ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/307

за позовом          Гощанська селищна рада Рівненської області

до відповідача   Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Світ"

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

Суддя  Коломис В. В.

Представники:

Від позивача  :  Панчук О.В. (довіреність № 02-06/570 від 27.08.07р.)

Від відповідача :  Симканич В.В. (довіреність № 01-07 від 01.10.07р.)

Стаття 22 ГПК України сторонам роз'яснена.

В судовому засіданні оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:    Позивач - Гощанська селищна рада звернулась до господарського суду з позовом, відповідно з яким просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 20 квітня 2001 року між Гощанською селищною радою та ТОВ "Світ". При цьому, просить повернути земельну ділянку загальною площею 3,46 га, в тому числі 0,92 га ріллі, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Гощанський район, вул. Шевченка, 69 у спільну власність територіальних громад Гощанської селищної ради.

Як на підставу позовних вимог посилається зокрема на те, що оспорюваний договір оренди не містить всіх передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі" істотних умов. Як вказує позивач, в договорі оренди відсутні такі істотні умови, як індексація орендної плати, форма платежу, порядок її внесення та відповідальність за її несплату; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про відсутність", відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов договору оренди землі, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до Закону. Відтак, на думку позивача є всі підстави для задоволення позову.

Відповідач - ТОВ фірма "Світ" позовні вимоги не визнає в зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 35-36).

Як вказує відповідач-2, укладені до 2004 року договори оренди земельних ділянок не підлягали обов'язковому переукладенню. При цьому зазначає, що Законом України від 02.10.03р., № 1211-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про оренду землі" не передбачено вимоги про визнання недійсними договорів оренди або переукладення договорів оренди земельних ділянок, які були укладені відповідно до Закону України від 06.10.98р. № 161-ХІV "Про оренду землі". Тобто, на думку відповідача, якщо відносини, що виникли раніше (договори оренди укладені до 01.01.04р.) і регулювалися нормами закону від 06.10.98р. № 161 "Про оренду землі" і який в цей час втратив чинність, то договірні умови, викладені в договорі оренди, діють протягом строку, визначеного в договорі і, відповідно можуть бути змінені за згодою сторін або за рішенням суду.

При цьому, відповідач у відповідності до ст. 267 ЦК України подав заяву про застосування позовної давності.

Враховуючи це, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити.

При цьому суд встановив та врахував таке.

20 квітня2001 року між сторонами у справі був укладений договір оренди землі (далі - договір, а.с. 5-8), відповідно з яким позивач, на підставі рішення Гощанської селищної ради № 185 від 27.03.01р. передав відповідачу в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в смт. Гоща по вул. Шевченка, 69, загальною площею 3,46 га в тому числі ріллі 0, 92 га (п.1 Договору).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), останній застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки, відповідно до п.2.2 Договору термін дії останнього встановлено на 48 років з моменту його державної реєстрації, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України.

Стаття 268 ЦК України встановлює перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. Як вбачається зі змісту даної норми, вимога про визнання договору недійсним не входить до цього переліку, іншими законодавчими актами, в т.ч. і Законом України "Про оренду землі" не передбачена. Тому до вимоги про визнання договору недійсним застосовується загальний строк позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Закон не пов'язує початок перебігу позовної давності з наявністю (відсутністю) порушень вимог закону на час пред'явлення позову.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою зацікавленої сторони, причому така заява може бути зроблена лише під час розгляду справи до винесення рішення. Отже, з прийняттям нового ЦК України, інститут позовної давності набув однак диспозитивності.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позов про визнання недійсним договору оренди від 21.04.01р. подано Гощанською селищною радою до господарського суду у серпні 2005 року.

При цьому, відповідачем 19.10.07р. безпосередньо до початку судового засідання подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Як прослідковується з матеріалів справи, поважних причин для поновлення строку позовної давності немає.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що до  квітня 2004 року виникли і продовжували існувати до моменту звернення позивача до суду (06 серпня 2007 року) обставини надзвичайної, невідворотньої за даних умов події (непереборної сили), і які в свою чергу завадили в строк захистити порушене право.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність підстав для поновлення пропущеного строку позовної давності та відповідного клопотання щодо його поновлення, в позові слід відмовити.

З огляду на все вищевикладене в сукупності позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                Коломис В. В.

підписано "19" жовтня 2007 р.