ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 27/308-07

вх. № 9536/1-27

Суддя господарського суду Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Макаровських А.С.

за участю представників сторін:

позивача - Літінської Я.Г.  (за дорученням)  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Новомосковське", м. Новомосковськ

до  ТОВ "Прайд-Продактс", м. Харків

про стягнення 107302,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) прохає суд стягнути з відповідача грошові кошти у загальній сумі 121233,79 грн., в тому числі:

- основний борг за неоплачений відповідачем товар -  в сумі 107302,08 грн.;

- пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання - в сумі 6928,59 грн.;

- 3% річних (на підставі  положень ст. 625 ЦК України) - в сумі 1522,85 грн.;

- збитки від інфляції - в сумі 5480, 27 грн.

Відповідач – ТОВ „Прайд-Продактс” відзив на позовну заяву не надав, представник відповідача в судові засідання 10.10.2007р. та 18.10.2007р. не з'явився. Про причини нез’явлення в судові засідання відповідач суд не повідомив. Суд констатує, що нез’явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, та вважає можливим вирішити спір за наявними матеріалами.

Дослідивши документи, надані позивачем до справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що 10.01.2006р. між сторонами було укладено дистриб’юторський договір №21, відповідно до якого позивач повинен був поставити відповідачу продукцію в асортименті, кількості і за цінами, вказаними в накладних, що свідчать про прийом-передачу продукції і є невід'ємною частиною договору № 21. Відповідач (відповідно до п. 5.2. договору № 21 від 10.01.2006р.) був зобов’язаний платити за отриману від позивача продукцію за цінами, вказаними у накладних на кожну поставку. Оплата повинна була бути здійснена через сорок п’ять календарних днів з моменту отримання відповідачем продукції. За прострочення оплати більш ніж на 2 банківські дні, починаючи з третього, п.5.3 вищевказаного договору передбачена сплата пені в розмірі 0,2% в день від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу.

Позивач поставив відповідачу товарну продукцію – кондитерські вироби (халву в асортименті). Кількість, номенклатура та ціни вказаної товарної продукції зазначені в видаткових  накладних від 12.01.2007р., 19.01.2007р., 29.01.2007р., 06.02.2007р., 13.02.2007р., 06.03.2007р., 14.03.2007р., 28.03.2007р., копії яких містяться в матеріалах справи (арк. справи 25-32). Факт отримання відповідачем товару по вищевказаним накладним підтверджується копіями довіреностей форми М-2 (арк. справи 37-44). Загальна вартість отриманого відповідачем товару за договором №21 від 10.01.2006р. склала 130802,08 грн.

Відповідач здійснював часткову оплату за отриманий товар, що підтверджується копіями платіжних вимог-доручень, які містяться в матеріалах справи (арк. справи 33-36). Загальна сума часткової оплати склала 23500 грн.

04.04.2007р. відповідач направив до позивача гарантійний лист № 59 (копія міститься в матеріалах справи, арк. 45) в якому гарантував погашення заборгованості до 30.04.2007р. Однак, на момент розгляду справи, доказів повного або часткового погашення заборгованості в сумі 107302,08 грн. (130802,08 – 23500 = 107302,08). – не має.

Отже, заборгованість за отриману, але не сплачену продукцію за договором № 21 від 10.01.2006р. в сумі 107302,08 грн. - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,  які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення  боржником зобов'язання. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від  суми несвоєчасно виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Розглянувши умови пункту 5.2. договору №21 від 10.01.2006р., розрахунок нарахованої позивачем пені (арк. справи 57), суд констатує, що розрахунок зроблений арифметично вірно, порядок нарахування пені відповідає вимогам ст. 549 Цивільного кодексу України, положенням ст.1 та ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Отже, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 6928,59 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3. ст. 692 Цивільного кодексу України, у разі прострочення  оплати  товару  продавець  має  право вимагати  оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також

три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунок суми збитків від інфляції, суд констатує, що він зроблений арифметично вірно, враховуючи належний індекс інфляції.

Отже, враховуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України, сума збитків в розмірі 5480,27 грн., понесених позивачем від інфляції у зв’язку з невиконанням відповідачем грошового зобов’язання  - підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ „Новомосковське”.

Дослідивши розрахунок трьох річних процентів від простроченої суми, суд констатує, що цей розрахунок виконаний арифметично вірно.

Отже, враховуючи положення ст. ст. 625, 692 Цивільного кодексу України, 1522,85 грн. (3 % річних від суми заборгованості) підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ „Новомосковське”.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до  ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і  в  тому  разі,  коли друга сторона звільнена від сплати державного мита.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги  перекладача, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 43,49, 82-85 Господарського процесуального  кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача – товариства зобмеженою відповідальністю „Прайд-Продактс” (61138, Харківська область, м. Харків, п/р в РБ „Аваль”, МФО 380805, ) на користь позивача -  товариства з обмеженою відповідальністю „Новомосковське” (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головко, 7 , п/р 153 в Промінвестбанк, м. Новомосковськ, МФО 305545) заборгованість в сумі 107302,08 грн., суму пені в розмірі  6928,59 грн., 3% річних (на підставі  положень ст. 625 ЦК України) - в сумі 1522,85 грн., та суму збитків від інфляції - в розмірі 5480,27 грн. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2.          Стягнути з відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю „Прайд-Продактс” (61138, Харківська область, м. Харків, п/р в РБ „Аваль”, МФО 380805, ) на користь позивача -  товариства з обмеженою відповідальністю „Новомосковське” (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головко, 7 , п/р 153 в Промінвестбанк, м. Новомосковськ, МФО 305545) суму витрат по сплаті державного  мита в розмірі 1212,33 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано __________________

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.