ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"18" вересня 2007 р.                                                                  Справа №  2/134

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Савченко Г.І.

при секретарі  судового засідання Маслова К.Г. розглянувши у відкритому

судовому засіданні матеріали справи

За позовом   Мале  приватне підприємство  “Промсервіс”

До відповідача  Державна податкова інспекція  у  м.Рівне

Про визнання нечинним податкових  повідомлень-рішень

Представники:

Від позивача : преставник Чучалін В.І.

Від відповідача: іспектор Прищепа О.С.

Статті 27, 29, 49, 51, 127  Кодексу адміністративного судочинства  України

роз`яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач мале приватне підприємство “Промсервіс”   в позовній заяві, в додатку до позовної заяви просить визнати нечинними податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Рівне від  15 січня 2007 року № /2/23-121 про визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток 14644 грн. з якого основний платіж –12203 грн., штрафні (фінансові) санкції  2441 грн.

Просить визнати частково нечинним податкове повідомлення-рішення від 16 січня 2007 року  № /2/17-124 в частині визначення  зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі основного платежу 811 грн. 72 коп. та 1623 грн. 44 коп. штрафних (фінансових) санкцій. Всього на суму 2435 грн. 16 коп.

Свої позовні вимоги позивач детально обгрунтовує в позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної  заяви. Позовні вимоги, щодо визнання нечинним податкового повідомлення-рішення з податку на прибуток, зводяться до того, що перевіркою недосліджено всіх  наданих для перевірки первинних документів, яких стосується понесених витрат платником податку, а саме:

Донарахування податку на прибуток відбулося за рахунок:

1) зняття з витрат вартості придбаних патентів в сумі 25480 грн. 00 коп. за 1 квартал 2006 року.

2)додавання до прибутку приросту балансової вартості запасів в сумі 22413 грн.00 коп.

Підприємство погоджується з даними виправленнями в його податковому обліку перевіряючими ДШ у м. Рівне, однак, виправлення здійснені перевіряючими однобоко, оскільки підприємством не були включені до валових витрат суми предоплат, здійснених в четвертому кварталі 2005 року та в першому, кварталі 2006 року в сумі 101891 грн. 67 коп. з ПДВ, за виготовлення кіосків згідно договору. Під час перевірки перевіряючим було надано всі документи, що свідчать про недовключення валових витрат сум предоплат, але перевіряючі їх ігнорували.

Що стосується визначення податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осоіб, позивач вказує на неправильне застосування податковим органом в часі законодавчих актів про встановлення розміру прожиткового мінімуму, тощо. Детально в позовній заяві.

Відповідач державна податкова інспекція у м.Рівне позов заперечує.

Свої заперечення обгрунтовує слідуючим.

Перевіркою правильності визначення суми податку на прибуток встановлено заниження податку на прибуток  за 1 квартал 2006 року на суму 12203 грн. (48813 грн.*25%).

Дане порушення у визначені оподаткованого прибутку виникли в результаті викладених порушень:

1) Перевіркою правильності формування МПП фірмою “Промсервіс” валових доходів у періоді, що перевірявся, встановлено:

- заниження скоригованого валового доходу за І квартал 2006 року на суму 22 413 грн., чим порушено п.5.9 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, із змінами та доповненнями, а саме :

підприємство до складу валових доходів у 1 кварталі 2006р. включило приріст балансової вартості товарів, сировини, матеріалів, малоцінних предметів в сумі 28 501 грн., з них товарів у роздрібній торгівлі в сумі 10341 грн., що на 22 433 грн,. менше ніж відображено по головній книзі.

Згідно пункту 5.9 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, із змінами та доповненнями платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів ( далі -запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову  вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

МПП фірма “Промсервіс” облік товарів в роздрібній торгівлі по р.28 “Товари” обліковується з ПДВ. Згідно картки р.28 “Товари” станом на 01.01.2006 року вартість товарів в роздрібній торгівлі з ПДВ складала 771202,20 грн., без ПДВ 647585 грн. Надійшло товарів за 1 квартал 2006 р. від постачальників (К-т р.63) на суму 3340295,10 грн. сума ПДВ в товарах, що надійшли 731040,77 грн. (К-т р.64), повернуто товарів постачальникам на 1655,73 грн. (Д-т. р.63), реалізовано товарів на 3 408 313,65 грн.(Д-т. р.70), ПДВ з суми реалізованих товарів 742 247,13 грн.(Д-т. р.64), виявлено нестач на суму 21 189,08 грн.(Д-т. р.94). Станом на 01.04.2006р.вартість товарів з ПДВ складала 669 132,48 грн., без ПДВ 680 338,84 грн. Приріст товарів за квартал 32 754 грк.85), що на 22413 грн. більіле(32754-1034), ніж відображено в розрахунку приросту(убутку) балансової вартості запасів, та рядку 01.2 декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2006р.

2) Перевіркою правильності формування МПП фірмою "Промсервіс" валових  витрат у періоді, що перевірявся, встановлено:

-          завищення скоригованих валових витрат за 1 квартал 2006 року на суму 26400 гри., чим порушено П.П..5.3.9, п.п.5.3.4 п.5.3 єт.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ЗР від 28.12.1994 року, із змінами та доповненнями, а саме : підприємство до складу валових витрат у 1 кварталі 2006р. код рядка 04.6 включило сплату    вартості торгових патентів, яка врахована платником у зменшення податкових зобов'язань в сумі 25 480 грн., чим порушено    п.п.5.3.4 п.5.3 ст.5   Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР  від 28.12.1994 року, із змінами та доповненнями: та двічі до складу валових витрат включено 920,36   грн. компенсації послуг зв'язку ПП Єфіменко Г.Г. згідно накладної №20 від 31.01.2006р.,чим порушено   п.п..5.3,9п.5.3 ст.5    Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 2Е.12.1994 року, із змінами та доповненнями.

В декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2006р., поданої в ДПІ у м. Рівне 10.05.2006р.,реєстраційний №42559/13, код рядка 0.4.6. сума податків, зборів (обов'язкових платежів ) відображена в розмірі 43 571 грн., з них оренда плата 15356,46 грн., збір на розвиток виноградарства 617 грн., комунальний податок 601,80 грн., держмито 1276,13 грн.5 транспортний податок 240 грн., сплата за патенти: 25480 грн., що відповідає даним бухгалтерського обліку Д-т. р.84"Інші операційні витрати" К-т р.64"Розрахунки за податками й платежами" та з К-ту р.84" Інші операційні витрати" віднесена б Д-т. р.79 "Фінансові результати".

Подвійна сума 920,36 грн. + 920,36 гри. компенсації вартості послуг зв'язку ПП Єфіменко Г.Г. за січень 2006р.(накладна №20) в обліку відображена з К-ту р.68.5.1 "Розрахунки з іншими кредиторами" в Д-т. р.93.1 "Витрати на збут".

Щодо нарахування податку з доходів фізичних осіб відповідач пояснив, що при перевірці було встановлено, що у 2004 р. МППФ "Полісервіс" не утримано та не перераховано до державного бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 235,16 грн., в 2005 р. - на суму 576,56 грн. Порушення виникло в результаті не включення до загального місячного оподаткованого доходу працівника у вигляді заробітної плати, сум нарахованого йому загального місячного оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати над розміром обмеження, передбаченого п.п. 6.5.1, п. 6.5, ст.6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Вислухавши  пояснення сторін, дослідивши докази у справі суд встановив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом за результатами планової виїздної документальної перевірки малого приватного підприємства фірми  “Промсервіс”  з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2004 року по 31.03.2006 року, та за результатами          оскарження первинних повідомлень-рішень в процесі апеляційного узгодження.

Давши оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Під час проведення планової виїздної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства МППФ «Промсервіс»було донараховано основного платежу по податку на прибуток підприємств та застосована штрафна санкція по даному виду податку. Донарахування податку на прибуток відбулося за рахунок зняття з витрат двічі включених до декларації вартість придбаних патентів та невірному відображенню приросту балансової вартості запасів. Підприємство з даними виправленнями в податковому обліку погоджується. Однак вважає, що дані виправлення здійсненні перевіряючими відбулися однобоко тому, що підприємством в даному періоді помилково не були включені до валових витрат суми авансів по договору №2608022005 від 26 серпня 2005 р. Виконавець - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕМЕРА», яке є платником податків на загальних підставах, виконує роботи з виготовлення 8 (восьми) кіосків «Акцент 115»та 4 (чотирьох) зупинок «ОА-115»Замовнику - МППФ «Промсервіс», яке є теж платником податків на загальних підставах . У додатку №2 від 29 вересня 2005 р. до договору внесено зміни до п.6.2, де обумовлюються нові етапи здійснення попередніх оплат Виконавцю, відповідно платіжними дорученнями    №50 від 25.01 Мр. на суму 20000,00 грн., № 75 від 02.02.06 р. на суму 30000 грн. та № 206 від 06.03.2006 року на суму 27050 грн. були зроблені остаточні розрахунки по даному договору.

Вивчивши  надані документи позивачем договір № 260802/2005 від 26 серпня 2005 року з додатком № 2 від 29 вересня 2005 року та платіжні доручення № 50 від 25.01.06р. на суму 20000,00 грн., № 75 від 02.02.06р. на суму 30000,00 грн. та № 206 від 06.03.06р. на суму 27050,00 грн. , а також: виписки з рахунку 6851 можна зробити висновки, що дані суми рахуються, як передоплата за виконані роботи по виготовленню кіосків та зупинок «ОА-115»отже відповідно до п, 11.2.1 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку -день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Обмеження стосуються до осіб, які є:

резидентами, які сплачують цей податок за ставкою нижчою, ніж зазначена у статті 10 цього Закону (крім платників податку, зазначених у пункті 7.2 статті 7 цього Закону), або сплачують цей податок у складі єдиного чи фіксованого податку чи є звільненими від сплати цього податку або не є його суб'єктами згідно із законодавством.

Будь-яка особа зобов'язана при укладенні договору з платником податку за його вимогою зазначати у такому договорі про те, що така особа має статус платника цього податку на загальних умовах, передбачених цим Законом. Якщо така особа не зазначає у такому договорі про такий статус або якщо товари (послуги) надаються без укладення письмових договорів, то з метою визначення дати збільшення валових витрат покупця вважається, що такі товари (послуги) були надані особами, звільненими від оподаткування цим податком.

В даному випадку в договорі №2608022005 від 26 серпня 2005 р. обумовлюється, що сторони мають статус платника податку на прибуток на загальних умовах, отже наданий аванс Виконавцю робіт буде відображатись в податковому обліку по першій події, тобто під час перерахуванню коштів включатись до складу валових витрат.

Відповідно до пункту 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не включаються до складу валових витрат витрати на придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також: з придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та підпунктом 7.9.4 цього Закону. Але перераховані кошти МППФ «Промсервіс»на виконання робіт по виготовленню кіосків та зупинок «ОА-115», ще не є фактом придбання основних засобів тому, що Виконавець може не виконати умови договору по передачі наданих робіт, а також: виготовлені кіоски та зупинки «ОА-115»можуть бути використанні з метою подальшого продажу, а отже з облікової точки зору вони будуть являтися оборотними засобами, тобто товаром.

Облік авансів, наданим іншим підприємствам, ведеться на субрахунку 371 «Розрахунки по виданим авансам». Основні проводки, які відображають розрахунки з постачальниками з використанням передоплат (авансів):

Д-т 371 «Розрахунки по виданим авансам»- К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті»- відображення наданого авансу Виконавцю;

Д-т 641/ПДВ «Розрахунки по податкам. ПДВ»- К-т 644 «Податковий кредит»- отримання податкового кредиту по факту виданого авансу.

Згідно з п.п. “б” п.п. 4.2, п.4.2 ст.4 та ст.ЛІ Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-III від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податку вказують про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених в податкових деклараціях, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку і тільки тоді за порушення застосовувати штрафні санкції, а також: відповідно до п.10 наказу ДПАУ від 17.03.2001р. №110 „Інструкції про порядок застосування та стягнення штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби", факт порушення податкового або іншого законодавства посадова особа державної податкової служби оформляє акт перевірки. З врахуванням вище викладеного у випадку самостійного визначення податкового зобов'язання контролюючий орган зобов'язаний врахувати факти заниження або завищення об'єкта оподаткування та відобразити ці факти в акті перевірки. Відповідно до п.5.1. ст..5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-Ш від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону №2181) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Але відповідно до п.2.3 Порядку складання декларації з податку на прибуток, затвердженого наказом ДПА України від 29.03.2003р. №143 платник податку, який до початку його перевірки податковим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф, нарахований відповідно до пункту 17.2 статті 17 Закону N 2181. В листі ДПА України від 25.05.2001 року № 6901/7/16-1117. Зазначено, що у випадку, якщо у платника була проведена документальна перевірка і за її результатами була донарахована сума податку, тоді за ті звітні періоди, за які проведена перевірка, як правило, уточнена декларація подаватись не повинна, оскільки всі помилки мають бути виявленні в результаті перевірки. Виключення може бути тільки тоді, коли перевірка проведена некваліфіковано, помилки не виявлені, а наявність помилок в перевіреному періоді доказані платником документально.

Таким чином податковим органом під час перевірки не досліджено всіх наданих для перевірки первинних документів, які стосуються понесених витрат платником податку. Що стосується часткового оскарження податкового повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб. Суд не може погодитись з донарахованим податком з фізичних осіб, а саме в 2004 році на суму 235,16 грн. в результаті застосування податкової соціальної пільги до доходу працівника у розмірі 540 грн., а не 510 грн. згідно з трактуваннями службових осіб податкової служби тому, що згідно Закону України від 11.05.2004 р. № 1704-ІУ "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік", який вперше опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" від 27 травня 2004 року № 98 і набрав чинності з 27 травня 2004 року визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами, Законом України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", а також нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Згідно зі статтею 111 Закон України від 27.11.2003 р. № 1344-ІУ "Про Державний бюджет України на 2004 рік" введено в дію з 1 січня 2004 року. Статтею 66 цього Закону встановлено розміри державних соціальних гарантій для окремих соціальних груп населення, у тому числі розміри державних соціальних гарантій, що визначаються від прожиткового мінімуму. Проте Закон України від 28 листопада 2002 р. № 247-ІУ "Про прожитковий мінімум на 2003 рік", яким було продовжено на 2003 рік дію статті 1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік", вичерпав себе у часі.Статтею 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" установлено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для визначення таких важливих державних соціальних гарантій, як:

встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України ( 254к/96-ВР ) та законів України;

визначення права на призначення соціальної допомоги;

визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров'я, освіти, соціального обслуговування та інших.

Таким чином, визначення таких соціальних гарантій неможливе без встановлення розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи наведене, а також те, що Закон України від 11.05.2004 р. № 1704-ІУ передбачає прожитковий мінімум на 2004 рік, а не на частину року, яка відлічується від 27 травня, і при цьому іншого розміру прожиткового мінімуму з початку 2004 р. установлено не було, встановлений цим Законом розмір прожиткового мінімуму повинен застосовуватися з 1 січня 2004 року. Аналогія виникла в 2005 році про те ДПА України погоджується із змінами розміру прожиткового мінімуму на протязі року в своєму листі №22032/7/17-3117 від 03.11.2005 року.

У грудні 2005 року по 17 особових рахунках донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 576,56 грн., який виник в результаті не включення до загального оподатковуваного доходу працівника у вигляді заробітної плати, сум нарахованої йому нецільової благодійної допомоги у випадку, коли він у зазначеному податковому періоді не мав права на податкову соціальну пільгу у зв'язку з перевищенням суми нарахованого йому загального місячного оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати за розміром обмеження, передбаченого п.п.6.5.1 п.6.5. ст..6 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-ІУ. Посадові особи під час документальної перевірки не беруть до уваги перерахованого вище вказаного податку та поданого МППФ „Промсервіс" уточнюючого розрахунку форми 1-ДФ в червні 2006 року відповідно до п.5.1. ст..5, п.17.2., ст..17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 -III від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, а також згідно з п.4 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і суми утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДГТА України від 29.09.2003р. № 451, якщо податковий агент, подав в податковий орган Податковий розрахунок, самостійно виявив помилку, тоді він зобов'язаний подати або новий звітний, або уточнюючий розрахунок, що було зроблено позивачем.

Керуючись ст.94, 158, 160, 163  КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов  задоволити. Визнати нечинним податкове повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне від 15 січня 2007 року № /2/23-121 про визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 14644 грн., з якого основний платіж –12203 грн., штрафні (фінансові) санкції –2441 грн.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 16 січня 2007 року № /2/17-124 в частині визначення зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 2435 грн. 16 коп. З якого основний платіж –811 грн. 72 коп., штрафні (фінансові) санкції  - 1623 грн. 44 коп.

2. Присудити позивачеві з державного бюджету 6 грн. 80 коп. витрат по державному миту (судовому збору).

3. Видати виконавчий лист за заявою  стягувача після набрання постановою законної сили.

Сторона, яка не погоджується з постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з  дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           Савченко Г. І.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "25" вересня 2007 р.