ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" липня 2007 р.                                                                   Справа № А14/256-07

м.Київ, вул.Комінтерну, 16

(зал судових засідань №223)

Господарський суд Київської області  у складі  головуючого  Заступника голови господарського суду Київської області Короткевича О.Є  при секретарі Авраменко В.О. розглянувши

позов
Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Київ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вітаміни", с. Нові Петрівці, Вишгородський район

про
стягнення 7150,04 грн.

за участю представників:

від позивача
Губренко О.О. (дов. №03-34/167 від 23.05.2007 року)

від відповідача
не з’явився

Суть спору :

До господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Київ (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вітаміни", с. Нові Петрівці, Вишгородський район (далі відповідач) про стягнення 7071,00 грн. штрафних санкцій за невиконання встановлених нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів в 2006 році, та 79,04 грн. пені за порушення термінів сплати санкцій.

У зв’язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 17.07.2007 року о 11-30.

Відповідач в засідання суду вдруге не з’явився, витребуваних господарським судом документів не подав, проте згідно ст. 128 КАС України справа може бути розглянута за наявними в ній доказами. Відповідач був повідомлений належним чином про час і місце засідання суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

За даними Державної статистичної звітності за 2006 рік (Форма №10-ПІ) середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у відповідача склала 34 чоловік, тобто для відповідача встановлено норматив –1 робоче місце для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом., як це передбачено ст. 20 Закону.

Позивачем встановлено, що в 2006 році на підприємстві не було працевлаштовано одного інваліда.

Відповідно до п. 4 Постанови  КМУ № 1767 від 28.12.2001 року «Про затвердження Порядку сплати підприємствами, установами і організаціями штрафних санкцій  до відділень Фонду соціального  захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів», чинну до 31.01.2007 року   (далі –Постанова № 1767) передбачено, що суми штрафних санкцій перераховуються підприємствами в дохід державного бюджету на рахунки органів Державного казначейства, відкриті в установах Національного банку за балансовим рахунком N 3510 або в установах комерційних банків за балансовим рахунком N 2510. Штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Відповідно до п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на балансовий рахунок 3510 в установах Національного банку, відкритий в органах Державного казначейства, або на балансовий рахунок 2510 в установах комерційних банків до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Оскільки  відповідачем норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів не було виконано і відповідні штрафні санкції не були сплачені,  Київське обласне відділення Фонду  соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду  про стягнення  відповідних штрафних санкцій.

При  вирішенні спору суд враховує, що:

- відповідно до,  встановленої  Постановою Кабінету Міністрів України від  03.05.1995  року № 314 «Про  організацію  робочих місць та працевлаштування інвалідів», чинну до 31.01.2007 року і якою затверджене Положення  про робоче місце інваліда і про  порядок  працевлаштування інвалідів (далі -  Положення № 314), схеми працевлаштування інвалідів,  на кожного учасника таких відносин  покладено певні обов’язки та визначено його функції в такому  процесі;

- відповідно до  п. 14 Положення № 314  підприємства у межах  доведеного нормативу створюють за власні кошти  робочі місця для працевлаштування інвалідів, щорічно до  1 лютого  року, що настає за звітним, подають  відділенням Фонду соціального захисту інвалідів  відомості про  середню   річну  заробітну плату  на підприємстві, середньооблікову чисельність штатних  працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів,  визначають види виробництв, цехи  та дільниці, де доцільно використовувати працю інвалідів,  створюють для інвалідів  умови праці з  урахуванням  індивідуальних програм реабілітації, забезпечують  соціально-економічні гарантії, розробляють  і затверджують інструкцію про робоче місце інваліда.

- згідно з п. 3 Положення № 314, робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інваліда відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда. А пунктом 2 Положення передбачено, що робочим місцем інваліда може бути звичайне робоче місце, якщо за умовами праці та з урахуванням фізичних можливостей інваліда воно може бути використано для його працевлаштування.

- відповідно до п.5 Постанови N314 підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Щодо заходів створення на підприємстві місць для працевлаштування інвалідів, відповідачем не надано суду доказів виконання в повному обсязі обов’язку по працевлаштуванню інвалідів, встановленого Постановою № 314.

Звітів форми 3-ПН за 2006 рік, а також інших доказів своєчасного та регулярного звернення (повідомлення) до органів, що здійснюють працевлаштування інвалідів з інформацією про наявність у відповідача вільних вакантних посад, на яких може використовуватись  праця інвалідів, що надало б можливість  відповідним органам  вести облік  вільних робочих місць, де можливо працевлаштовувати інвалідів, відповідачем суду не надано.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку, що у відповідача з його вини не було зайнято необхідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, передбаченої чинним законодавством, в порушення вимог п.14 Постанови № 314  відповідач не інформував державну службу зайнятості і місцеві органи соціального захисту населення про наявність вільних у нього робочих місць, на яких може використовуватись праця інвалідів,  крім того, відповідач не надав суду доказів наявності  в нього вільних вакантних посад  для праці інвалідів, атестованих в установленому порядку,  впродовж спірного 2006 року.

Слід зазначити, що  відповідно до ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що на підприємстві відповідача не було працевлаштовано жодного  інваліда, сума штрафних санкцій становить 7071,00 грн.

На підставі ч. 2 ст.20 Закону позивачем нараховано пеню в розмірі 79,04 грн.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за недотримання в 2006 році нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості 1 робочого місця та пені за порушення термінів сплати таких санкцій є правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню на підставі ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Керуючись статтею 124 Конституції України ст. ст. 17, 71, 94, ст. ст. 158-163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вітаміни", Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, Проммайданчик «Карат», 32 (код 31031400) на користь  Київського обласного відділення Фонду соціального захисту  інвалідів, 04050, м. Київ,  вул. Глибочицька,  72, (код 19023989) –7071,00 грн.  штрафних санкцій та 79,04 грн. пені.

Дану Постанову може бути оскаржено у 10-денний термін або у 20-денний термін після подання в 10-денний термін заяви про апеляційне оскарження.

Дана Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного терміну на подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у разі їх не подання або після закінчення 20-денного терміну після подання заяви про апеляційне оскарження у випадку неподання апеляційної скарги, або після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а Постанови суду –без змін.

Заступник голови

господарського суду                                                                                            О.Є.Короткевич

дата складення постанови у повному обсязі 06.08.2007 р.