СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.05.07
Справа №
20/16/06-26/301/06-25/143/07

Суддя

За позовом -Відкритого
акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство №12327”, м. Запоріжжя,
69083, вул. Жасминна, 5

До відповідача -
Запорізької центральної районної лікарні, м. Запоріжжя, 69089, вул. Лікарняна,
18

Суддя
Дьоміна А.В.

Представники:

Позивача
-Іванус Д.О., дов. №9/4 від 14.11.06.

Відповідача
-Коротуна О.А., дов. №17 від б/д

Данілов А.Г., дов. №4 від 12.02.07.

Заявлені позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача 72 387,95грн. в якості зворотної вимоги
відшкодування майнової шкоди.

Розпорядженням
голови господарського суду Запорізької області №368 від 28.02.2007. справу
№20/16-26/301/06 передано на розгляд судді Дьоміній А.В.

Суддя
вирішила прийняти справу до свого провадження та присвоїти
№20/16-26/301/06-25/143/07.

Представник позивача у судовому
засіданні 07.09.2006. надав суду письмову заяву, якою уточнив та збільшив
позовні вимоги: просить стягнути з відповідача 84 738,07грн. у якості зворотної
вимоги відшкодування майнової шкоди, заподіяної йому неправомірними діями
відповідача.

Оскільки заява відповідала вимогам
ст.ст. 22,28 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від
07.09.2006. прийнята судом. А тому, суд розглядає позовні вимоги про стягнення
84 738,07грн.

В судове засідання, яке відбулось
26.04.2007. представниками сторін надано заяву про продовження строку розгляду
справи до 20.05.2007.

На підставі ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, строк розгляду спору продовжено за клопотанням
сторін.

На підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в судовому засіданні, відкритому 28.02.2006.
оголошувалась перерва до 26.04.2007. У засіданні суду, 26.04.2007. оголошено
перерву до 17.05.2007. для оголошення рішення в повному об'ємі.

У судовому засіданні 26.04.2007. представником
відповідача надано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення
касаційної скарги позивача Верховним Судом України по справі №2-1470/05 та
витребувати від позивача усі матеріали щодо розгляду даної справи. У цьому ж
засіданні відповідачем надано клопотання про витребування у ДПІ у Комунарському
районі м. Запоріжжя та УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя відомостей про
те, чи працював, в який період та на якій посаді ОСОБА_1 у ВАТ “АТП №12327”. Чи
здійснювались позивачем відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 обов'язкових
платежів до Пенсійного фонду України та ДПІ. Клопотання судом відхилені як
необґрунтовані.

В обґрунтування своїх вимог про
стягнення з відповідача 84 738,07 грн. позивач посилається на наступне:
26.09.2005. апеляційним судом Запорізької області винесено рішення у справі
№2-1470/05 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 24.05.2005. Даним рішенням від 26.09.2005. апеляційна
скарга була задоволена частково, рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 24.05.2005. скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з
ВАТ „АТП №12327” на користь ОСОБА_2 збитки, заподіяні виконанням зобов'язань за
договором позички транспортного засобу від 11.03.2004. у т.ч. витрати, що він
зазнав, всього на суму   72 387,95грн.
16.11.2005. Комунарським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі
№2-3756/05 за позовом ОСОБА_3 до ВАТ “АТП №12237”, третя особа ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, ухвалене
рішення. Згідно резолютивної частини рішення від 16.11.2005., у зв'язку із
дорожньо-транспортною пригодою стягнуто на користь ОСОБА_3 з ВАТ “АТП №12237” 6
023,48грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, 5 000грн. -моральної
шкоди, 180грн. -витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, 23,90грн.
-витрати, пов'язані з явкою до суду. 07.04.2006. ДВС у Комунарському районі м.
Запоріжжя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про
стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 11 227,38грн. У зв'язку з цим, ВАТ “АТП
№12237” було виплачено ОСОБА_3 суму у розмірі 12 350,12грн. Позивач вважає, що
дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль, сталася з
вини Запорізької центральної районної лікарні, оскільки саме нею 29.06.2004.
без будь-яких на те законних підстав, за результатами проходження медичного
огляду, водію ОСОБА_1 видано довідку про придатність до керування транспортними
засобами. Хоча, як встановлено постановою СВ Чернігівського РВ УМВС України в
Запорізькій області про припинення кримінальної справи від 30.11.2004., ДТП
відбулось за вини водія ОСОБА_1, за можливе, в результаті, втрати їм свідомості
під час руху та за причиною наявної у нього хвороби цукровим діабетом, що не
давало взагалі йому права на керування транспортним засобом. Згідно з
„Переліком захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування
відповідними транспортними засобами”, затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України (реєстраційний №31/4252 від 20.01.2000.), для всіх
категорій транспортних засобів непридатними до їх керування є особи, які
хворіють на цукровий діабет. Позивач вважає, що ДТП сталося з вини Запорізької
центральної районної лікарні. Тобто, через вчинення незаконних дій, а саме, у
видачі ОСОБА_1 довідки про придатність до керування транспортними засобами від
29.06.2004., яка не відповідає дійсності. Позивач має право зворотної вимоги до
винної особи у розмірі виплаченого відшкодування у сумі 84 738,07грн. та
просить позов задовольнити на підставі п.1 ст. 1166, п.1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, у
відзиві на позовну заяву зазначає, що довідка серіяНОМЕР_1 була видана водію
ОСОБА_1 правомірно, оскільки при проведенні профілактичного огляду ОСОБА_1
наявних ознак наявності захворювань, у тому числі цукрового діабету, виявлено
не було. ОСОБА_1, на момент проведення профілактичного огляду, вважав себе
здоровим, про наявність яких-небудь захворювань не заявляв. Згідно постанови СВ
Чернігівського РВ УМВС України в Запорізькій області про припинення
кримінальної справи від 30.11.2004., причиною смерті ОСОБА_1 була травма
голови. При проведенні судово-медичної експертизи, причинного зв'язку між ДТП,
що сталося та наявністю захворювання -цукрового діабету виявлено не було. Крім
того, відповідно до ст.ст. 45,46 Закону України „Про дорожній рух” медичний
огляд водіїв транспортних засобів включає попередній, періодичний та щозмінний
передрейсовий та післярейсові огляди. Адміністрація підприємства, в штат якої
входять водії, повинна здійснювати медичний контроль водіїв. Підприємства, у
разі численності водіїв менше 100 чоловік повинні укладати з територіальними
медичними установами договори на їх медичне обслуговування. Щозмінні
передрейсові огляди та післярейсові огляди ОСОБА_1 медичні працівники
Запорізької центральної районної лікарні не проводили. Такий договір між
Запорізькою центральною районною лікарнею та ВАТ “АТП №12327” не укладався.
Відповідач також вважає, що посилання позивача на ст.1166 Цивільного кодексу
України безпідставні, оскільки працівники Запорізької центральної районної
лікарні ніяких неправомірних дій, якими б була спричинена шкода ВАТ “АТП
№12327” не скоїли. Між видачею відповідачем довідки водія серіяНОМЕР_1 ОСОБА_1
та спричиненням майнової шкоди позивачу на суму 84 738,07 грн. відсутній
причинний зв'язок. Також позивачем не надані докази спричинення будь-якої
реальної майнової шкоди ВАТ “АТП №12327”. Просить у позові відмовити.

У судовому засіданні представник позивача
підтримав позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2004. між ВАТ “Автотранспортне
підприємство №12327”, м. Запоріжжя та гр. ОСОБА_2  укладено договір позички транспортного
засобу. Згідно умов договору (п. 1 договору) гр. ОСОБА_2 безоплатно
передав  ВАТ “АТП №12327” для
користування мікроавтобусом марки MERCEDES-BENZ 312 D,НОМЕР_2 строком на один
рік. Перевезення на зазначеному автомобілі здійснював водій ОСОБА_1

21.08.2004. ОСОБА_1, керуючи рейсовим
мікроавтобусом зіткнувся з автомобілем марки КАМАЗ-5320 з причепом,
реєстраційний номер НОМЕР_3

Постановою слідчого СВ Чернігівського
РВ УМВС України в Запорізькій області від 30.11.2004. порушена кримінальна
справа №2110432 за ознаками ч.3 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Зазначена кримінальна справа припинена на підставі п.8 ст. 6 Кримінального
процесуального кодексу України, оскільки водій ОСОБА_1, в діях якого вбачалися
ознаки складу злочину, помер на місці події.

В ході досудового слідства встановлено,
що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_1 При дослідженні причин та умов, які були
причиною дорожньо-транспортної пригоди, слідчим зібрані наступні докази:
ОСОБА_1, будучи інвалідом ІІІ групи у зв'язку з захворюванням на цукровий
діабет та не маючи право на управління транспортними засобами категорії “D”
згідно з наказом НОМЕР_4 МОЗ України від 24.12.1999. Тобто, знаходячись в
хворобливому стані, в порушення п.2.9. п.п. “б” Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001., відповідно до яких водію
забороняється управляти транспортним засобом у хворобливому стані, управляв
рейсовим автобусом марки MERCEDES-BENZ 312 D,НОМЕР_2 та втратив свідомість за
кермом. Внаслідок цього автобус під його управлінням виїхав на зустрічну смугу
руху, де допустив бокове зіткнення з автомобілем марки КАМАЗ-5320 з причепом,
реєстраційний номер НОМЕР_3

26.09.2005. апеляційним судом
Запорізької області винесено рішення у справі №22-2856, згідно якого скасовано
рішення  Комунарського районного суду м.
Запоріжжя по даній справі від 24.05.2005. і постановлено нове рішення. Позовні
вимоги гр. ОСОБА_2  до ВАТ “АТП №12327”
про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання та судових витрат
задоволені. Всього на суму 72 387,95грн. Судом взято до уваги, що в день
автомобільної аварії автобусом керував водій позивача ОСОБА_1, який був
інвалідом ІІІ групи і винен в скоєнні ДТП.

16.11.2005. Комунарським
районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі №2-3756/05 за позовом ОСОБА_3 до
ВАТ “АТП №12237”, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої
джерелом підвищеної небезпеки, ухвалене рішення. Згідно резолютивної частини
рішення від 16.11.2005., у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою стягнуто
на користь ОСОБА_3 з ВАТ “АТП №12237” 6 023,48грн. в рахунок відшкодування
спричиненої матеріальної шкоди, 5 000грн. -моральної шкоди, 180грн. -витрат,
пов'язаних з наданням правової допомоги, 23,90грн. -витрати, пов'язані з явкою
до суду.

07.04.2006. ДВС у Комунарському районі
м. Запоріжжя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про
стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 11 227,38грн. У зв'язку з цим, ВАТ “АТП
№12237” було виплачено ОСОБА_3 загальну суму у розмірі 12 350,12грн.

Позивач вважає, що ДТП сталося з вини
Запорізької центральної районної лікарні, внаслідок якої, завдана майнова шкода
ВАТ “АТП №12237”, оскільки саме відповідачем 29.06.2004. без будь-яких на те
законних підстав, за результатами проходження медичного огляду, водію ОСОБА_1
видано довідку про придатність до керування транспортними засобами. А тому, на
думку позивача, АТП має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування у сумі 84 738,07грн. та просить позов задовольнити на
підставі п.1 ст. 1166, п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначалося вище, в ході досудового
слідства встановлено, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_1, який порушив п.2.9.
п.п. “б” Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
про що, вказано в постанові слідчого СВ Чернігівського РВ УМВС України в
Запорізькій області про припинення кримінальної справи від 30.11.2004. на
підставі п.8 ст. 6 Кримінального процесуального кодексу України. Таким чином, посилання
позивача на те, що ДТП сталося з вини Запорізької центральної районної лікарні
безпідставні.

Згідно зі ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, для господарського суду при вирішенні спору є
обов'язковим вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, з
питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Причинний зв'язок позивачем також не
доведений, оскільки ним не доведено, що шкода, яка зазначена в позові є саме
безпосереднім наслідком видачі довідки відповідачем, оскільки згідно постанови
про припинення кримінальної справи від 30.11.2004. причиною смерті ОСОБА_1
явилась травма голови з переломом кісток і т.д.

Також слід зазначити, що причинного
зв'язку між ДТП, що сталося та наявністю захворювання -цукрового діабету у
ОСОБА_1 у висновку експерта не має, що слідує із постанови про
припинення кримінальної справи.

А тому, посилання позивача на існування
причинного зв'язку між ДТП, яке скоїлось 21.08.2004.  і наявністю у гр. ОСОБА_1 захворювання на
цукровий діабет не підтверджено матеріалами справи, у тому числі і матеріалами
кримінальної справи №2110432.

Ці обставини підтверджуються також
висновком судово-медичної експертизи трупу гр. ОСОБА_1, вказаного у постанові
про припинення кримінальної справи від 30.11.2004.

Крім того, в ході розгляду справи було
встановлено, що ОСОБА_1 не був працівником ВАТ “АТП №12327”. Представником
позивача не представлено доказів правомірності допуску ОСОБА_1 до управління
мікроавтобусом.

Приписами ст. 45 Закону України “Про
дорожній рух” визначено, що медичний огляд проводиться з метою визначення
здатності кандидатів у водії і водіїв до безпечного керування транспортними
засобами. Зазначений огляд включає: попередні, періодичні, щозмінні,
передрейсові і післярейсові огляди,  а
також позачергові огляди, зумовлені необхідністю.

Позивачем надано журнал (зошит)
“Медичні огляди приватних фірм”, згідно з яким, 21.08.2004., тобто, в день,
коли скоєно ДТП, о 6год. 20хв. ОСОБА_1 пройшов перед рейсовий огляд медичним
працівником АТП, з висновком “здоров”. Але, слід звернути увагу, що цей журнал
не прошитий, не пронумерований, і сторінка на якій міститься запис щодо
21.08.2004. приклеєна до іншої сторінки.

Суд вважає, що позивач не довів
належним чином ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Так, при проведенні судово-медичної
експертизи причинного зв'язку між скоївшимся ДТП та наявністю захворювання
-цукрового діабету у ОСОБА_1 не встановлено.

З викладеного вбачається відсутність
вини відповідача, що звільняє останнього
від   цивільно-правової
відповідальності.

Оскільки, під час розгляду даної справи
судом не встановлено наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення,
за яке встановлена відповідальність у вигляді зобов'язання в якості зворотної
вимоги відшкодування майнової шкоди, у задоволені позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати у справі відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85
Господарського  процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

Прийняти справу до свого провадження та
присвоїти №20/16-26/301/06-25/143/07.

В позові відмовити.

Суддя
А.В. Дьоміна