РІШЕННЯ

"18" вересня 2007 р.
Справа № 10/178-3375

Господарський суд Тернопільської області у складі :

Судді  Півторак М.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод», м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 28

до відповідача: Приватного підприємства “ Мережа магазинів Французький бульвар “ , м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44

за участю представників:

позивача: Гладковської Н.Є. –представника, довіреність від 02.07.2007 року; Редько В.О. –юрисконсульта ЗАТ «Тернопільський молокозавод», довіреність від 01.08.2007р.

відповідача: не прибув

У розпочатому судовому засіданні представника позивача  ознайомлено з процесуальними правами та обов’язками  згідно з ст. 20,22 ГПК України.

Суть справи: Позивач –Закрите акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод», м. Тернопіль, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з відповідача Приватного підприємства “ Мережа магазинів Французький бульвар “ , м. Тернопіль  5 685,25 грн. в якості оплати за поставлені молокопродукти.

В обґрунтування позовних вимог посилається на дію договору поставки молочної продукції  №1711 від 20 листопада 2006 року, укладеного  між сторонами , а також товарно-транспортні накладні , які підписані представниками відповідача .

Зазначає, що у добровільному порядку відповідач відмовляється погасити борг,  а тому позивач просить стягнути з Приватного підприємства “ Мережа магазинів Французький бульвар “ заборгованість в сумі 5 685,25 грн.; витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 02.08.2007 року судове засідання призначене о 10 год. 15 хвилин 17 серпня 2007 року.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 17 серпня 2007 року представника відповідача, розгляд справи було відкладено до 15 годин 30 хвилин 18 вересня 2007 року в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не представив, його представник у судове засідання не прибув, хоча про час і місце слухання був повідомлений в порядку, визначеному ст. 64 ГПК України, а тому суд розглядає справу згідно вимог статті 75 ГПК України за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, господарський суд встановив  наступне:

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом  стягнення збитків.

Під збитками розуміються  витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною ( статті 224 п. 2 ГК України ).

Позивач по справі: Закрите акціонерне товариство “Тернопільський молокозавод“, місцезнаходження якого м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 28 зареєстроване у встановленому законом порядку  і включене до ЄДРПОУ, що підтверджується Довідкою №31-105  обласного управління статистики, ідентифікаційний код 30356917, і наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав і охоронюваних законом інтересів.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

Як встановлено у судовому засіданні, 20 листопада 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Тернопільський молокозавод», м. Тернопіль та ПП «Мережа магазинів Французький бульвар», м. Тернопіль було укладено Договір поставки молочної продукції №1711, предметом якого є купівля-продаж продукції згідно узгодженої заявки та товарно-транспортної накиданої.

Відповідно до п. 2.1. Договору поставка Товару здійснюється на підставі узгоджених Постачальником заявок Покупця.

Згідно умов договору обов’язок Постачальника передати Товар Покупцеві вважається виконаним в момент надання для розвантаження в пункті Покупця Товару, вид, асортимент і кількість якого відповідає узгодженій заявці та товарно-транспортній накладній, що нею оформляється поставка такого Товару (пункт 2.8.).

Пунктом 4.6. Договору сторони визначили, що Оплата кожної партії Товару, здійснюється в грошовій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника або внесення коштів в касу Постачальника до дати поставки такого товару, або за наявності згоди Постачальника не пізніше 10 банківських днів від дати поставки Товару.

Право власності і ризики на товар переходять до покупця в момент виконання Продавцем обов’язку з передачі Товару, як це передбачено п. 2.8. цього Договору (пункт 2.9.), а датою поставки Товару є дата переходу права власності і ризиків на такий Товар (пункт 2.10. Договору).

Крім того сторони передбачили, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання представниками та посвідчення печатками сторін і діє до дати виконання зобов’язань, що виникли з цього договору (пункт 6.1.), а у випадку, якщо до дати, визначеної п.6.1. цього договору, жодна із сторін не заявила про його припинення, дія договору автоматично продовжується на черговий календарний рік. (пункт 6.2.).

На виконання умов договору, Закритим акціонерним товариством “Тернопільський молокозавод“, м. Тернопіль Відповідачу  було поставлено товар, згідно накладних: № 027910 від 03.06.2007 року  на суму 385,23 грн.; №032826 від 16.06.2007р. –282,48 грн.; №02817 від 04.06.2007р. –270,55 грн.; №038984 від 03.07.2007р. –64,69 грн.; №038618 від 02.07.2007р. –98,79 грн.; №038130 від 01.07.2007р. –142,79 грн.; №035728 від 24.06.2007р. –301,02 грн.; №035943 від 225.06.2007р. –276,88 грн.; №027172 від 01.06.2007р. –266,09 грн.; №027592 від 02.06.2007р. –288,37 грн.; №028939 від 06.06.2007р. –270,14 грн.; №029396 від 07.06.2007р. –308,68 грн.; №029750 від 08.06.2007р. –278,68 грн.; №030184 від 09.06.2007р. –307,68 грн.; №032010 від 14.06.2007р. –205,28 грн.; №032378 від 15.06.2007р. –316,78 грн.; №033369 від 18.06.2007р. –353,99 грн.; №033801 від 18.06.2007р. –387,27 грн.; №034182 від 20.06.2007р. –177,78 грн.; №034625 від 21.06.2007р. –264,39 грн.; №035409 від 23.06.2007р. –216,83 грн.; №035085 від 22.06.207р. –260,78 грн., які засвідчені підписами посадових осіб підприємства (належним чином завірені копії знаходиться в матеріалах справи).

Отже, досліджені документи підтверджують, що Відповідач отримував товар і згідно п. 4.6. Договору повинен був здійснити оплату до дати поставки товару або за наявності згоди постачальника не пізніше 10 банківських днів від дати поставки товару.

Факт отримання вищезазначеного товару  відповідачем не заперечено у встановленому законом порядку.

Однак, свої зобов’язання згідно Договору ПП “Мережа магазинів Французький бульвар“  не виконав,  борг перед ЗАТ “Тернопільський молокозавод“ не погасив.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Беручи до уваги доводи позивача, оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем та відповідачем виникли зобов’язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать , що  ЗАТ “Тернопільський молокозавод“ поставив продукцію, однак відповідач по справі не виконав умов договору і не здійснив оплати.

У відповідності до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь –які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються  вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Із досліджених у судовому засіданні документів встановлюється, що відповідач у справі –ПП “Мережа магазинів Французький бульвар“ порушило права позивача у справі –Закритого акціонерного товариства “Тернопільський молокозавод», м. Тернопіль, зокрема  у здійсненні розрахунків за одержану продукцію.

Таким чином суд вважає, що представленими суду доказами, а саме Договором поставки №1711 від 20.11.2006 року,  товарно-транспортними накладними, позивач по справі довів наявність заборгованості відповідача перед ним за поставлену продукцію, а тому позовні вимоги в частині стягнення  основного боргу на суму 5 685,25 грн. підтверджені документально та підлягають до задоволення.

Державне мито та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів ст.ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись  ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 32, 33, 43, 54, 82, 84,116, 117  ГПК України, ст.ст. 20, 193, 224 Господарського Кодексу  України,  ст. ст. 11, 202, 205, 206 Цивільного Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства  “Мережа магазинів Французький бульвар“, м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, ідентифікаційний код 34599942 на користь Закритого акціонерного товариства “Тернопільський молокозавод“, м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 28, ідентифікаційний код 30356917 –5 685,25 грн.  боргу; 102 грн.  в повернення сплаченого державного мита; 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.  Видати наказ.

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття  рішення, через місцевий господарський суд.

4.Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          М.Є. Півторак