ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2007
Справа №2-15/3056-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд” (69000, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, буд. 26, )

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Здоров’я” (97400, АР Крим, м. Євпаторія, вул.. Радянська, 7, )

Про стягнення 1134,23 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –  не з’явився (клопотання)

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”  звернулося до Господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Здоров’я”  про стягнення заборгованості за договором поставки № 4031 від 03.04.2006р. в розмірі 1134,23 грн., в тому числі 1061,41 грн.  основного боргу, 41,88 грн. процентів за користування коштами, 30,94 грн. пені, крім того суму державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу а також 400,00 грн. оплата послуг адвокату.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.04.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Здоров’я” був укладений договір поставки товару № 4031. Згідно з умовами договору позивач виконав свої зобов’язання за договором, поставив продукцію загальною вартістю на 1691,84 грн. Проте, відповідач не виконав свої обов’язки за договором по оплаті поставленої продукції, в результаті чого склалася заборгованість в розмірі 1061,41грн.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

13.03.2007 р. до господарського суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд вважає за можливе вказане клопотання задовольнити та розглянути справу за відсутності представника позивача в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання двічі не з’явився, вимоги суду не виконав, відзиву на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

03.04.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”  (Постачальник) (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Здоров’я” (Покупець) (відповідач) був укладений договір поставки № 4031 (а.с. 7).

Згідно з пунктом 1.1 вказаного Договору Постачальник зобов’язується на умовах та в порядку, визначених Договором, поставляти Покупцю (передавати у власність) лікарські засоби, вироби медичного призначення, засоби особистої гігієни та санітарії, косметичні засоби тощо (надалі – Товар), а Покупець зобов’язується на умовах та в порядку, визначених Договором, приймати Товар та оплачувати його.

Асортимент, кількість та ціна товару, що є предметом поставки за договором, узгоджуються сторонами на кожну окрему партію та вказуються у відповідній видатковій накладній – рахунку. (пункт 1.2 Договору).

Строк дії вказаного договору встановлений розділом 7 Договору та становить з моменту підписання договору – один рік, якщо жодна зі сторін не повідомить письмово другу сторону про припинення дії Договору за десять календарних днів до закінчення строку дії Договору.

Якщо до моменту закінчення строку дії Договору Покупцем не проведений кінцевий розрахунок з Постачальником, Покупець не звільняється від своїх зобов’язань та від відповідальності, Договір діє до повного виконання Покупцем своїх зобов’язань, сплати заборгованості, відшкодування збитків. (пункт 7.2 Договору).

Відповідно пункту 5.1 Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються Покупцем  в безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту здійснення поставки, на підставі отриманих разом з товаром рахунків (видаткових накладних-рахунків), якщо інше не обумовлене у видатковій накладній-рахунку.

Датою оплати вважається день зарахування перерахованих коштів на поточний рахунок Постачальника. (пункт 5.3 Договору).

На виконання вимог вказаного Договору 21.11.2006р. позивачем був поставлений товар відповідно Договору на суму 1691,84 грн.,  про що свідчить видаткова накладна-рахунок № 700390 від 21.11.2006р. (а.с.9),  додана до позовної заяви.

Відповідачем частково була оплачена вартість поставленого товару, про що свідчить витяг по рахунку позивача (а.с.26-27 )

Однак остаточний розрахунок за поставлений товар в обумовлений термін відповідачем проведений не був (станом на 01.02.2007 р. заборгованість складає 1061,41 грн.), чим самим порушені зобов’язання за договором, що і стало приводом для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд” з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку та нарахування штрафних санкцій.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Позивач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України представив докази оплати заборгованості за договором в розмірі 1061,41 грн.

Таке погашення сталося внаслідок укладення сторонами договору про часткове припинення зобов’язання передачею відступного від 06.01.2007 р. (а.с. 39)

Відповідно пункту 1 Договору про часткове припинення зобов’язання передачею відступного від 06.01.2007 р. кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”) згоден на передачу йому боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю „Здоров’я”) лікарських засобів, виробів медичного призначення (товар) на загальну суму 1120,43 грн. взамін сплати суми основного боргу за поставками товару по договору  № 4031 від 03.04.2006р. в розмірі 1061,41 грн. та часткового відшкодування сплаченого кредитором державного мита за подання позовної заяви № 180 від 01.02.2007 р. у розмірі 59,02 грн.

Так, боржником було передано відповідний товар згідно накладної № 6 від 06.02.2007 р. (а.с. 40)

Тобто вказана сума заборгованості була сплачена відповідачем 06.02.2007р., тобто після подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд” (05.02.2007р.).

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу передбачено, що  Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За такими обставинами,  матеріалами справи підтверджується факт виконання відповідачем зобов'язань по оплаті 1061,41 грн. заборгованості за договором, через що  провадження  у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1061,41  грн. підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 24% річних у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за Договором у розмірі 41,88 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України суд вважає таким, що кореспондуються зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Так, пунктом 5.2 Договору передбачено, що у разі прострочення розрахунку Покупець повинен сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24% річних від простроченої суми за користування коштами Постачальника за кожен день, починаючи з першого дня прострочення по день здійснення платежу включно, шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Здоров’я” 24% річних за період з 21.12.2006 р. по 01.02.2007 р. у розмірі 41,88 грн. суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у розмірі 30,94 грн. за період з 21.12.2006р. по 01.02.2007р.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу  України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу  України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” №543/96-ВР від 22.11.1996 р. передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 Договору сторони передбачили відповідальність Покупця за несвоєчасну оплату за Договором за весь період прострочення із розрахунку 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

Отже, загальна сума пені за прострочення виконання зобовязання відповідачем за період з 21.12.2006р. по 01.02.2007р. становить 30,94 грн., підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем також заявлена позовна вимога щодо стягення з відповідача оплати послуг адвоката у розмірі 400,00 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України “Про адвокатуру”, дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом наводиться в статті 2 Закону України “Про  адвокатуру”, котра зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційний іспит, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльності та прийняв Присягу адвоката України.

Пунктом 6.4 Договору № 4031 від 03.04.2006 р. передбачено, що в разі порушення Покупцем (відповідачем) своїх зобов’язань (в тому числі по оплаті) він відшкодовує Постачальнику (позивачу) всі понесені останнім збитки (в тому числі витати на оплату юридичних послуг).

Тобто при укладенні Договору сторони визначили вказану умову як суттєву, дійшли по ній згоди підписанням Договору.

Позивач надав суду Угоду про надання правової допомоги № 1 від 11.01.2006 р., укладену  позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”, копію свідоцтва адвоката, додаткову угоду від 30.01.2007 р. до Угоди про надання правової допомоги № 1 від 11.01.2006 р., акт про надання правової допомоги від 01.02.2007 р. та платіжне доручення № 25187 від 21.02.2007 р. про сплату послуг адвоката у розмірі 400,00 грн. (а.с.13,14, 36,37, 38 )

У додатковій угоді, акті про надання правової допомоги та платіжному дорученні вказується, що адвокат надав правову допомогу позивачу стосовно конкретного боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю „Здоров’я”.

Вказані документи підтверджують факт надання відповідних послуг адвокатом позивачу у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов’язань та вартість вказаних послуг становить 400,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді оплати послуг адвокату у розмірі 400,00 грн. підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Державне мито у розмірі 42,98 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75, пункту 1-1 статті 80, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Здоров’я” (97400, АР Крим, м. Євпаторія, вул.. Радянська, 7, , рах. 6001 МФО 384685) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд” (69000, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, буд. 26, , рах. 8671 в ЗФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 313010)  41,88 грн. річних, 30,94 грн. пені, 400,00 грн. оплата послуг адвоката, 42,98 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити.

4.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.