ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
серпня 2007 р.
Справа № 44/253-07

вх. № 7424/4-44

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Аврамова Т.М.

за участю представників сторін:

позивача - Пащенко О.М., довіреність № 22427 від 28.12.06 р.

Представник відповідача -ОСОБА_1.

розглянувши справу за позовом Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської
ради м. Х-в

до  СПДФО ОСОБА_1., м.
Харків

про розірвання договору оренди та виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд розірвати договір № 2675 від 08.04.2002р.,
виселити відповідача з нежитлового приміщення площею 48,3 кв.м., розташованого
за адресою: м. Харків,АДРЕСА_1, літ. А-2, та
передати зазначене нежитлове приміщення Управлінню комунального майна та
приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської
ради, а також покласти на відповідача державне мито і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачені позивачем при
поданні позовної заяви. Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням
відповідачем умов  договору оренди № 2675
від 08.04.2002р.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд в задоволенні
позовних вимог відмовити. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що з
його боку порушень п.п. 4.11, 4.12 договору не було, використання нежитлового
приміщення узгоджене з органами пожежної державної охорони і
санітарно-епідеміологічної служби району, житлове приміщення застраховано,
орендна плата вносилась.

У судовому засіданні 07.08.2007р. оголошено  до 13.08.2007р. перерву для виготовлення
повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем
08.04.2002р. укладений договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) №
2675. Відповідно до умов договору позивач
передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове
приміщення загальною площею 48,3кв.м., розташоване за адресою: м.
Харків,АДРЕСА_1, літера “А-2”.

Факт передачі підтверджується актом прийому-передачі, підписаним
сторонами 08.04.2002р.

Згідно розділу 3 договору орендна плата складає 87,92грн. на
місяць без урахування ПДВ та індексу інфляції.
Розмір орендної плати за кожен місяць визначається шляхом  коригування орендарем розміру орендної плати
за попередній місяць  на індекс інфляції
за поточний місяць. Орендна плата за орендоване приміщення сплачується щомісяця
протягом 15 календарних днів наступного місяця.

У відповідності до п. 4.8 договору відповідач зобов'язався
своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Посилаючись на те, що відповідач не виконував свого обов'язку  щодо внесення орендної плати, позивач у 2003
році звернувся з позовом до суду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.03.2003р.
по справі № 11/61-03 позов було задоволено, договір оренди розірвано, а
відповідача виселено з об'єкта оренди.

На стадії виконання зазначеного рішення між сторонами укладено
мирову угоду, яка затверджена ухвалою господарського суду Харківської області
від 14.09.2003р.

Відповідно до умов мирової угоди позивач відмовляється від
пред'явлених позовних вимог про дострокове розірвання договору оренди
нежитлових приміщень № 2675 від 08.04.2002 року та виселення відповідача з
займаних приміщень. Відповідач зобов'язується своєчасно та в повному обсязі
вносити орендну плату, а також належним чином виконувати інші свої обов'язки
передбачені договором оренди та діючим законодавством. У випадку несплати
орендарем одного орендного платежу, договір оренди вважається розірваним за
погодженням сторін. Судові витрати покладені на відповідача.

У відповідності до п. 8.1 договору
оренди  строк дії договору
встановлено з 08.04.2002р. до 08.04.2003р.

Матеріали справи містять додаткову угоду № 3 до договору оренди
нежитлового приміщення № 2675, згідно умов якої цей договір діє з 08.02.2006р.
до 08.01.2007р. Зазначена додаткова угода підписана з боку позивача та
відповідача.

Згідно п. 8.8 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін
про припинення або зміну договору протягом 30 днів після закінчення його
строку, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих же умовах.

Таким чином, на даний час договір оренди нежитлового приміщення (будівлі)
№ 2675 від 08.04.2002р. є діючим.

Згідно п.п. 4.11, 4.12 договору відповідач зобов'язався узгодити
призначення нежитлового приміщення з органами пожежної державної охорони і
санітарно-епідеміологічної служби району по місцю знаходження об'єкта оренди ,
суворо дотримуватись правил протипожежної безпеки, норм природоохоронного
законодавства, а також вимог санітарних служб. На весь строк дії договору
застрахувати орендоване приміщення в порядку, визначеному чинним
законодавством.

Як вбачається з позовної заяви підставою для пред'явлення
позову,  серед іншого, є порушення
відповідачем вимог договору, а саме п.п. 4.11, 4.12 договору.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 Цивільного кодексу України при розгляді
цього спору слід керуватися положеннями
Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін.
На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за
рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань.

В підтвердження виконання своїх обов'язків по договору оренди,
передбачених п.п. 4.11, 4.12 договору відповідачем надано висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи № 235 від 02.08.2007р., дозвіл
Ленінського РВ ГУ МНС України в Харківській області  на погодження діяльності відповідача з
26.04.2006р. по 26.04.2007р., дозвіл Ленінського РВ ГУ МНС України в
Харківській області № 311/07, виданий 28.04.2007р.; договір-поліс майнового
страхування від вогню та ризиків стихійних явищ МС № 7/21-06 від
12.01.2006р.,  .договір-поліс майнового
страхування від вогню та ризиків стихійних явищ МС № 7/242-07 від 23.02.2007р.

Договором оренди не визначений строк, у який орендар (відповідач)
повинен виконати свої обов'язки, покладені на нього п.п. 4.11, 4.12 договору.

Таким чином, матеріалами справи спростовується твердження позивача
про порушення відповідачем п.п. 4.11, 4.12 договору оренди.

Посилання позивача на те, що у відповідача існує заборгованість з
орендної плати, що підтверджується рішенням господарського суду Харківської
області від 11.03.2003р. по справі № 11/61-03, не приймаються судом до уваги,
оскільки позивач, підписуючи додаткову угоду № 3 про продовження  терміну дії договору оренди, фактично
погодився та не мав заперечень щодо виконання відповідачем своїх обов'язків по
договору оренди комунального майна № 2675.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги про
розірвання договору  № 2675 від
08.04.2002р., виселення відповідача з нежитлового приміщення площею 48,3 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Харків,АДРЕСА_1, літ. А-2, та  передання зазначеного нежитлового приміщення
Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та
комунального майна Харківської міської ради, необґрунтовані  та не підтверджені матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального
кодексу України, у разі відмови в задоволенні позову, витрати по сплаті
державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення покладаються
на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя
Дюкарєва С.В.