ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/206
04.09.07 р.

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно –будівельна компанія «Новоград»

до                   Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМО –сервіс»

про                стягнення  162 391,30 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача:     Буднік Н.Л. - представник за довір. №154/05 від 23.02.2007р.;

від відповідача: Роїк В.І. - представник за довір. №91 від 25.06.2007р.

Рішення прийняте 04.09.2007р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судових засіданнях  перервами з 19.07.2007 по 01.08.2007р., з 01.08.2007р. по 06.08.2007р., з  06.08.2007р. по 30.08.2007р., з 30.08.2007р. по 04.09.2007р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно –будівельна компанія «Новоград»до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМО –сервіс»про стягнення з відповідача частини невикористаного авансу за Договором оренди нежитлового приміщення №1/н від 21.11.2006р. в сумі 163 391,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2007р. порушено провадження у справі № 35/206, розгляд справи призначений на 05.07.2007 року.

04.07.2007 року через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

05.07.2007 року до початку судового засідання через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення на відзив на позов.

В судовому засіданні представником позивача надані суду додаткові докази по суті позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, та просив суд в позові відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2007 року, на підставі ст. 77 ГПК України,  розгляд справи відкладено на 19.07.2007р.

06.07.2007р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла зустрічна позовна заява по справі №35/206.

Ухвалою Господарського суду  міста Києва від 11.07.2007р. №05-5-35/9501, зустрічну позовну заяву повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «ТМО –Сервіс»без розгляду на підставі п.п. 4, 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

До початку судового засідання від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, заява про виправлення описки в зустрічній позовній заяві, заява про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір,  справи із спору між ТОВ «Українська інвестиційно –будівельна компанія «Новоград»та ТОВ «ТМО –Сервіс»про цей же предмет і з тих же підстав.

Представник позивача в судовому засіданні надав документи для залучення до матеріалів справи.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості надати додаткові докази.

Судом було задоволено клопотання представника відповідача про оголошення перерви в судовому засіданні.

В судовому засіданні 19.07.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 01.08.2007р.

До початку судового засідання, позивачем через канцелярію суду подані додаткові докази по справі.

До початку судового засідання, через канцелярію суду від відповідача надійшли документи до матеріалів справи.

Суд надав представнику позивача документи подані відповідачем, для ознайомлення.

Суд надав представнику відповідача документи подані позивачем, для ознайомлення.

В судовому засіданні 01.08.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 06.08.2007р.

До початку судового засідання, через канцелярію суду від відповідача надійшли наступні заяви та клопотання:

- заява про оголошення повного тексту рішення;

- заява стосовно неможливості задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно –будівельна компанія «Новоград»;

- заява про неможливість дострокового розірвання договору оренди №1/н від 21 листопада 2006 року в зв’язку з небажанням орендаря –ТОВ «УІБК «Новоград»укладати додаткову угоду у відповідності до вимог підпункту 4.3 пункту 4 названого договору.

- клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву стосовно неможливості задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно –будівельна компанія «Новоград».

Представник позивача проти вищевказаної заяви заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останньої.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про неможливість дострокового розірвання договору оренди №1/н від 21 листопада 2006 року в зв’язку з небажанням орендаря –ТОВ «УІБК «Новоград»укладати додаткову угоду у відповідності до вимог підпункту 4.3 пункту 4 названого договору.

Представник позивача проти вищевказаної заяви заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останньої.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про витребування доказів.

Представник позивача в судовому засіданні надав оригінали документів для огляду.

Суд надав представнику відповідача для ознайомлення оригінали документів надані представником позивача.

В судовому засіданні 06.08.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 30.08.2007р.

У зв’язку з закінченням строку вирішення спору у справі №35/206 у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду міста Києва №35/206 від 06.08.2006р. за підписом В.о. Заступника Голови Господарського суду міста Києва продовжено строк вирішення спору на один місяць.

В судовому засіданні 30.08.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 04.09.2007р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно –будівельна компанія «НОВОГРАД»(надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМО-сервіс»(надалі відповідач) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №1/н (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (п.п. 1.1.) орендодавець передав, а орендар прийеяв в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Україна, 04107, м. Київ, вул. Лук‘янівська, буд 1.

Площа приміщення становить: 650, 3 кв.м.

Відповідно до п. 4.1. Договору,  строк оренди складає 11 календарних місяців з дати прийняття приміщення за актом прийому –передачі.

Умовами Договору визначено, що дія договору оренди може бути достроково припинена з ініціативи орендаря або орендодавця в строк не пізніше 30 календарних днів з дня надіслання стороною, яка бажає достроково припинити дію Договору відповідного письмового повідомлення. В такому випадку сторони укладають відповідну додаткову угоду, в якій узгоджують всі питання щодо виконання зобов’язань за Договором.

Орендна плата за даним договором становить за один квадратний метр 48,54 грн., ПДВ (20%) –9,71 грн., разом з ПДВ 58,25 грн.

Щомісячна орендна плата за користування приміщенням складає 37 879,98 грн. за один календарний місяць (в т. ч. ПДВ 6 313,33 грн.). Розмір орендної плати за даним Договором підлягає щомісячній індексації (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору орендар протягом трьох банківських днів з дати підписання даного договору перераховує на розрахунковий рахунок орендодавця аванс за 9 місяців у розмірі 341 000,00 грн. разом з ПДВ.

На виконання умов Договору, позивач платіжним дорученням №50 від 19.12.2006р. перерахував на рахунок відповідача аванс в розмірі 341 000,00 грн. за оренду нежитлового приміщення за 9 місяців.

За твердженням позивача, у зв’язку з господарською необхідністю та зменшенням кількості працівників, 23 лютого 2007р. позивачем було повернуто з оренди частину орендованих нежитлових приміщень площею 271,95 кв.м., про що сторонами за Договором було підписано акт приймання –передачі (копія акту в матеріалах справи).

Відповідачем 28 лютого 2007 року, було направлено на адресу позивача лист за №34, з проханням переглянути умови Договору №1/н від 21.11.2006р. з урахуванням зміни зайнятих площ та вартості орендної плати (копія листа в матеріалах справи).

Крім того, у вказаному листі відповідач повідомив про розірвання договору №15/6-42 від 01.12.2006р. з 01.03.2007р.

У відповідь на вищевказаний лист позивачем було направлено лист №79/05 від 01.03.2007р., в якому останній повідомив про погодження щодо перегляду умов договору оренди №1/н від 21.11.2006 року з урахуванням змін займаних площ. До вказаного листа позивачем було долучено Додаткову угоду №1 від 01.03.2007р. до договору оренди №15/6-42 від 01.12.2006р. про дострокове розірвання, з підписом повноважного представника позивача.

З  матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено лист №98/05 від 14.03.2007р. на адресу відповідача, в якому повторно повідомлялось про дострокове припинення Договору оренди №1/н від 21.11.2006р. з 01.05.2007р. та вимога про повернення частини авансу у розмірі 172 000, 00 грн. (копія листа в матеріалах справи).

Проте, як стверджує позивач, вищевказаний лист з боку відповідача було залишено без реагування, а сума частини авансу у розмірі 172 000,00 грн. не повернута.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач з 15 травня 2007 року здійснив відключення орендованого приміщення від електропостачання, а з 21 травня 2007 року від водопостачання.

Про намір відключити електропостачання в орендованому приміщенні відповідач повідомив позивача листом №72 від 15.05.2007р.

Щодо наміру відключити водопостачання, з боку відповідача відповідних повідомлень не було.

В зв’язку, з викладеними обставинами позивачем було направлено відповідачу лист №150/05 від 22.05.2007р. з повторною вимогою повернення невикористаного авансу у розмірі 163 391,30 коп.

Крім того, позивач звернув увагу на той факт, що останнім 25 травня 2007 року було передано відповідачу орендоване приміщення в порядку передбаченому пунктом 3.2. Договору на підставі Акту приймання –передачі від 25.05.2007р.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача 163 391, 30 грн. суму невикористаного авансу.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві на позов посилався на те, що з боку позивача не було надано належних розрахунків заявленої ним суми позовних вимог та не надано належних доказів правильності її нарахування.

Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем не були виконані умови дострокового розірвання спірного Договору, викладені в п. 4.2., 4.3. пункту 4 «Строк оренди».

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір  на вирішення суду.

За твердженням відповідача, жодна із сторін договору не зверталась до суду з вимогою про дострокове розірвання або зміну договору.

Таким чином, відповідач вважає, що відсутні підстави вважати достроково припиненим Договір оренди нежитлового приміщення №1/н від 21.11.2006р.

Позивачем були надані письмові пояснення на відзив на позовну заяву, в яких останній зазначив наступне.

Позивачем було сплачено авансовий платіж за користування приміщенням за його цільовим призначенням, на підставі актів виконаних робіт бухгалтерії позивача та відповідача здійснювали списання відповідної суми з суми авансового платежу.

Оплата за комунальні послуги здійснювалась позивачем окремо, відповідно до отриманих від відповідача рахунків –факту за кожний місяць, окремо за рахунок інших коштів ніж аванс за оренду.

В зв’язку з тим, що 25.05.2007 року представники відповідача не з’явились прийняти приміщення, листом від 29.05.2007р. №157/09, позивач повідомив про виконання прохання відповідача щодо дострокового звільнення приміщення з 25.05.2007р. та направив акти приймання –передачі від 25.05.2007р.

Відносно твердження відповідача щодо несплати позивачем платежів за користування комунальними послугами, електроенергією, опаленням, телефонним зв’язком, позивач зазначив наступне.

Листом від 18.04.2007 року за №130/07 позивач, в зв’язку з відсутністю зайвих коштів та наявності авансу за оренду направив на розгляд відповідача пропозицію провести між нашими підприємствами звірку взаєморозрахунків та за результатами такої звірки здійснити залік частини взаємних зобов’язань. До вказаного листа було додано акт взаємозаліку у двох екземплярах.

Проте, позитивної відповіді позивач не отримав.

Відповідачем були надані письмові заперечення з приводу наданих позивачем письмових пояснень, в яких відповідач стверджує, що позивач продовжував користуватись орендованим приміщенням в червні та в липні місяцях поточного року, і за які у відповідності до вимог ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України належить зробити відрахування з авансової сплати, зазначеної в підпункті 5.2. п. 5 Договору.

Таким чином, на думку відповідача,  позивач занижує суму використаної ним авансової оплати за оренду приміщень за договором оренди.

Щодо несплати позивачем комунальних платежів, та пропозицією останнього здійснити взаємозалік частини зобов’язань за договором,  відповідач зазначив, що згідно ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких невстановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги. В той же час умовами п 5 Договору обов’язок як орендної плати, так і комунальних платежів, оплати електроенергії, опалювання, послуг зв’язку покладено на орендаря і тому ці вимоги оплати не можуть вважатись зустрічними в розумінні ст. 601 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідач зазначив, що останнім було направлено на адресу позивача листами від 31.05.2007р. та №86 від 22.06.2007р. №90, підписаний з боку відповідача акт прийому –передачі приміщення від 29.05.2007р. та акт звірки взаємних розрахунків станом на 13 червня 2007 року.

Однак, керівництво ТОВ «УІБК «Новоград»досі не повідомило орендодавця за договором про результати розгляду вищевказаних листів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 14 Цивільного Кодексу України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (п. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вичиняється в такій  самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 Цивільного кодексу України).

Посилання позивача на те, що останнім було направлено на адресу відповідача проект Додаткової угоди про розірвання спірного Договору, судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 188 Господарського  кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи ті обставини, що з боку відповідача не було надано належної відповіді на пропозицію позивача, щодо розірвання  спірного Договору, та не підписано надіслану останнім Додаткову угоду, слід вважати, що сторонами не було досягнуто згоди, щодо розірвання вказаного Договору.

Згідно матеріалів справи, позивачем не було надано належних доказів, на підтвердження звернення останнього до суду, щодо вирішення спору з приводу дострокового розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №1/н від 21.11.2006р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було направлено на адресу позивача, підписаний та завірений печаткою підприємства акт приймання –передачі від 29.05.2007р., акт звірки взаємних розрахунків станом на 13.06.2007р., рахунок №ТМ -000000081 від 13.06.07р. за електроенергію за травень 2007р., акт №ТМ –е/е 0084 здачі прийняття робіт (електроенергія), акт №ТМ-а 0084 здачі –прийняття робіт на нежитлове приміщення, рахунок №ТМ -00000078 від 30.05.07р. за послуги відео спостереження, акт №ТМ-в/с 0079 здачі прийняття робіт (відео спостереження).

Проте, на час розгляду даної справи в судовому засіданні, з боку позивача вказані документи не були розглянуті та не повідомлено відповідачу в установленому порядку результати розгляду вказаних документів.

Однак, в судовому засіданні, позивачем було надано акт приймання - передачі від 29.05.2007р. підписаний з боку позивача та завірений печаткою підприємства, з вказаними на звороті акту зауваженнями.

Судом не може бути прийнято вищевказаний акт в якості належного доказу виходячи з наступного.

При підписанні акту приймання –передачі, другий екземпляр останнього надсилається, або надається, другій стороні по Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, а також тверджень представника відповідача, вказаний акт після підписання  не був  направлений відповідачеві.

Крім того, позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження направлення зазначеного акту відповідачу.

Відповідно до вказаного акту, у разі наявності заперечень і зауважень сторони вказують їх із зворотної сторони акту на обох екземплярах з засвідченням їх підписом повноважної сторони та печаткою.

Враховуючи те що відповідачем не було отримано в установленому порядку другий екземпляр зазначеного акту, відповідно останній не був обізнаний щодо вказаних позивачем на зворотному боці акту зауважень, таким чином,  вказані зауваження не були узгодженні сторонами в установленому порядку.

Отже, позивачем не було здійснено передачу орендованого приміщення в установленому Договором та чинним законодавством порядку.

З огляду на наведене та враховуючи обставини справи, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо розірвання спірного Договору та здійснення передачі орендованого приміщення в установленому договором та чинним законодавством порядку, вимоги позивача про стягнення з відповідача частини невикористаного авансу в розмірі 163 391, 30 коп., є необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на   позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 626, 629, 651, 654, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                  М.Є. Літвінова