ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"13" вересня 2007 р.
Справа № 9/711/07

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «Столиця»в особі Філії Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «Столиця»в м.Миколаєві           (54055, м.Миколаїв, пр.Леніна, 135)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Гекар”

(54028, м.Миколаїв, вул.9 Лінія, 72)

Суддя    К.Л.Василяка

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Кардупель В.Ю. –дов. №9-314 від 03.09.2007р.

від відповідача:

Суть спору:

ТОВ КБ “Столиця” в особі філії ТОВ КБ “Столиця” у м.Миколаєві (далі - позивач) звернулося у господарський суд з позовом до ТОВ “Гекар” (далі - відповідач) про стягнення з останнього 215755,17 грн.  у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору № 25-01/05-К від 28.11.2005р., а також стягнення коштів на погашення судових витрат у справі.

12.09.2007р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, які в остаточному вигляді становлять 222705,61 грн., з яких: 200000,0 грн. заборгованості по кредиту, 22027,4 грн. заборгованості по відсотках та 678,21 грн. пені.

Відповідач відзив на позов не представив, заперечень проти позову не висловив,  представник вдруге у судове засідання не з’явився, причин неявки не пояснив.

Представник позивача наполягає на розгляді справи на підставі наданих ним матеріалів посилаючись на те, що відповідач свідомо уникає від вирішення питання про погашення заборгованості в досудовому порядку.

На підставі ст.75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, враховуючи його погляд на необхідність розгляду справи в відсутність представника відповідача, вивчивши надані ним матеріали  справи,  суд –

в с т а н о в и в:

28 листопада 2005р. між сторонами було укладено кредитний договір №25-01/05-К, за умовами якого позикодавець надає позичальнику кредит у сумі 200000,0 грн. з терміном погашення до 27.11.2006р. (п.1.1 Договору). Плата за кредит була встановлена в розмірі 19% річних.

Факт надання кредиту на суму 200000,0 грн. підтверджується меморіальними ордерами №25-01/05-к від 28.11.2005р. та  №25-01/05 від 01.12.2005р.

Згідно п.3.2 Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти, не пізніше 14 числа наступного за місяцям, за який проценти нараховані.

Згідно п.3.3 Договору, за користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит, проценти нараховуються і сплачуються позивальником за ставкою 29% річних.

27.11.2006р. сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору, якою внести зміни у п.3.3 Договору в частині процентної ставки за користування кредитом після закінчення строку, на який його було надано, визначивши її у розмірі 30% річних.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння  відмова від зобов’язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідач в порушення умов договору та приписів чинного законодавства порушує взяті не себе зобов’язання  по  сплаті відсотків за користування кредитом у терміни, зазначений в п.3.2. кредитного договору.

Так, згідно розрахунку позивача на день розгляду справи відповідач має прострочену заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 22027,4 грн. за період з 01.03.2007р. по 12.09.2007р.

Оскільки на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення відсотків за користування кредитом, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6.1.1 Договору  у випадку порушення сплати процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Керуючись вказаними умовами договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 14.04.2007р. по 12.09.2007р. у сумі 678,21 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно  п.5.2.7 Договору позичальник зобов’язаний  повністю повернути кредит, сплатити нараховані проценти та неустойку, незалежно від настання строку виконання зобов’язань, зокрема, у випадках невиконання позичальником своїх зобов’язань зі сплати кредиту або відсотків.

Крім того, відповідно до умов п.5.3.1 Договору позивач  має право вимагати  повного повернення кредиту, сплатити нарахованих процентів та неустойки, незалежно від настання строку виконання зобов’язань.

19.04.2007р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою про погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом, яка була отримана відповідачем 21.04.2007р., однак залишена без розгляду та задоволення.

За таких обставин, суд вважає правомірними заявлені позивачем вимоги про стягнення 200000,0 грн. заборгованості по кредиту.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі збільшених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44,49,75,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Гекар”, 54028, м.Миколаїв, вул.9 Лінія, 72 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку “Столиця” в особі Філії Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку “Столиця” в м.Миколаєві, 54055, м.Миколаїв, пр.Леніна, 135 (р/р 351900101 в МФ ТОВ КБ  “Столиця”, МФО 326955, ) 200000,0 грн. заборгованість по кредиту, 22027,4 грн. заборгованість по відсотках, 678,21 грн. пені, 2227,06 грн. держмита та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя
К.Л.Василяка