ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.07 р.                                                                               Справа № 36/175

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши матеріали позовної заяви Закритого акціонерного товариства „Юнікон” м.Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м.Маріуполь

про стягнення 9 789,40грн.

За участю:

представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Аллахвердян Я.О. по дов.;

від третьої особи: Риженіна Н.М. по дов.;

З 26.09.07р. по 11.10.07р. у судовому засіданні згідно

ст. 77 Господарського процесуального кодексу

України оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Юнікон” м.Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м.Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м.Маріуполь, про стягнення збитків в сумі 9 789грн. 40коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №07/01-27 від 18.12.06р., специфікацію до нього, видаткову накладну №ЛУ-0000666 від 07.02.07р., залізничну накладну №49067231, пам’ятку про користування вагонами, сертифікат, посвідчення №2 від 12.02.07р., акт №103/Б від 14.02.07р., акт №ЮБ100/Б від 10.02.07р., акт №99/Б від 10.02.07р., претензію №434 від 14.03.07р., банківськи виписки, рахунок №ЛУ-0000796 від 22.12.06р., телеграми, відповіді на претензії, листи №121-НУ від 09.02.07р., наказ №14 від 09.02.07р., посвідчення №1 від 09.02.07р., лист №120-НУ від 10.02.07р.,  наказ №15 від 12.02.07р., факс №0116/284 від 16.02.07р., відомість плати за користування вагонами, акт №2 від 28.02.07р., свідоцтво, паспорт.

Відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що фактично спір виник з договору перевезення, а не з договору поставки №07/01-27, укладеного між ним та позивачем 18.12.06р., а оскільки відповідач не є стороною у договорі перевезення, то на нього не може бути покладена відповідальність за начебто виявлену позивачем недостачу металопродукції у вагоні №66823808. Крім того, відповідач посилається на порушення позивачем п.п.11, 14, 23, 25, 27 Інструкції про порядок приймання-продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю №П-6 при складанні актів про виявлене розходження в кількості при приймання товару.

Третя особа також проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на порушення позивачем при прийманні продукції по кількості п.п. 11, 12, 13, 14, 25 Інструкції про порядок приймання-продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю №П-6.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

18.12.06р. позивач, Закрите акціонерне товариство „Юнікон”, та відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна”, уклали договір №07/01-27.

Згідно п.1.1, 3.1 договору відповідач зобов’язався поставити, а позивач прийняти та оплатити металопродукцію на умовах поставки, визначених у специфікаціях.

Специфікацією №1 від 20.12.06р. сторони узгодили кількість продукції   - 845тн., її загальну суму 2 920 708грн. 44коп. та умови поставки згідно Інкотермс 2000- FCA Сартана Донецької залізниці.

Статтею Б.5. Інкотермс 2000 покупець зобов’язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту здійснення його поставки у відповідності зі ст. А.4.

Для оплати металопродукції 22.12.06р. відповідач виставив відповідачу рахунок №ЛУ-0000795 від 22.12.06р. на суму 2 920 708грн. 44коп., який позивачем був оплачений  частково в сумі 2 336 566грн. 76коп., що підтверджується банківськими виписками, ксерокопії яких, завірені належним чином, знаходяться в матеріалах справи.

На виконання умов вищевказаного  договору, між позивачем та відповідачем була підписана та скріплена печатками видаткова накладна №ЛУ-0000666 від 07.02.07р.  на металопродукцію, яка надійшла у вагоні №66823808, згідно специфікації на адресу позивача разом із сертифікатом якості а-512 у кількості 61600кг.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України вантаж був виданий органом транспорту позивачу без перевірки ваги, оскільки прибув без ознак розкрадання та втрати, у справній тарі вагону, про що свідчить відмітка у залізничній накладній №49067231.

Пунктом 6.1 договору сторони визначили, що приймання продукції по кількості здійснюється позивачем у відповідності з Інструкцією про приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості №П-6, затвердженою постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР 15.06.1965р.

За даними залізничної накладної №49067231, вагон №66823808 зі  швелерами 30У був зданий вантажовідправником до перевезення вагою нетто 61600кг., брутто – 21800кг., тара – 33400кг.

Аналогічна маса вантажу була вказана також і  у видатковій накладній №ЛУ-0000666 від 07.02.07р. та сертифікаті а-512, в якому також вказана і кількість швелерів – 175шт.

При прийманні продукції працівниками позивача була виявлена недостача продукції у кількості 7шт. теоретичною вагою 2,517тн., про що були складені акти вхідної прийомки №ЮБ-100/Б від 10.02.07р., акт №99/Б від 10.02.07р.  та №103/Б від 14.02.07р. про виявлення розходжень в кількості.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд вважає, що надані позивачем в якості доказів недостачі вантажу акти №ЮБ-100/Б від 10.02.07р., №99/Б від 10.02.07р., та №103/Б від 14.02.07р. складені з порушенням вимог Інструкції П-6 виходячи з наступного.

В п.16 акту вхідної прийомки ТМЦ №ЮБ100/Б від 10.02.07р. значиться акт №99 від 10.02.07р., однак в матеріалах справи даний акт відсутній.

Наявний в матеріалах справи акт №99/Б від 10.02.07р. ніким не затверджений і посилання на те, до якого саме акту приймання він є додатком – відсутнє.

У зв’язку з цим господарський суд робить висновок, що акт №99/Б від 10.02.07р. не є додатком до акту №ЮБ100/Б від 10.02.07р., а є самостійним актом, що також випливає з п.7.3,7.4 акту №103/Б від 14.02.07р. та заперечень позивача на відзив №16-37юр від 30.08.07р.

При прийманні металопродукції позивачем були порушені вимоги п.14 Інструкції №П-6 і не складений акт про вагу тари.

Відповідно до п.25 Інструкції в акті про недостачу вантажу повинно бути вказано, зокрема:

-          яким способом визначена кількість продукції, якої недостає (взважуванням, рахунком місць, обміром, тощо), чи могла вміститися ця продукція у тарне місце, у вагон, контейнер;

-          точна кількість продукції, якої недостає та її вартість;

-          дата і номер документа про повноваження представника на участь в прийманні продукції по кількості;

Однак, у порушення цих вимог позивачем в акті №ЮБ100/Б від 10.02.07р. не вказано, яким способом була визначена кількість продукції, якої недостає, та чи могла вона вміститися у тарне місце, вагон, контейнер.

Позивачем в актах №ЮБ100/Б від 10.02.07р., №99/Б від 10.02.07р., №103/Б від 14.02.07р., кількість продукції, якої недостає, встановлено шляхом визначення теоретичної ваги, виходячи з даних сертифікату якості та вимог ДСТУ 3436-96 (8240-97) 535-2005 СВ 1гп ДСТУ 2651-2005 (380-2005) а не на підставі даних перевантаження металопродукції, і за основу позивачем була взята вага одного погонного метру згідно з даними ДСТУ,  тобто позивачем  не вказана точна кількість та вартість продукції, якої недостає, що є порушенням вимог п.п.”с” п.25 Інструкції.

Як вже зазначалось раніше, з акту №103/Б від 14.02.07р. вбачається, що шляхом обміру, перерахунку та зважування була виявлена недостача швелера у кількості 7шт. теоретичною вагою 2514кг. Однак, при зважуванні продукції на вагах здійснюється визначення фізичної, а не теоретичної ваги продукції.

У залізничній накладній №49067231 вказано спосіб визначення маси вантажу – на 200тн. вагонних вагах, що свідчить про зважування ВАТ „Металургійний комбінат „Азовсталь” продукції при її відвантаженні.

Відповідно до п.14 Інструкції №П-6 перевірка маси нетто здійснюється в порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами.

Вимогами даного пункту передбачена обов’язкова перевірка ваги тари, що позивачем зроблено не було, а кількість продукції визначена шляхом прорахунку та обміру за теоретичною вагою, данні перевантаження кожної частини  продукції на 10тонних вагах у додатку до акту №103/Б не вказані, а розходження у кількості встановлено позивачем шляхом порівняння данних, вказаних у сертифікаті якості та данних кількості місць (штук) обміру рулеткою.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем порушені вимоги п.п.13,14 Інструкції №П-6.

В матеріалах справи міститься наказ №14 від 09.02.07р. ТОВ „Аксон” про призначення Полуектова Володимира Вадимовича відповідальним представником на 10.02.07р. з 13:00год. для участі в прийманні продукції по кількості, яка прибуде 10.02.07р. у піввагоні №66823808, та посвідчення №1 від 09.02.07р., видане Полуектову В.В. на право участі у прийманні продукції.

Але в акті №ЮБ100/Б від 10.02.07р. не вказано дату та номер документа представника ТОВ „Аксон” Полуектова В.В. на участь у прийманні продукції

До того ж в акті №ЮБ100/Б від 10.02.07р. не зазначено, що приймання продукції по кількості 10.02.07р. проводилось за участю представника ТОВ „Аксон” Полуектова В.В., підпис останнього в акті відсутній.

Крім того, п.п.д п.25 Інструкції передбачає, що в акті про недостачу вантажу мають бути вказані дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника відправника.

В матеріалах справи міститься телеграма про виклик представника відповідача для участі у прийнятті продукції по кількості №1130/01 від 10.02.07р., однак в п.5 акту №103/Б від 14.02.07р. вказаний номер телеграми 1020/01 від 10.02.06р.

За вимогами п.26 Інструкції у разі, коли приймання продукції по кількості здійснювалось у вихідний або святковий день, акт приймання повинен бути затверджений керівником підприємства-отримувача або його заступником у перший робочий день після вихідного або святкового дня.

Акт №ЮБ100/Б був складений 10.02.07р., тобто у вихідний день, і відповідно до п.26 Інструкції повинен бути затверджений 12.02.07р., тобто у перший робочий день після вихідного.

Однак, акт №ЮБ100/Б був затверджений першим заступником голови правління ЗАТ „Юнікон” Заринчюк Ю.В. у вихідний день -  10.02.07р., що суперечить вимогам п.26 Інструкції.

Водночас суд звертає увагу на те, що в акті №ЮБ100/Б від 10.02.07р. однією з осіб, уповноважених на приймання значиться Книш Т.І. – кладовщик, а в акті №№103/Б від 14.02.07р. ця особа значиться як завідуючий складським комплексом виробничої бази.

За таких обставин, суд вважає, що вагова нестача вантажу, який надійшов на адресу позивача, не підтверджена матеріалами справи, а акти прийомки металопродукції №ЮБ-100/Б від 10.02.07р., №99/Б від 10.02.07р., та №103/Б від 14.02.07р., не мають доказової сили, оскільки складені з порушенням вимог Інструкції П-6, тому господарський суд  відмовляє позивачу  у задоволені позовних вимог.

Твердження відповідача стосовно того, що позивачем в актах №ЮБ100/Б від 10.02.07р., №99/Б від 10.02.07р., №103/Б від 14.02.07р. не вказано, на яких підставах діяли Сирко В.А. та Книш Т.І., які здійснювали приймання продукції по кількості, суд вважає безпідставними, так як ні п.11, ні п.25 Інструкції П-6 не містить вимог щодо необхідності відображення в актах приймання продукції повноважень осіб, які здійснювали таке приймання.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача та третьої особи стосовно того, що вони не отримували від позивача виклику для участі у прийманні продукції по кількості, оскільки це спростовується наявними у матеріалах справи телеграмами №1130/01 від 10.02.07р. та №1030/01 від 10.02.07р. про виклик представників відповідача та третьої особи для участі у прийманні продукції по кількості, а також телеграмами №16/2306 від 12.02.07р. та №000/5503 від 11.02.07р. зі штемпелем поштового відділення про вручення телеграм №1130/01 від 10.02.07р. та №1030/01 від 10.02.07р. представникам відповідача та третьої особи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.  33, 49, 82, 84, 85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Закритого акціонерного товариства „Юнікон” м.Дніпропетровськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м.Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м.Маріуполь, про стягнення збитків в сумі 9 789грн. 40коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Будко Н.В.