ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 р.
№ 12/1120

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Льонок”

на постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 05.06.07

у справі
№ 12/1120

господарського суду
Житомирської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “ЕК “Житомиробленерго”

до
Відкритого акціонерного товариства “Льонок”

про
стягнення 50283,89 грн.

за участю представників від:

позивача
Коваль А.Д. (дов. від 09.01.07)

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до ВАТ “Льонок” про стягнення 50283,89. Згодом позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути 408890,58 грн. недоврахованої електричної енергії.

Справа розглядалася судами неодноразово. За результатом останнього нового розгляду справи господарським судом Житомирської області  ухвалене рішення від 16.11.06 (суддя Давидюк В.К.) винесене рішення, яке залишене без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 05.06.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Вечірка І.О., суддів: Зарудяної Л.О., Ляхевич А.А.), про задоволення зменшених позовних вимог.

Судові акти мотивовані тим, що відповідач оплачував лише 1/3 спожитої електроенергії, а вартість решти спожитої, але не оплаченої електроенергії в розмірі 2/3 складає 40890,58 грн., тому позов підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з судовими актами у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та постанову, в позові відмовити. В обґрунтування касаційної скарги скаржник звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення вартості електроенергії, використаної відповідачем, але не оплаченої у зв'язку з її необліковим використанням, тому визначення питання вини в даному випадку не має значення, оскільки спір фактично носить розрахунковий характер.

Перевіривши юридичну оцінку судами обставин справи, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При попередньому судовому розгляді судами було встановлено, що між  сторонами був укладений договір № 10 від 04.08.03 про постачання електричної енергії. 04.02.03 при обстеженні технічного стану електроустановок ВАТ "Льонок", проведеному  позивачем,  виявлено ряд недоліків, про що було складено Акт обстеження №21-Т від 04.02.03 та видано приписи про усунення недоліків. В зв'язку із зазначеним, ВАТ "Льонок" було зобов'язано всі електричні кола приладів обліку трансформаторів струму забезпечити пристроями пломбування, та разом з представниками електропостачальної організації в термін до 15.03.03 опломбувати трансформатори струму. На виконання заявки відповідача, позивач, в особі Коростенського РЕМ,  провів пломбування, про що було складено акт збереження пломб від 06.11.03.

30.01.04 працівниками Коростенського міського РЕМ, проведено перевірку технічного стану приладів обліку електроенергії відповідача вводу №1, внаслідок чого виявлено, що на фазі "В" струм протікає в зворотному напрямку і недооблік складає 2/3 частини від спожитої електроенергії. За результатами перевірки на підставі п. 7.31 Правил користування електричною енергією складено Акт на безоблікове користування електроенергією юридичними особами (самовільне приєднання потужності) №000019 від 30.01.04 із зазначенням виявленого факту.

Вартість недооблікованих 2/3 частини від спожитої електроенергії складає 40890,58 грн. Тому суди дійшли висновку про необхідність стягнення цієї суми з відповідача. Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Направляючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України в своїй постанові вказував на те, що судам необхідно встановити, чи дійсно мав місце факт недообліку електроенергії з боку відповідача (незалежно від визначення вини), а якщо такий факт підтвердиться, то слід було дослідити суму, яку недоплатив позивач внаслідок такого недообліку. Судами ці обставини були встановлені. Так, судами було встановлено, що факт недообліку дійсно мав місце, а вартість недооблікованої енергії становить 40890,58 грн. Тому Вищий господарський суд України вважає, що використавши цю енергію та не оплативши її внаслідок неповного обліку, відповідач, зобов'язаний доплатити позивачу вищевказану суму, що становить 2/3 спожитої електроенергії (оскільки фактично ним була оплачена лише 1/3 обсягу споживання енергії).

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову Житомирського апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судом всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1115, 1117, п. 3 ч. 1 ст. 1119,

ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства відкритого типу “Льонок” залишити без задоволення, постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 05.06.07 у справі № 12/1120 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко