СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

18.09.2007

Справа №2-24/5971-2007А

За адміністративним позовом -
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 ( Кіровський
район,  с. Партизани, вул.Комарова, 23)

До відповідача  - Державної
податкової інспекції  в
Кіровському районі ( АР Крим, смт Кіровське, вул.Фрунзе,4)

про визнання бездіяльності
незаконною та спонукання до виконання певних дій

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - не з`явився

Від відповідача - Мартинов Д.А.,
головний державний податковий інспектор юридичного сектору, довіреність
№4077/10/10-0 від 14.08.2007р.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду
про визнання незаконною бездіяльності
відповідача, яка складається з невидачі позивачеві торгового патенту, та
про зобов`язання відповідача видати патент на здійснення операцій по наданню
послуг у сфері грального бізнесу за адресою: АДРЕСА_1

Позивач у попередніх судових
засіданнях підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання 18.09.2007р.
позивач не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином у
судовому засіданні, яке відбулося 30.07.2007р., про що свідчить розпис
представника позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у відзиві на
адміністративний позов.

Згідно з п. 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12),
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до
Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ)
повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі,
або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не
надходило.

Суд вважає можливим проведення
судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними
засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши
надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

встановив:

21.02.2007р. СПД ОСОБА_1 звернулась
до Державної податкової інспекції у Кіровському районі із заявою на придбання
торгового патенту на гральний автомат у кількості 1 шт. (а.с. 10,11).

У позовній заяві позивач
посилається на те, що згідно з п. 12 Положення про  виготовлення,
зберігання  і  реалізацію
торгових патентів, затвердженого Постановою  Кабінету
Міністрів  України N 1077 від  13.07.1998р. (далі по тексту - Положення)
торговий   патент   видається
суб'єкту  підприємницької
діяльності під розписку у триденний термін з
дня  подачі  заявки.

Однак позивачеві торговий патент
виданий не був, при цьому в усній формі було роз'яснено, що вартість патенту
сплачена не в повному обсязі.

Тому позивач звернувся до суду з
позовом про визнання незаконною бездіяльності
відповідача, яка складається з невидачі позивачеві торгового
патенту,  та про зобов`язання відповідача
видати патент на здійснення операцій по наданню послуг у сфері грального
бізнесу за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що вартість торгового патенту на здійснення операцій по наданню послуг у
сфері грального бізнесу встановлюються у фіксованому розмірі (за рік) - для
використання грального автомату з грошовим або майновим виграшем - 1400 грн.
відповідно до Закону України  "Про
патентування деяких  видів
підприємницької  діяльності" №
98/96-ВР від 23.03.1996р. із змінами та доповненнями (Закон № 98/96-ВР).

Позивачем за квитанцією НОМЕР_1
було сплачено 479,12 грн., що відповідає вимогам чинного законодавства, тому
він вважає, що патент мав бути йому виданий у триденний термін.

Доводи позивача суд до уваги не
приймає у зв`язку з наступним.

Статтею 5 Закону України  "Про патентування  деяких
видів підприємницької
діяльності" № 98/96-ВР від 23.03.1996р. із змінами та доповненнями
(Закон № 98/96-ВР) визначено, що операції з надання послуг у сфері грального
бізнесу, які  здійснюються   суб'єктами підприємницької діяльності або їх
структурними (відокремленими) підрозділами, підлягають патентуванню.

Підставою для придбання торгового
патенту є заява, оформлена відповідно до п.4 ст. 2 Закону № 98/96-ВР, яка
повинна містити такі  реквізити:

найменування суб'єкта підприємницької діяльності;

витяг з установчих документів щодо юридичної адреси суб'єкта
підприємницької    діяльності, а у  випадках, якщо патент придбавається  для
структурного
(відокремленого)  підрозділу, -
довідка органу, який погодив місцезнаходження структурного (відокремленого)
підрозділу, із зазначенням цього місця;

вид підприємницької діяльності, здійснення  якої
потребує придбання торгового патенту;

найменування документа про повну або часткову сплату вартості торгового
патенту.

Відповідно до пунктів 3, 5 ст. 5
Закону № 98/96-ВР вартість торгового патенту на здійснення  операцій
з надання послуг у сфері грального бізнесу встановлюється у фіксованому
розмірі (за рік), що для використання грального автомата з грошовим або
майновим виграшем становить 4200 гривень.

Оплата вартості торгового патенту
на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу провадиться
щоквартально до 15 числа місяця, що передує звітному кварталу.

Під час придбання торгового патенту
на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу суб'єкт
підприємницької діяльності вносить одноразову плату у розмірі вартості
торгового патенту за 3 місяці. На суму, сплачену під час придбання торгового
патенту, зменшується розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в
останній квартал його дії.

Пунктом 13 Положення  про
виготовлення,  зберігання  і
реалізацію  торгових патентів,
затвердженого Постановою  Кабінету  Міністрів
України N 1077 від  13.07.1998р.
встановлено, що у разі придбання торгового патенту на право провадження
діяльності, передбаченої Законом України «Про патентування  деяких
видів підприємницької
діяльності", не з початку місяця (кварталу) розмір плати за
торговий патент за перший звітний місяць (квартал) визначається пропорційно
кількості календарних днів  місяця
(кварталу) починаючи з дня придбання патенту.

Таким чином, позивач при придбанні
патенту сплатив суму, яка менш ніж сума, встановлена законодавством.

Позивач посилається також на те, що
вартість торгового патенту становить 1400 грн., оскільки зміни в ст. 5 Закону
«Про патентування  деяких  видів підприємницької  діяльності" в частині встановлення
розміру вартості торгового патенту 4200 грн. внесені Законом України «Про
Державний бюджет на 2005 рік», який діяв бюджетний 2005 рік.

Плата за торговий патент на деякі
види підприємницької діяльності згідно п. 19 ст. 14 Закону України «Про систему
оподаткування» є загальнодержавним
податком. Згідно зі  ст. 1 Закону
зміни та доповнення в цей Закон, інших законів України про оподаткування щодо
надання пільг, змін податків,зборів (обов'язкових платежів), механізма їх
оплати вносяться в цей закон,інших законів України  про оподаткування не пізніш, ніж за шість
місяців до початку нового бюджетного року та набирають законної сили з початку
нового бюджетного року. Більш того, згідно ст. 27 Бюджетного кодексу
України  Закони України, які впливають на
формування дохідної та витратної частини бюджетів, повинні бути офіцийно
опубліковані до 15 серпня року, попереднього плановому.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України
«Про систему оподаткування» ставки, механізм стягнення податків і зборів
(обов'язкових  платежів), за виключенням
спеціальних видів мита і пільги по оподаткуванню не можуть встановлюватися або
змінюватись законами України, крім законів про оподаткування.

Вказані норми узгоджуються з вказівками ч.4 ст. 1 Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності», згідно якої  не дозволяється встановлення              видів підприємницької діяльності,
що підлягають патентуванню, порядку і суб'єктів

патентування в інших
нормативно-правових актах.

Вказані доводи суд до уваги не
приймає.

Пунктом 15 ст. 12 Закону України №
2505-ІУ від 25.03.2005р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» (із
змінами та доповненнями) (Закон № 2505) внесені зміни у частину третю ст. 5
Закону «Про патентування  деяких  видів підприємницької  діяльності", цифри 1400 замінені на
4200.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих
положень Закону № 2505 вищевказана норма набирає чинності з дню опублікування,
тобто з 31.03.2005р. (газета «Урядовий кур'єр» № 58).

Згідно з ч. 2 ст. 4 глави 1
Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, цього кодексу та закону про
Державний бюджет України.

У листі Державної податкової
адміністрації в Україні НОМЕР_2 також вказано, що від обов'язків додаткового
внесення вартості торгового патенту звільняються лише суб'єкти господарювання,
які здійснюють операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, тільки у
разі попередньої сплати вартості торгового патенту (тобто під час придбання
такого патенту за весь термін його дії).

У судовому засіданні позивач також
надав рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. у
справі № 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей
29,36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої
статті 66, пунктів 7,9.12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 статті 71, статей
98, 101, 103, 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» (справа
про соціальні гарантії громадян) (а.с. 60-70).

Позивач посилається на те, що у
даному рішенні вказано, що закон про Державний
бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як
плану формування  та  використання
фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання,  відмінний від інших законів України - він
стосується виключно встановлення доходів
та видатків держави на загальносуспільні потреби, тому цим законом не
можуть вноситися зміни,  зупинятися дія
чинних законів України, а також встановлюватися інше  (додаткове) правове  регулювання відносин,  що  є
предметом інших законів України.

Оскільки предмет закону про
Державний  бюджет  України
чітко визначений у   Конституції   України,
Кодексі,  то цей закон не може
скасовувати чи змінювати  обсяг прав  і обов'язків,
пільг,  компенсацій і гарантій,  передбачених іншими законами України.

Таким чином,   Верховна
Рада   України  не
повноважна  при прийнятті закону
про Державний бюджет України
включати  до  нього положення  про
внесення змін до чинних законів України,
зупиняти дію окремих  законів  України
та/або  будь-яким  чином
змінювати визначене  іншими  законами України правове регулювання
суспільних відносин.

Вказані доводи позивача суд до
уваги не приймає.

Наданим рішенням Конституційного
суду визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення  Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», тоді як зміни у частину третю ст. 5 Закону «Про патентування  деяких
видів підприємницької  діяльності"
внесені законом України № 2505-ІУ від 25.03.2005р. «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих
актів України» (із змінами та доповненнями).

Крім того, вищевказане рішення
Конституційного суду взагалі стосується правовідносин щодо соціальних гарантій
громадян, що підтверджується також п. 5 резолютивної частини рішення, в саме:
«Рішення Конституційного Суду України  у  цій
справі  має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами,  які виникли  внаслідок дії    положень
статей    зазначених    законів,
що   визнані неконституційними».

Тому суд вважає, що це рішення не
підлягає застосуванню у даній справі.

Крім того, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що у заяві на придбання торгового патенту
позивачем не вказаний вид підприємницької діяльності, здійснення  якої
потребує придбання торгового патенту, що є порушенням п.4 ст. 2 Закону
України  "Про патентування  деяких
видів підприємницької
діяльності" № 98/96-ВР.

Відомості про те, що позивач
просить видати йому патент на гральний автомат за адресою: АДРЕСА_1, вказані
лише у супровідному листі, а не в заяві (а.с. 10).

Органи державної  влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що  передбачені Конституцією та
законами України.

До матеріалів справи відповідачем
наданий акт від 27.02.2007р., яким зафіксовано, що СПД ОСОБА_1 були надані усні
роз'яснення щодо недоліків, які містить заява на придбання торгового патенту.
Після отримання вказаних роз'яснень вимоги ДПІ в Кіровському районі СПД ОСОБА_1
виконані не були (а.с. 33).

Факт надання усних роз'яснень  не заперечує і позивач у позовній заяві.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що ДПІ в Кіровському районі діяла в межах наданих їй повноважень з
дотриманням вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного вимоги
позивача задоволенню не підлягають, у позові відмовлено.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Постанова складена у повному
обсязі  20.09.2007року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання  постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга
не подана, постанова вступає в законну силу
через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.