ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"04" вересня 2007 р.
Справа № 11/343/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі   - Волощук О.О.

за участю представників:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: Кузнєцов Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя”, м. Первомайськ, Миколаївської області

на рішення господарського суду Миколаївської області від 12.07.2007 року

у справі № 11/343/07

за позовом: Обласного міжколгоспного проектно –шляхового будівельного об’єднання „Миколаївоблагрошляхбуд”, м. Миколаїв

до відповідача: Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя”, м. Первомайськ, Миколаївської області

про стягнення 9429,82 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2007 року Обласне міжколгоспне проектно –шляхово - будівельне об’єднання „Миколаївоблагрошляхбуд” (далі –Об’єднання) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до АТВТ „Гілєя” про стягнення 9429,82 грн. боргу, що виник у зв’язку з непроведенням остаточного розрахунку за надані послуги по перевезенню цукрових буряків згідно з договором № 668/св від 14.09.2006 року.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.07.2007 року у справі (суддя – Василяка К.Л.) позов задоволено у повному обсязі з мотивів обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

В апеляційній скарзі АТВТ „Гілєя” посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права просить зазначене рішення скасувати повністю і припинити провадження у справі в зв’язку з відсутністю предмета спору. Скаржник вважає, що у договорі № 668/св від 14.09.2006 року на перевезення цукрових буряків відсутні істотні умови, що є порушенням вимог ст. ст. 180, 181 ГК України та ст. 50 Закону України „Про автомобільний транспорт”, а тому цей договір є неукладеним і не можуть виникати спори щодо виконання його умов.

У відзиві на апеляційну скаргу Об’єднання заперечує проти її задоволення вказуючи на те, що наявність підписаних відповідачем актів виконаних робіт та банківського витягу про часткове перерахування боргу за надані транспортні послуги підтверджує господарські стосунки між сторонами та факт виконання відповідачем зазначеного договору.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 14.09.2006 року між АТВТ „Гілея” (замовник) та Об’єднанням (перевізник) було укладено договір № 668/св на перевезення цукрових буряків, предметом якого є надання перевізником послуг по перевезенню цукрових буряків відповідно до вимог та на підставі  розпоряджень замовника і прийняття та оплата наданих послуг останнім. Перевезення здійснюється з моменту початку копання цукрових буряків до моменту закінчення сезону їх переробки в 2006 році. Вантаж перевозиться навалом. Умовами п. п. 2.1, 6.5 даного договору сторони узгодили вартість 1 тн/км перевезення вантажу перевізником, встановили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного  виконання сторонами своїх зобов’язань та визначили, що цей договір підписаний при повному розумінні сторонами предмета договору. Згідно з умовами п. 2.2 договору, перевезення вантажу оплачується замовником шляхом перерахування грошових коштів  на розрахунковий рахунок перевізника 2 рази на місяць відповідно до виставлених рахунків, протягом 5 –ти банківських днів після складення акта взаєморозрахунків. Кінцевий розрахунок за надані послуги здійснюється протягом місяця з дати закінчення вивезення вантажу і підписання сторонами акта звірки взаєморозрахунків.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором  перевезення, відповідно до якого одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 307 ГК України та ч. 1 ст. 909 ЦК України).

Отже, між сторонами у справі на підставі договору № 668/св від 14.09.2006 року склалися цивільно-правові відносини, зміст яких становлять їх взаємні права і обов’язки щодо надання послуг по перевезенню цукрових буряків та прийняття і оплати наданих послуг (ст. ст. 11, 509 ЦК України).

Згідно з висновком суду першої інстанції та доказами, що містяться в матеріалах справи, протягом вересня –жовтня 2006 року на виконання своїх зобов’язань за цим договором позивач надав відповідачеві послуги по перевезенню цукрових буряків загальною сумою 15453.88 грн., що підтверджується актами здачі –приймання робіт № 34 від 28.09.2006 року на суму 6404.46 грн., № 38 від 13.10.2006 р. на суму 4221.52 грн., № 39 від 24.10.2006 р. на суму 4827.90 грн., реєстром товарно –транспортних накладних та шляхових листів, відповідними товарно –транспортними накладними та не заперечується відповідачем.

Оплата наданих послуг згідно з договором від 14.09.2006 року відповідачем була проведена частково у сумі 6000 грн., що підтверджується копією банківського  витягу № 2434 від 30.10.2006 року, і на момент вирішення даного спору прострочена заборгованість останнього становить 9429.82 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 20.03.2007 року.

Відповідач цих обставин не спростовував.

Статтями ст. ст. 525, 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Надіслану позивачем відповідачу вимогу щодо погашення даного боргу від 16.03.2007 року за № 01/36 останній залишив без відповіді і задоволення.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними доказами і правильно були задоволені місцевим господарським судом.

Викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача про те, що договір         № 668/св від 14.09.2006 року фактично є неукладеним, а тому не можуть виникати спори щодо виконання його умов, не заслуговують на увагу. Досягнення згоди сторін з усіх істотних умов договору, вимога стосовно якого міститься в ст. 180 ГК України, може доводитися при розгляді справи господарським судом всіма передбаченими законом засобами доказування з урахуванням правил ст. 34 ГПК України про належність і допустимість доказів.

Сама по собі відсутність у договорі посилання на ту чи іншу істотну умову не свідчить про недосягнення згоди сторін щодо такої умови при наявності доказів, які б підтверджували відповідне волевиявлення сторін. Факт виконання сторонами повністю або частково своїх обов’язків за договором є підтвердженням  згоди сторін на його укладення.

Наявні у справі належні докази, ретельно досліджені судом, беззаперечно свідчать про те, що сторони у договорі № 668/св від 14.09.2006 року узгодили його предмет, ціну та строк дії, як того вимагає ч. 3 ст. 180 ГК України, цей договір виконувався сторонами і будь –яких непорозумінь щодо істотних умов  договору в процесі його виконання між сторонами не виникало.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції всебічно, повно та об’єктивно з’ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого з викладених в апеляційній скарзі надуманих мотивів не вбачається.

Керуючись  ст.ст.  99, 101-105  ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 12.07.2007 року у справі № 11/343/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу АТВТ „Гілєя” - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський В.В.

Судді:                                                                      Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.