ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.07 р.                                                                               Справа № 18/268

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційне підприємство „Інтермаш”  м. Олександрія, Кіровоградської області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат”Азовсталь”  м. Маріуполь, Донецької області

про  стягнення 52378,00 грн.

Суддя господарського суду Донецької області                         О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за участю  представників сторін:

від позивача: Малиновський Р.В.-дов.

від відповідача : Риженіна Н.М.-дов.

Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційне підприємство „Інтермаш” м. Олександрія, Кіровоградської області  звернулось з позовом про стягнення  з Відкритого акціонерного товариства   „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь, Донецької області    18329,95грн. боргу, 26689,11грн. неустойки та 7361,94грн. індекса інфляції, а всього 52378,00 грн.

Клопотанням від 05.11.2007 року № 185 позивач змінив предмет позову і просить суд стягнути  з відповідача 18329,95грн. боргу, 1480,46грн. неустойки та 1228,11грн. індекса інфляції.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач має право до прийняття рішення  по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тому його заява приймається судом і справа розглядається з урахуванням змінених вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зобов”язання за договором ним були виконані, а відповідач за виконані роботи з ним не розрахувався.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що в порушення умов договору позивачем не наданий акт виконаних робіт, підписаний уповноваженими представникам  сторін, якій є підставою для проведення розрахунків.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

08.02.2007 року сторонами був укладений договір № 07/2005/76д/2883, згідно з яким відповідач (замовник за договором) доручив, а позивач (виконавець за договором) зобов”язався виконати  роботу по виготовленню комплекса пересувного для обслуговування залізничних вагонів.

Загальна сума договора на день підписання становила 794746,09грн.

Додатковою угодою до договору сторони передбачили додаткові зобов”язання, які потягли збільшення суми договору на  42867,00грн.

Розділом 3 договора сторони узгодили умови платежу у вигляді 50% попередньої оплати, 30% - другого платежу та 10% третього платежу.

Остаточний розрахунок у сумі 79474,60грн. мав бути здійснений  на протязі 3-х банківських днів після підписання акта виконаних робіт.

Акт виконаних робіт був підписаний сторонами без зазначення дати його підписання.

Прийняття в експлуатацію виготовленого за договором комплекса обладнання було здійснено у червні 2006 року, що підтверджується актом робочої комісії .

У п.6 акта зазначено, що будівельно-монтажні роботи здійснені у період  з жовтня 2005 року по червень 2006 року.

Доказів проведення остаточних розрахунків за договором відповідачем не подано.

Факт наявності боргу у сумі 18329,95грн. відповідач не спростував, але заперечує проти позову з посиланням на те, що акт виконаних робіт не оформлений і не підписаний належним чином, що є  порушенням п.4.4. договора.

Суд  не може погодитися з доводами відповідача  з огляду на наступне.

Пункт 4.4. договора передбачає, що закінченням робіт вважається підписання акта виконаних робіт повноважними представниками сторін.

Акт виконаних робіт, підписаний повноважними представниками виконавця і представником замовника, якого відповідач вважає неповноважним.

З цим не можна погодитися, оскільки факт виконаних позивачем робіт підтверджений матеріалами справи ( акт прийомки робочої комісії), а з особою, яка підписала акт з боку відповідача без відповідних повноважень, він має вирішити питання самостійно, оскільки вини позивача у цьому  не має.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.3.1.4 договора, розбіжності по якому були узгоджені сторонами, остаточна сума за договором мала бути оплачена на протязі 20 банківських днів після виконання робіт та підписання актів здачі-прийомки робіт.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов”язання має виконуватися   належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів  цивільного законодавства, а за відсутності таких умов  та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що акт прийомки робіт підписаний без зазначення дати підписання, 10.04.2007 року  позивачем була надіслана відповідачу претензія з вимогою сплатити заборгованість за виконані роботи, але вона залишена без задоволення.

Пункт 2 ст. 625 передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений  договором або законом.

На підставі цієї норми позивачем  нараховані індекс інфляції у сумі 1228,11грн. за період з травня по вересень 2007 року, а також на підставі п.6.2. договора  - неустойка у сумі 1480,46грн. за 182 дня прострочки з 25.04.2007 року по 24.10.2007 року, які підлягають стягненню.

Беручи до уваги, що позовні вимоги обгрунтовані, документально доведені і відповідачем не спростовані, вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.22,33,43,49,82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст. 526, п.2 ст.625 Цивільного кодексу України,  суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційне підприємство „Інтермаш” м. Олександрія, Кіровоградської області  до Відкритого акціонерного товариства „металургійний  комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь, Донецької області  -  задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь”  (87500, Донецька область, м. Маріуполь,                   вул. Лепорського,1, , р/р 1 у філії ЗАТ „Донгорбанк”, МФО 335786)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційне підприємство „Інтермаш”  (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,6, , р/р 8271 в Кіровоградській області, філії „Укрсоцбанк”, відділення № 425 м. Олександрія, МФО 323293)  18329,95грн. боргу, 1480,46грн. неустойки, 1228,11грн. індексу інфляції, 210,39грн. держмита та 47,49грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено 06.11.2007 року і набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Рішення підписано  07.11.2007 року.

Суддя                                                                         Овсяннікова О.В.