ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 29/544-06-13108

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого :                Михайлова М.В.,

Суддів:                             Мацюри П.Ф.,

Журавльова О.О.

(на підставі Розпорядження голови суду від 13.08.2007 року № 81 розгляд апеляційної скарги здійснюється даною судовою колегією)

При секретарі:               Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, повідомлений належним чином;

від відповідача: Слівка К.Є., за довіреністю;

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велпласт"

на рішення господарського суду Одеської області від  22 червня 2007 року

у справі № 29/544-06-13108

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велпласт", м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 121

до Закритого акціонерного товариства Будівельно –монтажного управління "Енергобуд", м. Одеса, пров. Світлий, 2а, кв.56

про стягнення 9846,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Велпласт", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Закритого акціонерного товариства Будівельно –монтажного управління "Енергобуд" про стягнення 9846, 53 грн., у тому числі: заборгованості за товар в сумі 6346,53 грн., понесені збитки по оплаті послуг юриста в сумі 3500,00 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач не розрахувався з ним за придбане майно, чим порушив свої зобов’язання, а тому має відшкодувати завдані відповідачу збитки, посилаючись при цьому на приписи ст.ст. 623, 655 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 19.01.2007 року за вх. № 1128 позовні вимоги ТОВ "Велпласт" не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що ЗАТ БМУ "Енергобуд" не отримувало товар (непитну трубу ЕЛЬПЛАСТ, виготовлену у м. Львів), який в результаті домовленості між сторонами позивач зобов'язався поставити відповідачу.

Відповідач на виконання домовленості між сторонами за платіжним дорученням № 41 від 06.02.2006 року перерахував позивачу 8000 грн. та за платіжним дорученням № 45 від 07.02.2006 року - 3000 грн. Через декілька днів позивач повідомив відповідача, що поставив трубу, а також, що вона знаходиться на складі Одеського підприємства ТОВ "Укргазифікація –Південь". Зі складу товар направився на об'єкт відповідача в м. Іллічівськ, при цьому був наданий сертифікат відповідності труби, яка була виготовлена ТОВ "Укргазифікація-Південь". Таким чином, позивач поставив відповідачу іншу трубу, замість замовленої. Ніяких інших документів, окрім довіреності, відповідач не підписував та позивачу при передачі товару не надавав. Внаслідок переговорів між сторонами, останні домовились, враховуючи помилку позивача, більш низьку вартість поставленої труби у порівнянні з замовленої та оплачені відповідачем ТОВ "Велпласт" за платіжними дорученнями № 41 від 06.02.2006 року та № 45 від 07.02.2006 року кошти, не пред'являти один до одного вимог.

Позивач із запереченнями відповідача не погодився та у поясненнях до позовної заяви зазначив, що відвантаження труби зі складу ТОВ "Укргазифікація-Південь" було обумовлено усною домовленістю між сторонами. Прийнявши трубу на складі ТОВ "Украгазифікація-Південь" (м. Одеса), відповідач не заявив жодних претензій з приводу виробника, не відмовився прийняти трубу, а отримавши —вклав її в об'экт "Пожежний водопровід в м. Іллічівськ". До того ж позивач зазначає, що станом на момент відпуску труби ціни труб виробництва ТОВ "Ельпласт-Львів" та ТОВ "Укргазифікація-Південь" були приблизно однаковими, тому при усних домовленостях між сторонами не виникало жодних розбіжностей щодо поставки одеської труби.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і посилався на видаткову накладну № Рбг-А02027 від 09.02.2006 р., яка, за твердженням позивача, підтверджує факт отримання відповідачем товару.

Представник відповідача позов не визнав, проти факту підписання зазначеної видаткової накладної заперечував та зазначив, що підпис в цій накладній в графі "отримав" зроблений не директором ЗАТ БМУ "Енергобуд"  Сливкою С.В., а іншою невідомою особою.

З метою повного та всебічного розгляду справи судом було зупинено провадження по справі та призначено судову почеркознавчу експертизу відповідно до ч. 3 ст. 41 ГПК України. На розгляд експертів поставлено питання чи виконані підписи на оригіналі видаткової накладній  № Рбг-А02027 від 09 лютого 2006 р. в графі "отримав" директором  ЗАТ БМУ "Енергобуд" Сливкою С.В. чи іншою особою.

Відповідно до висновку № 1964/02 від 28.04.2007 р. судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підпис від імені Сливки С.В. виконаний не Сливкою Сергієм Володимировичем, а іншою особою з наслідуванням підпису Сливки С.В (а.с. 65-67).

21 травня 2007 року провадження по справі № 29/544-06-13108 було поновлено.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22 червня 2007 року (суддя Аленін О.Ю.) у задоволені позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Велпласт" відмовлено; стягнуто з ТОВ "Велпласт"  на користь ЗАТ БМУ "Енергобуд" 523,01 грн. витрат за проведення експертизи.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що позивачем під час розгляду справи не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що відповідна продукція отримана саме ЗАТ БМУ "Енергобуд", посилання позивача на видаткову накладну № Рбг-А02027 від 09.02.2006р., як на доказ отримання ЗАТ БМУ "Енергобуд" товару судом відхилено з огляду на те, що згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підпис на видатковій накладній № Рбг-А02027 від 09.02.2006р. зроблений не директором ЗАТ БМУ "Енергобуд" Сливкою Сергієм Володимировичем, а іншою особою, яка не мала на це відповідних повноважень, у зв'язку з чим вимоги позивача визнані необґрунтованими, не підтвердженими матеріалами справи та не підлягали задоволенню.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Велпласт" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 22 червня 2007 року по справі № 29/544-06-13108 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Велпласт" в повному обсязі.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що суд не повністю з’ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, зокрема щодо встановлення факту поставки та отримання труби, а також тим, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу від 13.08.2007 р. за вх. № 2112 доводи позивача (скаржника), викладені в апеляційній скарзі, вважає безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, та просить залишити рішення господарського суду Одеської області від 22 червня 2007 року по справі № 29/544-06-13108 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Велпласт"- без задоволення.

Сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, а матеріали справи дають можливість розглянути справу у відсутності представника позивача.

Дослідивши  доводи апеляційної скарги та відзиву, наявні матеріали справи та обставини на які посилається скаржник, а також перевіривши додержання та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Отже  доказами  укладання  між    сторонами  правочину  позивач  вважає  довіреність  (оригінал),  залучену  до  справи  та  не відкликану  відповідачем,  часткову  оплату  отриманого  товару,   визнання   відповідачем  факту   отримання  труби,  хоча  з  застереженням на невідповідність  виробника  цієї труби.

Так позивач (скаржник) в апеляційній скарзі посилається на те, що відпустив від повідачу трубу ПНД Т 160 та, трійник та буртову втулку на суму 17346,53грн., що під тверджується накладною Рбг-А02027 від 09.02.2006р. та довіреністю ЯЛН №310789 від 06.02.2006р., виданої ЗАТ БМУ "Енергобуд".

Колегія  суддів вважає  за  необхідне  зазначити,  що  доказом  отримання  спірної  труби  може бути  накладна про  отримання  товару  від відповідача.  У  справі  є  лише  одна  накладна:  видаткова,   Рбг-А02027 від 09.02.2006р.,  в  якої  відповідно до висновку № 1964/02 від 28.04.2007р. Одеського науково-дослі дного інституту судових експертиз підпис від імені Сливки С.В. у видатковій накладній ТОВ "Велпласт" № Рбг-А02027 від 09.02.2006р. виконаний не Сливкою  Сергієм Володимировичем,  а  іншою  особою з наслідуванням підпису  Сливки С.В.

Довіреність  на  отримання  матеріалів  ЯЛН №310789 від 06.02.2006р., видана  ЗАТ БМУ "Енергобуд" на  отримання  матеріалів  на  суму 17 346,53  грн.  Яких  саме матеріалів  - не  вказано. Довіреність  могла  бути  доказом підтвердження  їх отримання, але  при  умові  наявності  накладної  на  отримання  матеріалів. Тому  колегія  дійшла  до  висновку,  що  вона  може  існувати  як  документ,  який  підтверджує  право  на отримання  матеріалів  на  вказану  вище  суму.

Відповідач  не  заперечує  проти  того,  що  ним  дійсно  отримана  труба,    іншого  виробника,  яка  ним  використана.  Яка  має меншу вартість, але  спору  про  оплату  її  вартості  не існує. Наполягає  на тому,  що  позивач  не  надав  суду  доказів,  що  ним  отримані  матеріали  на  суму 17 346,53  грн.,  а  саме  труба  ПДН Т  160 1.0 МПа піттєва (А), С-607 трійник  стиковий 160, С-707 буртова  втулка  стикова(а.с.7). Що  стосується  оплати,  то   згідно  усної  домовленості позивачу  було  дійсно перераховано  11 000,грн.  для  отримання  непитної   труби  ЕЛЬПЛАСТ виготовленої  у  місті  Львів   (а.с.25),  але  вказана труба  ним досі  не  отримана.

Колегія  суддів  з  таким  твердженням про  відсутність  доказів погоджується.  Вони  не  були надані  суду  першої  інстанції,  позивач,  повідомлений  належним  чином про час  та  місце розгляду  апеляційної  скарги,  своїм правом  надати  такі  докази знову  не  скористався.

Посилання  позивача   на  пояснення  ТОВ "Укргазіфікація-Південь",  як  на  доказ  відвантаження  труби відповідачу,  колегія  суддів також  не  приймає  до  уваги, тому  що  воно  підписано  невідомою особою (відсутнє  прізвище  керівника),  лист  має два вихідних  номера з  різними датами, тому  не  може  розглядатися судом як належний доказ.

Відповідно  до  ст.33  ГПК  України  кожна  сторона  повинна  довести ті  обставини,  на  які вона посилається як на підставу  своїх  вимог і  заперечень. Докази  подаються  сторонами  та  іншими  учасниками  судового  процесу.

Відповідно  до  ст.34  ГПК України господарський  суд приймає  тільки ті  докази,  які мають  докази  до  справи. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні  бути  підтверджені  певними засобами доказування, не  можуть підтверджуватись  іншими засобами  доказування.

З  урахуванням наведеного  колегія  суддів  вважає ,  що  рішення  господарського  суду  є  законним  та  обґрунтованим,  судом  не порушені  норми  матеріального  та  процесуального  права,  тому  апеляційна  скарга  не підлягає  задоволенню, а рішення  господарського  суду  слід  залишити  без  змін.

Керуючись  ст.ст.99, 101, 103,105 ГПК України,  апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велпласт" на рішення господарського суду Одеської області від 22 червня 2007 року по справі № 29/544-06-13108 залишити без задоволення, а рішення  господарського  суду  –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                              М.В. Михайлов

Суддя:                                                                                                  П.Ф. Мацюра

Суддя:                                                                                       О.О. Журавльов