ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.04.07                                                                                           Справа  № 5/1458-19/279А

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

Суддів                                                                      Юрченко Я.О.

Процик Т.С.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Городоцькому районі, м. Городок № 11399/10/10 від 26.12.2006 року (далі ДПІ у Городоцькому районі, м. Городок)

на постанову Господарського суду Львівської області від 23.10.2006 року

у справі № 5/1458-19/279А

за позовом: ДПІ у Городоцькому районі, м. Городок

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар»,  м. городок (далі ТзОВ «Яблуневий дар», м. Городок)

до відповідача 2: Приватного підприємства «Сух і К», м. Рівне (далі ПП Сух і К», м. Рівне)

про визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

від позивача –Антонюк І.Б. –головний державний податковий інспектор юридичного відділу, Тупіс Я.І. –старший державний податковий інспектор

від відповідача 1 –Гурин В.А. - представник

від відповідача 2 –не з’явився

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Львівської області від 23.10.2006 року у справі № 5/1458-19/279А відмовлено у задоволенні позовних вимог ДПІ у Городоцькому районі про визнання недійсним договору № 16/01 від 16.01.2006 року укладеного між ТзОВ «Яблуневий дар», м. Городок та ТзОВ «Сух і К»,    м. Рівне та застосування наслідків передбачених ст. 208 ГК України.

Постанова господарського суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не доведено умисел відповідачів та завідомо суперечний інтересам держави і суспільства характер укладеного договору № 16/001 від 16.01.2006 року; умови спірного договору виконано в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами.

ДПІ у Городоцькому районі подано апеляційну скаргу № 11399/10/10 від 26.12.2006 року, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги повністю, посилаючись на те, що господарським судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушено норми Господарського кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

При проведенні позапланової виїзної документальної перевірки з питань відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку по деклараціях за січень 2006 року та лютий 2006 року ТзОВ «Яблуневий дар»за період з 01.12.2005 року по 28.02.2006 року встановлено, що між ТзОВ «Яблуневий дар»та ПП «Сух і К»укладено Договір купівлі-продажу №16/01 від 16.01.2006 року.

Згідно з умовами даного договору, позивачем отримано товар (сік яблучний), факт одержання якого підтверджується податковою накладною від 16.01.2006 року на накладною № 0116/03 від 16.01.2006 року. ТзОВ «Яблуневий дар»проведено оплату за поставлений товар в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 42 від 23.01.206 року, № 51 від 25.01.2006 року, № 74 від 01.02.2006 року.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ПП «Сух і К»постановою Господарського суду Рівненської області від 06.04.2006 року визнано банкрутом, а Ухвалою від 01.06.2006 року по справі № 8/20 Господарським судом Рівненської області затверджено ліквідаційний баланс та ліквідовано юридичну особу –ПП «Сух і К», м. Рівне.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання зобов’язання недійсним відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України, є, зокрема, його вчинення з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність вчинення зобов’язання і суперечність його мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Умисел юридичної особи, в даному випадку, визначається за умислом тієї особи, що укладала угоду, на підставі якої виникло таке зобов‘язання.

Обґрунтовуючи наявність умислу у відповідача-2, скаржник посилається на ту обставину, що підприємство не знаходиться за юридичною адресою та на момент укладення договору та під час його виконання у ПП «Сух і К» був умисел на ухилення від сплати податків.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з податкової декларації ПП «Сух і К»за січень 2006 року (а. с. 116) податкове зобов’язання по податку на додану вартість склало 583984,00 грн.

Відповідно до ст.. 208 ГК України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Скаржник у апеляційній скарзі зазначає, що умисел на укладення договору всупереч інтересам держави виник саме у ПП «Сух і К»на момент укладення договору та під час його виконання.

Відповідно до ст.. 47 Кодексу адміністративного судочинства України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно ст.. 48 Кодексу адміністративного судочинства України  сторони судового процесу для здійснення своїх адміністративних процесуальних прав та обов'язків повинні мати адміністративну процесуальну правоздатність та дієздатність.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 01.06.2006 року у справі № 8/20 Господарським судом Рівненської області затверджено ліквідаційний баланс та ліквідовано юридичну особу –ПП «Сух і К», м. Рівне. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців від 21.03.2007 року серії АА № 431397 (а. с. 170 - 171) 22.06.2006 року зроблено запис про припинення юридичної особи ПП «Сух і К»за судовим рішенням щодо визнання юридичної особи банкрутом.

Оскільки на момент пред’явлення позову (21.08.2006р.) відповідач-2 був виключений із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, відсутні підстави для застосування правових наслідків визначених ст. 208 ГК України, а провадження в частині заявлених позовних вимог до ПП «Сух і К»слід закрити у відповідності до п. 5 ст. 157 КАС України.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення. Однак, враховуючи, що судом першої інстанції помилково не застосовано п. 5 ст. 157 КАС України, у відповідності до п. 1 ст. 201 КАС України судове рішення слід змінити –в частині загальних вимог до ПП «Сух і К»закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 201, 205, 207 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Городоцькому районі № 11399/10/10 від 26.12.2006 року залишити без задоволення.

2.          Змінити постанову Господарського суду Львівської області від 23.10.2006 року у даній справі.

3.          В частині заявлених вимог до ПП «Сух і К»провадження у справі закрити.

В решті постанову суду залишити без змін.

4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.