ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2007 р.                                                           Справа № 14/335-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Гридасова Ю.В. при секретарі Шепель І.М., розглянув у відкритому судовому засіданніадміністративну справу  за позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні, до приватного підприємства "Аліса-Бав", м. Херсон, про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів, скасування державної реєстрації (припинення підприємства) відповідача з моменту державної реєстрації змін до установчих документів, визнання недійсними фінансово-господарських документів відповідача, складених після державної реєстрації змін до установчих документів,

за участю представників

позивача: Іващенко Р.М., представник, дов. № 7273/9/10-105 від 12.07.07 р.,

відповідача: на засідання суду не прибув.

Позивач у позовній заяві просить визнати недійсними установчі та реєстраційні документи приватного підприємства "Аліса-Бав" (код 33725632) з моменту реєстрації на гр-ку Батожок А.В. Скасувати (припинити) державну реєстрацію приватного підприємства "Аліса-Бав" з моменту реєстрації на гр-ку Батожок А.В. Визнати недійсними фінансово-господарські документи ПП "Аліса-Бав", складені після реєстрації підприємства на гр-ку Батожок А.В. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 49, 55, 238, 247 Господарського кодексу України, п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

Представник позивача на засіданні суду надав усні пояснення відповідно до яких підтримав вимоги, викладені у позовній заяві з урахуванням уточнень.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору. Письмові заперечення на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

За згодою представника позивача судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі (їхніх представників), що прибули на судове засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство "Аліса-Бав" зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності виконкомом Херсонської міської Ради 10.08.05 р., номер первинної реєстраційної дії 0003428, , юридична адреса - м. Херсон, Проспект 200 років Херсону, буд. 41-А, кв. 79.

Згідно довідки з ЄДРПОУ № 2053 від 15.08.2005 р. засновником приватного підприємства "Аліса-Бав" виступає Батожок Аліса Вікторівна.

З пояснень, які надала гр-ка Батожок А. В. ст. о/у ГВ ПМ УПМ ДПА у Херсонській області Козіну С.Л. слідує, що зареєструвати підприємство на власне ім'я вона погодилася на прохання свого знайомого, Едуарда. Зі слів гр-ки Батожок А. В., Едуард та його знайома дівчина водили її в реєстраційну палату, у податкову, в банк, де Батожок А.В. підписувала якісь документи, не вникаючи при цьому в їх зміст. Після реєстрації ПП "Аліса-Бав" (код 33725632) на ім'я Батожок А. В., Едуард забрав усі документи фірми і печатку, залишивши 500 гривень у якості винагороди. Як зазначає гр-ка Батожок А. В., на сьогоднішній день вона не має ніяких уявлень стосовно діяльності ПП "Аліса-Бав" (код 33725632), участі у веденні фінансово-господарській діяльності вона не приймала, документів бухгалтерських та банківських як посадова особа ПП "Аліса-Бав" не підписувала. Гр-ка Батожок підкреслює, що наміру вести підприємницьку діяльність в неї не було, а зареєструвати підприємство на власне ім'я вона погодилася з метою підвищенш матеріального стану.

Згідно ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. До переліку суб'єктів господарювання входять господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до Господарського кодесу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Статтею 87 Цивільного кодексу України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 56 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у  випадках,  спеціально  передбачених  законодавством,  також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового,  реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих)   суб'єкта   господарювання   з додержанням вимог законодавства.

Установчими документами суб'єкта господарювання ( ч. 1 та ч. 5 ст. 57 ГК України) є  рішення про його утворення або засновницький договір, а  у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. Статут (положення) затверджується   власником  майна (засновником)  суб'єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб'єктами відповідно до закону.

Таким чином, для створення суб'єкта господарювання в т.ч. шляхом передачі прав та обов'язків засновника та власника іншій особі, необхідні як рішення засновника (власника) так і рішення особи щодо прийняття на себе вищевказаних прав та обов'язків.

У випадку передачі прав засновника підприємства-відповідача, з боку особи, що набула таких прав відсутня воля на їх (прав) набуття, що свідчить про порушення вимог ст. 87 ЦК України, ст. ст. 56, 57 ГК України.

Пунктом 4 статті 91 Цивільного Кодексу України встановлений порядок набуття та припинення правоздатності (цивільної) юридичної особи, а саме - цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення... Набуття юридичною особою цивільної правоздатності є необхідним первинним кроком для набуття нею ж цивільної дієздатності, яка фактично є засобами реалізації певних прав та обов'язків, до яких, крім іншого належить право юридичної особи на укладання правочинів, не заборонених законом.

Зважаючи на вищевикладені порушення, які відбулися при складанні установчих документів відповідача, слід дійти висновку, що вказані установчі документи підприємства-відповідача складені поза межами правового поля, викладені у них обставини не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

У відповідності до положень частин 1 та 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст  правочину  не може суперечити цьому Кодексу,  іншим актам  цивільного  законодавства,  а   також   моральним   засадам суспільства.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідо з положеннями частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є  недодержання  в  момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та  шостою  статті  203  цього Кодексу.

Таким чином, правочин щодо складання установчих документів підприємства-відповідача є недійсним.

Статтею 49 ГК України підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

В ст. 238 ГК України вказано, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції.

Ст. 247 ГК передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта.

В даному випадку господарська діяльність здійснювалась без відома та участі особи, яка юридично є засновником та учасником товариства, а особи, які фактично проводять псевдодіяльність за допомогою зареєстрованого на підставних осіб підприємства, намагаються ухилитися від відповідальності у разі виявлення факту "відмивання" доходів, отриманих нелегальним шляхом та факту ухилення від сплати податків.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" у разі  постановлення  судового  рішення  щодо  скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням  надсилає  його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє  його  копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи  для внесення  до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є:

визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону,  допущені при створенні  юридичної  особи, які не можна усунути;

провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;

неподання протягом  року  органам державної податкової служби податкових декларацій,  документів фінансової звітності відповідно до закону;

наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

У відповідності до п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби мають право звертатися до судових органів із заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

За вказаних обставин позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підлягають задоволенню в частині щодо визнання недійсними установчих документів та скасування державної реєстрації підприємства-відповідача. В іншій частині позов задоволенню не підлягає у зв'язку з необґрунтованістю.

Так, позивачем не зазначено які саме реєстраційні та фінансово-господарські документи він просить визнати недійсними, законом не передбачено визнання недійсними реєстраційних документів (передбачено скасування державної реєстрації підприємства (змін до установчих документів) або припинення підприємства). До того ж, вимагаючи скасувати (припинити) державну реєстрацію ПП "Аліса-Бав" позивач зазначає "з моменту реєстрації на гр-ку Батожок А.В., однак відповідно до тексту позову та наданих письмових доказів, зазначене підприємство з самого початку було зареєстровано на засновника Батожок А.В. Крім того, заявляючи одночасно вимоги і про скасування держреєстрації підприємства і про його припинення, позивачем не враховано, що у разі припинення підприємства момент "припинення" співпадає з моментом внесення державним реєстратором запису про припинення, а в разі скасування держреєстрації підприємства –підприємство припиняється з моменту створення (державної реєстрації), або з моменту, вказаного у судовому рішенні.

Відповідно до положень ст. ст. 94, 98 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись  ст.ст. 94, 161-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

1.           Позов задовольнити частково.

2.           Визнати недійсними установчі документи приватного підприємства "Аліса-Бав" (адреса - 73000, м. Херсон, пр-т 200 років Херсону, буд. 41-а, кв. 79, ідентифікаційний код - 33725632).

3.          Скасувати державну реєстрацію приватного підприємства "Аліса-Бав" (адреса - 73000, м. Херсон, пр-т 200 років Херсону, буд. 41-а, кв. 79.

4.           В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5.          У день набрання законної сили судовим рішенням, його копію надіслати державному реєстратору за місцезнаходженням  юридичної  особи для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації юридичної особи.

6.          Постанова господарського суду набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

7.           Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Ю.В. Гридасов

Дата складення постанови  у  повному

обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу

адміністративного судочинства України                                                  "21" вересня 2007 р.