ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2007 р.
№ 2-5/1944-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,
Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому
касаційну скаргу
судовому засіданні у м. Києві
Приватного підприємства "Візаві"

на постанову
від 03.07.2007

Севастопольського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 2-5/1944-2007

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
Приватного підприємства "Візаві"

до
Сакського районного споживчого товариства

про
стягнення 33093,00 грн.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року приватне підприємство "Візаві" звернулося з позовом до Сакського районного споживчого товариства про стягнення з відповідача 33093,00 грн. неотриманого прибутку.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007 у справі № 2-5/1944-2007 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 03.07.2007, рішення суду першої інстанції від 15.05.2007 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, скаржник посилається на те, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм  матеріального і процесуального права, а саме, ст. 33 ГПК України, ст. 767 ЦК України.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу позивача –без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до договору оренди нежитлового приміщення № 34 від 01.01.2006, фактично укладеного 07.02.2006, про що встановлено рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.11.2006 у справі № 2-21/15063-2006, відповідач передав, а позивач прийняв в тимчасове платне користування приміщення у м. Саки по Новоселівському шосе, 5, площею 90,7 м2 та гараж площею 22 м2. Строк дії цього договору було встановлено до 31.12.2006.

Судами також було встановлено, що позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що йому були завдані збитки в сумі 33093,00 грн. у зв’язку з неправомірним, без попередження відімкненням відповідачем устаткування в орендованому приміщення від електроживлення з 24.03.2006.

Сукупності встановлених по справі обставин апеляційний суд дав належну оцінку, і з урахуванням вимог ст. 614 ЦК України, ст. 224 ГК України, дійшов до правильного висновку про безпідставність заявленого позову. При цьому, апеляційним судом правомірно не були взяті до уваги вищезазначені пояснення позивача, оскільки вони не підтверджуються наявними у справі документами. Так, з листів-відповідей Сакського РЕМ, які були спрямовані позивачу, вбачається, що 25.05.2006 та 13.10.2006 на вводному автоматі, який знаходиться в орендуємому позивачем приміщенні, дійсно була відсутня напруга, однак відомостей про те, що обезживлення мало місце внаслідок будь-яких дій відповідача, в матеріалах справи немає.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведеним вимогам процесуального закону, а також фактичним обставинам справи апеляційний суд дав належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів спричинення йому збитків, які були б пов’язані з діями або бездіяльністю відповідача.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Візаві" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2007 та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007 у справі № 2-5/1944-2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Харченко В.М.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.