ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.09.07                                                                                 Справа№ 15/131

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “ВІЛ Сервіс”, м. Львів

про спонукання до внесення змін до договору оренди №89 від 11.07.2006 р.

Суддя Т.Костів

За участю представників сторін:

Від позивача –Голуб М.Б. (довіреність №11-3334 від 10.05.2007 р.)

Від відповідача –Чад І.П. (довіреність №12 від 02.07.2007 р.)

Суть спору: Позовну заяву подано Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів, до товариства з обмеженою відповідальністю “ВІЛ Сервіс”, м. Львів, про спонукання до внесення змін до договору оренди №89 від 11.07.2006 р..

Провадження у справі було порушене 15.06.2007 р. та призначено розгляд справи на 03.07.2007 р. Розгляд справи відкладався з мотивів, викладених в ухвалах суду від 03.07.2007 р., 19.07.2007 р.

Представникам роз’яснювались їх права згідно ст.22 ГПК України. У відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України судом створювались сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. У відповідності до ст.75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що 11.07.2006 р. між сторонами був укладений договір №89 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності. Ст. 118 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” передбачено необхідність перегляду договорів оренди державного та комунального майна, укладених до 01.01.2007 р. для встановлення орендної плати відповідно до ринкової вартості орендованого майна згідно із методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна від 27.12.2006 р. Однак, відповідач відмовляється підписати запропонований йому у відповідності до даної норми проект договору про внесення змін до договору оренди. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив з тих підстав, що договір оренди №89 від 11.07.2006 р. припинив свою чинність з 09.07.2007 р.. Крім того, у зв’язку із припиненням господарської діяльності відповідач не використовує орендоване майно з 21.05.2007 р. і повернув його по акту приймання-передачі балансоутримувачу. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

11.07.2006 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди №89 індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно із п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме державне майно, а саме не житлові приміщення загальною площею 207,9 кв.м. у м. Львові по вул. Личаківській, 27а, що перебувають на балансі Львівського державного обласного навчально-курсового комбінату.

Відповідно до п. 3.4. договору, розмір орендної плати (визначений в п. п. 3.1., 3.2. договору) переглядається на вимогу однієї з сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Водночас, відповідно до п. 10.1. договору, ч. 4 ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, його умови зберігають силу протягом усього терміну дії цього договору, при тому, в тому числі і у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено інші правила, що погіршують становище орендаря в частині зобов’язань орендаря щодо орендної плати. Згідно із п. 10.3. договору, зміни та доповнення допускаються за взаємної згоди сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 21 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 118 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, встановлено, що у 2007 році передача в оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах. Орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кабінету Міністрів України надано право затверджувати індикативні ставки орендної плати для державного та комунального майна, яке передається в оренду в містах обласного значення, містах Києві та Севастополі. При цьому, договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року (крім договорів на оренду державного та комунального майна, укладених бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також щодо цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми.

Згідно із п. 10.1 договору оренди від 11.07.2006 р., цей договір було укладено на 364 дні з 11.07.2006 р. по 09.07.2007 р. включно. Підстав, передбачених в п. 10.6. договору, для його пролонгації суду не наведене. Більше того, як випливає з матеріалів справи та підтверджується, зокрема, актом приймання-передачі нерухомості державного майна, загальною площею 207,9 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 27а, відповідач 21.05.2007 р. передав балансоутримувачу –Львівському державному обласному навчально-курсовому комбінату орендовані за вказаним договором приміщення, про що повідомив листом №26 від 27.06.2007 р. позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір оренди, до якого позивач просить внести відповідні зміни, втратив чинність. Враховуючи, що ст. 118 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” передбачає можливість перегляду лише діючих договорів оренди, предмет спору по даній справі відсутній.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у відповідності до п. 3 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 р. №02-5/612, господарський суд припиняє провадження у справі у зв’язку із відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмету спору.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя