ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"06" вересня 2007 р.
справа № 20-12/290

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Белла-Трейд” (02660, м. Київ, вул. Автопаркова, 7)

до: Приватного підприємства “Кримкомплект”  (м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 167 кв. 16)

про стягнення заборгованості в сумі 381460,32 грн.,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

Від позивача  –Олєйников Є.В., довіреність №1 від 02.08.2007, представник;

Від відповідача   -  Заєць С.А., довіреність б/н від 14.02.2007, представник;

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Белла-Трейд” звернулось до суду з позовною заявою до Приватного підприємства “Кримкомплект” про стягнення заборгованості за договором про дистрибуцію  від 16.03.2006 №328/06 в сумі 381460,32 грн., яка складається з суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції –365895,38 грн., пені –13203,29 грн., 3% річних –2361,65 грн.

28.08.2007 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. №28622): у зв’язку з частковим поверненням відповідачем товару на суму 49292,18 грн., позивач просить стягнути  заборгованість за договором про дистрибуцію  від 16.03.2006 №328/06 в сумі 332168, 14 грн., яка складається з суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції –316603,20 грн., пені –13203,29 грн., 3% річних –2361,65 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі основного боргу в розмірі 314421,15 грн., заперечення виклав згідно відзиву на позов (вх. №28615 від 28.08.2007), вважає, що договір на який, позивач посилається як на підставу своїх вимог є неукладеним.

У розгляді справи оголошувалась перерва.

Згідно  ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні представникам сторін роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін,  суд,

встановив:

Між позивачем та відповідачем укладено договір про дистрибуцію №328/06 від 16.03.2006, відповідно до умов якого, є співробітництво в області продажу гігієнічних виробів, вироблених Торунським заводом перев’язних матеріалів А.О.

Відповідно до параграфу 5 договору розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Строк оплати продукції, що поставляється за цим договором по мірі реалізації продукції з щотижневою оплатою. Кінцевий термін оплати становить 50 календарний день з моменту передачі виробів ТЗМО А.О.

На виконання умов договору позивач за видатковими накладними №90 від 23.01.2007, №91 від 23.01.2007,  №92 від 23.01.2007, №93 від 23.01.2007, №64 від 01.02.2007, №65 від 01.02.2007 відвантажив відповідачу гігієнічні виробі на суму 377282,42 грн. (а.с. 17-25).

Відповідач не виконав своїх обов’язків за договором належним чином, товар, отриманий за видатковими накладними №90 від 23.01.2007, №91 від 23.01.2007,  №92 від 23.01.2007, №93 від 23.01.2007, №64 від 01.02.2007, №65 від 01.02.2007  оплатив частково, в сумі 13569,34 грн.

В процесі розгляду справи позивач зменшив суму основного боргу до 314420,90 грн. у зв’язку з частковим поверненням відповідачем товару на суму 49292,18 грн. (а.с. 50).

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий товар на день розгляду справи у суді складає 314420,90 грн. та не заперечується відповідачем в судовому засіданні.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного Кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно з звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Згідно параграфу 10 Договору за прострочення в оплаті продукції відповідач виплачує позивачу за вимагаю останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пен від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 13203,29 грн.

В силу статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язань може забезпечуватися згідно  закону чи договору неустойкою (штрафом, пенею), заставою та поручительством. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом чи договором грошова сума, яку боржник повинен уплатити кредитору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язання.

Згідно вірному розрахунку позивача сума пені за період з 01.04.2007 по 18.06.2007  складає  13203,29 грн.:

363713,08 грн. х 17% : 365 дн. х 61 дн.  =  10333,44 грн.

363713,08 грн. х 16% : 365 дн. х 18 дн.  =  2869,85 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції в сумі 2182,30 грн. та 3% річних в сумі 2361,65 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочки,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно вірному розрахунку позивача індекс інфляції складає 2182,30 грн.:

363713,08 грн. х 100% х 100,6% = 365895,38 грн. –363713,08 грн. = 2182,30 грн.

Згідно вірному розрахунку позивача 3% річних складає 2361,65 грн.:

363713,08 грн. х 3% : 365 дн. х 79 дн. = 2361,65 грн.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю  в сумі  332168,14 грн.

Стосовно твердження представника про те, що договір про дистрибуцію №368/06 від 16.03.2006 є неукладеним, суд зазначає таке.

Згідно пункту 8 статті 181 Господарського кодексу України якщо сторони не досягли згоди за всіма істотними умовами господарського договору, то такий договір вважається неукладеним. Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідач не заперечує, що має заборгованість перед позивача в розмірі 314420,90 грн., тобто своїми діями він визнає, що при укладенні договору досягнуто згоди з усіх істотних  умов  договору, а тому підстав вважати договір №328/06 від 16.03.2006  недійсним немає.

Витрати позивача по оплаті державного мита та  інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу віднести на відповідача згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 525, 526, 546, 549, 625 Цивільного кодексу України, ст. 49, 77, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити  повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Кримкомплект”  (м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 167 кв. 16, ідентифікаційній код 23665541) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Белла-Трейд” (02660, м. Київ, вул. Автопаркова, 7,  ідентифікаційній код 32119145)   314420,90 грн. сума основної заборгованості, індекс інфляції –2182,30 грн., пеня –13203,29 грн., 3% річних –2361,65 грн., державне мито –3321,68 грн., витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням  законної сили.

Копії рішення направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя                                                                                                                        І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

у порядку ст. 84 ГПК України

11.09.2007.