Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" жовтня 2007 р.                                                     Справа № 2/1373

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Тимошенко О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача Круківська С.А. (довіреність від 05.09.06)

від відповідача Слівінський О.В. (довіреність від 15.05.06)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" (м. Житомир)

до Торгівельної компанії "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м.Житомир)

про стягнення 22950 грн.

Позивач в квітні 2006 року звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача 22950 грн. з посиланням на те, що ця сума є зайво сплачена відповідачу в якості орендної плати.

В судовому засіданні 06.02.07 представник позивача подав заяву, в якій уточнив правові позову, просить стягнути з відповідача зазначену суму. При цьому позивач зазначає, що правовідносини у сторін виникли з договору оренди від 01.01.04. Договори оренди від 01.04.04. та від 01.02.05 є нікчемними.

Позивач надав письмовий відзив, в якому позов не визнав, зазначив, що відносини сторін ґрунтуються на договорі від 01.02.05, який діє до теперішнього часу. Відповідач зазначив, що позивач дійсно станом на 01.01.06 авансував сплату орендної плати в сумі 22950 грн., однак орендоване майно не повернув.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача позов не визнав.

В судовому засіданні 11.07.06 та 20.09.07 оголошувалась перерва відповідно до 19.07.06 та до 12.10.07.

За погодженням сторін справа розглянута в більш тривалий строк ніж передбачений ст. 69 ГПК України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами 01.01.04, 01.04.04 та 01.02.05 укладались договори оренди, за якими відповідач надавав позивачу в строкове платне користування частину не житлового приміщення по вул. Львівській, 11 в м.Житомирі. З укладенням кожного наступного договору втрачав чинність попередній договір оренди. Строк дії договору оренди від 01.02.05 визначений до 01.02.08. Цим же договором визначена орендна плата в розмірі 4162,50 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 763 ч.3 ЦК України Законом  можуть  бути  встановлені  максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна.

Відповідно до ст. 793 ЦК України (в редакції, яка була чинною до 10.01.07) договір  найму  будівлі  або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої  капітальної  споруди  (їх окремої   частини)   строком   на   один  рік  і  більше  підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином Договір оренди від 01.02.05 (який не посвідчений нотаріально) мав бути укладеним строком до одного року.

Як вбачається з пункту 9.1 Договору від 01.02.05 він укладений строком з 01.02.05 до 01.02.08, тобто більше ніж на один рік.

Відповідно до ст. 763 ч.3 ЦК України договір найму,  строк  якого  перевищує  встановлений законом максимальний строк,  вважається укладеним на строк,  що відповідає максимальному строку.

Таким чином Договір оренди від 01.02.05 вважається укладеним на строк до 31.01.06 і станом на цю дату припинив свою дію.

Звідси, сплачені позивачем кошти в якості орендної плати за період після 31.01.06 є такими, що сплачені безпідставно, тому підлягають поверненню відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Як встановлено матеріалами справи (а.с.13-96), що підтверджує також відповідач (том 1 а.с.142, том 2 а.с.49), станови на 01.01.06 позивачем сплачено наперед орендну плату в розмірі 22950 грн.

Враховуючи, що останнім днем дії договору оренди є 31.01.06, що розмір місячної орендної плати становить 4162,50 грн., що станом на 01.01.06 позивачем переплачено 22950 грн. - господарський суд стягує з відповідача на користь позивача 18787,50 грн. (22950-4162,50=18787,50)

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно суми задоволених вимог.

Позиція позивача щодо нікчемності договорів спростовується нормою частини 2 статті 215 ЦК України, в якій зазначено, що нікчемний є правочин, недійсність якого встановлена законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85  ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Торгівельної компанії "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м.Житомир, вул. Львівська, 11, код 13554728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" (м.Житомир, вул.Кооперативна, 18, код 20429478) 18787,50 грн. боргу, 187,88 грн. витрат по оплаті мита, 96,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відмовити в позові в частині стягнення 4162,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання 15.10.07.

Суддя                                                                     Тимошенко О.М.