ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" серпня 2007 р.
Справа № 8/154-3085

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", б-р. Т. Г. Шевченка, 18, м. Київ, в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. В. Чорновола, 4, м. Тернопіль

до відповідача:  Приватного підприємства „ТеССком”, вул. Грушевського,23, м. Тернопіль

про стягнення заборгованості за додаткові послуги зв'язку в сумі 4 201 грн. 53 коп.

Суддя  Гирила І.М.

Представники:

Від позивача: Кузьма Г. Р. –юрисконсульт Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ „Укртелеком”, довіреність № 18-02/09 від 05.01.07р.

Від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні представнику позивача роз’яснено його процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Розгляд справи, вперше призначений на 15 год. 20 хв. 30.07.2007р. відкладався на 14 год. 40 хв. 20.08.2007р. та, відповідно на 10 год. 00 хв. 31.08.07р., у зв`язку із неявкою в судове засідання представника відповідача.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком”, м. Київ, в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м. Тернопіль звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства „ТеССком”, вул. Грушевського,23, м. Тернопіль –4201грн. 53 коп. заборгованості за надані додаткові послуги зв`язку, згідно договору № 47 від 10.08.2000 р., з яких 3 057,60 грн. основного боргу, 259,18 грн. пені за порушення строку виконання грошових зобов’язань, 199,79 грн. 3% річних та 684,96 грн. інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач представив Договір №47 про надання додаткових послуг зв`язку від 10.08.2000 року, карточку обліку розрахунків за надані послуги зв’язку.

Відповідач документально обґрунтований відзив на позов не представив, у судові засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за адресою зазначеною в довідці державного реєстратора відділу державних реєстраторів Тернопільської міської ради від 07.08.2007р. за № 2601.

Таким чином, господарський суд вжив усіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, надіславши ухвалу суду від 20.08.07р. за місцем реєстрації відповідача, та у  відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

10 серпня 2000 року між Українсько-Американсько-Голландсько-Німецьким Закритим акціонерним товариством «Утел», правонаступником якого є ВАТ „Укртелеком”, в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком», Утел за договором та Приватним підприємством „ТеССком”, як Споживачем, був укладений Договір про надання додаткових послуг зв`язку № 47.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами по справі виникли зобов’язання, за договором про надання послуг згідно якого, в силу ст.901,903 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності п.п.2.2.3 п.2.2 Договору Споживач зобов’язався своєчасно оплачувати вартість наданих згідно з цим Договором послуг.

Як вбачається з п. 3.2 Договору, Споживач повинен оплатити рахунок за послуги протягом десяти календарних днів з моменту його отримання, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок Утел.

Як вбачається із наданих позивачем документів, зокрема: карточки обліку розрахунків за надані послуги зв’язку, за період з листопада місяця 2004 року по серпень місяць 2005 року відповідач спожив послуги зв’язку надані позивачем на загальну суму 3 057,60 грн., однак своїх зобов’язань по оплаті вартості наданих послуг не виконав і станом на день розгляду справи в суді його заборгованість перед позивачем становить 3 057,60 грн.

Відповідно до вимог ст. ст.509,526 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,  кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до Закону України “Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплатити отримані ними телекомунікаційні послуги.

Проте всупереч згаданих приписів закону, положень договору відповідач, станом на час розгляду справи в суді свою заборгованість не погасив.

На розгляд справи відповідач не з'явився, не заперечив належними та допустимим доказами суми боргу перед позивачем як і не надав суду доказів добровільної її сплати.

За даних обставин, суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з Приватного підприємства „ТеССком”, вул. Грушевського,23, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 25346484) –3 057 грн. 60 коп. основного боргу за  надані додаткові послуги зв`язку згідно договору № 47  від 10.08.2000 р., правомірними, обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому суд визнає правомірними та задовольняє вимоги позивача, щодо нарахування та стягнення з відповідача 684 грн. 96 коп.  інфляційних нарахувань та 199 грн. 79 коп. 3% річних.

Пунктом 2 ст. 36  Закону України “Про телекомунікації”, передбачено, що у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який нараховується пеня.

Враховуючи наведене, а також те, що умовами укладеного Договору сторони передбачили відповідальність Споживача за затримку оплати наданих послуг, суд визнає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 259 грн. 18 коп., нарахованої  в розмірі  облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за період з 21.12.2006 р. по 20.06.2007 р. за прострочення оплати за надані послуги зв’язку, такими, що відповідають положенням ст. 232 Господарського Кодексу України,  Закону України  „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та  закону України “Про телекомунікації”.

Згідно вимог ст.ст.32,33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є  будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст. ст.44-49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 509,526,901,903 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,2,4,12,33,34,43,44,49,75,80,82-85,115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства „ТеССком”, вул. Грушевського,23, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 25346484) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” , м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 01188052) –3 057 грн. 60 коп. основного боргу,  259 грн. 18 коп. пені за порушення строку виконання грошових зобов’язань, 199 грн. 79 коп. 3% річних,  684 грн. 96 коп. інфляційних нарахувань та  220 грн. в повернення  сплачених позивачем судових витрат.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало  законної сили протягом десяти днів з дня його  прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          І.М. Гирила