ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22 листопада 2007 р.                                                             Справа  № 18/211

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Ужгородське ШБУ-58”, м. Ужгород

до Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області, м. Ужгород

про визнання нечинною вимоги №07-05/4190 від 23.08.2007 року,

Суддя господарського суду –Кривка В.П.

при  секретарі  Л. Драгуській

представники:

Позивача – Дворак Є.І., довіреність № 97 від 25.09.2007 року;

Відповідача –Голінка С.І., довіреність № 07-01-683 від 13.02.2007 року;

СУТЬ СПОРУ: Відкритим акціонерним товариством „Ужгородське ШБУ-58”,                    м. Ужгород заявлено адміністративний позов до Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області, м. Ужгород про визнання нечинною вимогу №07-05/4190 від 23.08.2007 року.

Позовні вимоги про визнання нечинною вимоги КРУ №07-05/4190 від 23.08.2007 року, направленій Службі автомобільних доріг у Закарпатській області про зобов’язання забезпечити відшкодування вартості підрядних робіт на загальну суму 568 299,6 грн. (з врахуванням ПДВ 681 959,52 грн.) мотивовано тим, що у ході контрольно ревізійного заходу в службі автомобільних доріг за укладеними договорами Службою автомобільних доріг у Закарпатській області з позивачем, працівники КРУ встановили завищення вартості підрядних робіт на загальну суму 568 299,6 грн. Вказані обставини ними було відображено в акті за наслідками перевірки Служби автомобільних доріг у Закарпатській області та довідці зустрічної перевірки в ШБУ-58 від 11.06.2007 року за №05-51. На думку позивача, такого висновку службові особи КРУ дійшли без урахування вимог чинного законодавства щодо формування договірних цін та з порушенням встановленого порядку.

Уповноважений представник КРУ проти заявлених вимог заперечила в повному обсязі і просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у письмових поясненнях по суті спору, зокрема стверджує, що доводи викладені в довідці зустрічної перевірки в ШБУ-58 від 11.06.2007 року за №05-51 встановлюють певний факт і складання цієї довідки не породжує для позивача виникнення зміну або припинення прав та обов’язків, більше того оскаржувана ним вимога КРУ про усунення виявлених порушень заявнику не направлялась, а скеровувалась об’єкту контролю - Службі автомобільних доріг у Закарпатській області, тому ВАТ „Ужгородське ШБУ-58” не може бути суб’єктом її оскарження.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 22.11.2007 року у справі № 18/211

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

Контрольно-ревізійним управлінням в Закарпатській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Службі автомобільних доріг у Закарпатській області, про що складено акт від 16.07.2007 р. № 05-61. У ході цієї ревізії також було проведено зустрічну звірку у Відкритому акціонерному товаристві „Ужгородське ШБУ-58”, результати якої було відображено у довідці від 11.06.2007 року за №05-51. При цьому під час контрольно ревізійного заходу за укладеними підрядними договорами Службою автомобільних доріг у Закарпатській області з позивачем, працівники КРУ встановили завищення вартості підрядних робіт на загальну суму 568 299,6 грн., що і було відображено в акті та довідці.

За наслідками ревізії Контрольно-ревізійним управлінням в Закарпатській області начальнику Служби автомобільних доріг у Закарпатській області Марковичу В.О. направлено вимогу №07-05/4190 від 23.08.2007 року про усунення виявлених порушень, в якій зокрема вказано про необхідність забезпечення відшкодування до державного бюджету зазначених коштів завищення вартості підрядних робіт. Зважаючи на це, начальник Служби автомобільних доріг звернувся до ВАТ „Ужгородське ШБУ-58” з листом №1387/06-10 від 20.09.2007 року в якому пропонував відшкодувати зайво використані кошти, водночас вказав, що не погоджується з висновками КРУ в цій частині, тому службою будуть оскаржуватись неправомірні дії КРУ з даного приводу.

Аналізуючи правовідносини сторін та встановлюючи дійсні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини,  які мають значення для правильного вирішення спору суд дійшов наступних висновків.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Не можуть оспорюватися в порядку адміністративного судочинства також акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 22.11.2007 року у справі № 18/211

Проаналізувавши вищенаведене, слід зазначити наступне.

Нормативний акт індивідуальної дії - це офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єкта якому він адресований.

Акт ревізії та довідка зустрічної звірки - це службовий двосторонній документ, який підтверджує факт проведення обстеження і вивчення окремих ділянок фінансово-господарської діяльності підприємства, що відображає її результати стосовно наслідків і є носієм доказової інформації про виявлені та систематизовані за економічною однорідністю недоліки в господарюванні та порушення законів і інших нормативно-правових актів. Тому довідка зустрічної звірки як і акт ревізії КРУ встановлює певний факт, проте його складення не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав або обов’язків позивача.

Таким чином акт перевірки як носій доказової інформації передує винесенню вимоги (нормативного акту індивідуальної дії), який породжує певні правові наслідки та має обов’язковий характер для суб’єкта перевірки.

Відповідно до Указу Президента „Про Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України” від 28.11.2000 року, Постанови Кабінету Міністрів № 884 від 27.06.2007 року „Про затвердження Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України”, які кореспондуються з Законом України “Про державну контрольно-ревізійну службу в України” від 26.01.1993 р. № 2939-ХІІ,  чітко визначені права та повноваження КРУ.

Пунктом 7 ст. 10 Закону № 2939-ХІІ визначено право державної контрольно-ревізійної служби в Україні пред'являти  саме керівникам   та   іншим  службовим  особам підконтрольних  установ,  що  ревізуються,  вимоги  щодо  усунення виявлених   порушень   законодавства   з   питань   збереження   і використання  державної власності та фінансів. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону № 2939-ХП законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються. Зазначене є об’єктивним взаємозв’язком виконання зобов’язання службовими особами об’єктів, що ревізуються, і адекватно вимог службових осіб Державної контрольно-ревізійної служби, що становить базу правовідносин, встановлених законодавством. Тому надіслання вимоги службовими особами Державної контрольно-ревізійної служби згідно з ст. 15 Закону № 2939-ХП щодо  усунення виявлених   порушень законодавства встановлених перевіркою, дає право саме об’єкту, що ревізується (в даному випадку - Службі автомобільних доріг у Закарпатській області), на звернення до суду за захистом порушеного права й охоронюваного законом інтересу як суб’єкту контролю у разі незгоди з пред’явленими вимогами.

Згідно ч.  1 ст. 19 Конституції України, встановлено, що правовий порядок ґрунтується на засадах,  відповідно до яких ніхто не може   бути примушений   робити   те,   що  не  передбачено законодавством  України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сам акт ревізії КРУ, як і довідка зустрічної звірки не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, що підлягають захисту в порядку адміністративного судочинства, а оскаржувана вимога є документом індивідуальної дії, заявнику не адресована, тому не є зобов’язуючою для Відкритого акціонерного товариства „Ужгородське ШБУ-58”, з огляду на що не порушує прав та охоронюваних законом інтересів товариства. Водночас у випадку виникнення негативних наслідків для позивача в результаті існування актів, останній не позбавлений права на звернення до суду про спростування викладених в ньому фактів, проте в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 22.11.2007 року у справі № 18/211

Керуючись ст.ст. 17, 18,  21, 69, 71, 86, 94, 98, 104, 158, 162, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову  відмовити  повністю.

2. Повний текст постанови виготовлений і підписаний 27.11.2007 р.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України

Суддя                                                                                                      В.Кривка