ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.

№ 32/180

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів :

головуючого

Овечкіна  В.Е.,

суддів

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача

- не з'явився,

відповідача    скаржника

- не з'явився, - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому   засіданні   касаційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення

від  26.04.2007 господарського  суду м.Києва

у справі

№32/180

за  позовом

ТОВ "Магістраль"

до

Наукового центру радіаційної
медицини АМН України

про   та зустрічного позову про

зобов'язання виконати умови
договору від 19.08.2003 визнання недійсним договору від 19.08.2003

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
м.Києва від 26.04.2007 (суддя Хрипун О.О.) у первісному позові відмовлено, а
зустрічний позов задоволено -на підставі ст.ст.48, 63 ЦК УРСР визнано недійсним
договір інвестування в будівництво від 19.08.2003 як такий, що укладений
відповідачами з порушенням вимог ст.ст.2,4,5 Закону України "Про
особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України,
галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" та підписаний
від імені ТОВ "Магістраль" не уповноваженою особою без подальшого
схвалення договору товариством.

Громадянин ОСОБА_1 у поданій
касаційній скарзі просить рішення скасувати та передати справу на новий розгляд
до господарського суду м.Києва, оскільки вважає, що оскаржуване рішення
стосується його прав та обов'язків, як одного з учасників позивача (ТОВ
"Магістраль"), володіючого часткою у 50% від загального розміру статутного
капіталу товариства. Вказане рішення суттєво порушує права скаржника на участь
в управлінні справами товариства та на отримання частини прибутку товариства.

Колегія суддів, перевіривши
фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом та
заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника скаржника, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення
-скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду м.Києва
з наступних підстав.

В результаті розгляду даного
господарського спору судом прийнято
рішення, що стосується прав та обов'язків фізичної особи, яка не була
залучена до участі у справі, а саме, громадянина ОСОБА_1 Це обумовлено тими
обставинами, що предметом первісного позову є зобов'язання відповідача виконати
умови договору інвестування в будівництво від 19.08.2003, а ОСОБА_1 є учасником
позивача (ТОВ "Магістраль") та володіє часткою у 50% від загального
розміру статутного капіталу товариства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.116 ЦК
України та п."б" ч.1 ст.10 Закону України "Про господарські
товариства" учасники господарського товариства мають право брати участь у
розподілі прибутку товариства та одержувати його частину (дивіденди).

Оскаржуваним рішенням в первісному
позові відмовлено та задоволено зустрічний позов про визнання недійсним
договору від 19.08.2003, що безумовно суттєво обмежує права скаржника (учасника
ТОВ "Магістраль") на одержання частини прибутку товариства від
можливої реалізації інвестиційного проекту за договором від 19.08.2003 в разі
належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором.

Окрім того, як встановлено судом,
на момент пред'явлення позову зобов'язання сторін за договором вже припинилися
у зв'язку з укладенням угоди від 23.06.2005 про розірвання договору від
19.08.2003 за взаємною згодою сторін.

На виконання вимог ч.1 ст. 651 та
ч.3 ст.653 ЦК України в результаті згоди сторін договір від 19.08.2003
розірвано та зобов'язання за ним припинилися з 23.06.2005р.

Визнання недійсним договору в
судовому порядку можливе виключно стосовно чинного договору, зобов'язання за
яким не припинилися.

Судами попередніх інстанцій
встановлено факт розірвання укладеного між сторонами договору з 23.06.2005р.
внаслідок згоди сторін (ч.1 ст.651 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК
України  у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються.

Отже, станом на момент порушення
позовного провадження у справі  (ухвала
від 05.04.2007р.) та розгляду спору по суті пред'явлених вимог договір
інвестування в будівництво від 19.08.2003 припинився у зв'язку з його
розірванням, тобто був нечинним на момент вирішення спору, а відтак, предмет
спору (визнання недійсним діючого договору) з 23.06.2005р. також був відсутній.

Наведені обставини свідчать про
неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права
при розгляді зустрічного позову та наявність достатніх правових підстав для
скасування оскаржуваного судового рішення та передачі справи на новий розгляд.

У зв'язку з цим та участю у спорі
фізичної особи (ОСОБА_1) касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі
ст.11112 ГПК України доручити суду першої інстанції при новому
розгляді справи врахувати вимоги ст.80 ГПК України та вирішити питання про
наявність підстав для припинення позовного провадження у даній справі.

Водночас, визнавши оспорюваний
договір недійсним, суд в порушення вимог ч.2 ст.48 ЦК УРСР (в редакції від
18.07.1963р.) не вирішив  питання щодо
наслідків визнання угод недійсними, що також є підставою для скасування рішення
та передачі справи  на новий розгляд.

Обов'язок суду застосовувати
реституцію в разі визнання угоди недійсною відповідає положенням пункту 2
Постанови Пленуму Верховного Суду України №3
від 28.04.1978р. "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними",
згідно якого при задоволенні позову суд в одному рішенні постановляє про
визнання угоди недійсною і про застосування передбачених законом наслідків.

Касаційна інстанція враховує, що
наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при
здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про визнання угод
недійсними (постанова ВСУ від 04.04.2006 у справі №40/270пд).

У відповідності до ст.107
Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу мають право
подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв
рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків. Зазначена норма не
містить вказівок, що скаржниками у таких випадках можуть бути виключно юридичні
особи, а тому касаційну скаргу можуть подавати до Вищого господарського суду
України також фізичні особи та доводити той факт, що оскаржуване рішення
стосується їх прав і обов'язків.

Відповідно до вимог п.3 ст.1119
та п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України
касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право
скасувати рішення суду першої інстанції і передати справу на новий розгляд,
якщо суд прийняв рішення, що стосується прав і обов'язків  осіб, які не були залучені до участі у справі.
Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим
господарським судом України  згаданих
статей до спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення громадянина
ОСОБА_1 в якості третьої особи при прийнятті оскаржуваного рішення істотно
зачіпає його  права як учасника ТОВ
"Магістраль", а, відтак, перешкоджає правильному об'єктивному та
всебічному вирішенню даного спору з врахуванням прав  та охоронюваних законом інтересів всіх
учасників спірних договірних правовідносин. При цьому судова колегія враховує,
що згідно з ч.2 ст.11110 ГПК України
викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою окремою
підставою для скасування рішення та подальшого нового розгляду справи судом
першої інстанції.

Враховуючи викладене та
керуючись  ст.ст.1115, 1117,
п.3 ст.1119, п.3 ч.2 ст.11110, ст.ст.11111,
11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення господарського суду м.Києва
від 26.04.2007 у справі №32/180 скасувати з передачею справи на новий розгляд
до господарського суду м.Києва.

Головуючий, суддя
В.Овечкін

Судді:                                                                                          Є.Чернов

В.Цвігун