ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.07

Справа №АС 5/394-07.

за
позовом прокурора м. Конотоп в інтересах держави в особі Конотопської міжрайонної
податкової інспекції, м. Конотоп Сумської
області

до
відповідачів: 1. Приватного підприємця ОСОБА_1, смт. Дубов'язівка Конотопського
району

2. Приватного
підприємства "Лагот-Весткомпані", м. Луганськ

про
визнання недійсними господарських зобов'язань

Суддя
Гудим В.Д.

Представники
сторін:

Від
позивача - предст. Рибець В.М. (дов. № 817 від 13.08.07р.)

Від
1-го відповідача -  предст. ОСОБА_2
(довіреність від 05.08.07р.)

Від
2-го відповідача - не з'явився

Прокурор
- Кошлякова А.Ю.

За
участю секретаря судового засідання Глущенко Є.В.

Суть
спору: Прокурор в інтересах позивача подав позовну заяву про визнання
недійсними господарських зобов'язань, що виникли на підставі договору купівлі -
продажу НОМЕР_1 на загальну суму 401101 грн. 60 коп. укладений між  приватним підприємцем ОСОБА_1та приватним
підприємством «Лагот - Веткомпані» та зобов'язання ПП «Лагот - Веткомпані»
повернути ПП ОСОБА_1 401102 грн. 60 коп.,
одержаних на підставі договору купівлі - продажу НОМЕР_1 та відповідно
до ст. 208 ГК України стягнути з першого відповідача на користь державного
бюджету України грошові кошти в сумі 401102 грн. 60 коп.

Прокурор
підтримує заявлені ним в інтересах позивача позовні вимоги.

Перший
відповідач подав заперечення та пояснення по справі, в якому просить суд
відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що при укладенні та
виконанні в грудні 2005 року господарського зобов'язання з купівлі - продажу
зерна пшениці із другим відповідачем, він діяв як добросовісний господарюючий
суб'єкт відповідно до вимог чинного законодавства, крім того з часу укладення
та виконання господарського  зобов'язання
з купівлі - продажу зерна пшениці укладеного між ним та другим відповідачем на
час заявлення позовної заяви пройшов строк застосування адміністративно -
господарських санкцій, передбачений ст. 250 Господарського кодексу.

Другий
відповідач не подав відзиву на позовну заяву і в судове засідання не з'явився.

Розглянувши
матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно
умов до укладеного між відповідачами договору купівлі - продажу НОМЕР_1
другий  відповідач зобов'язувався
передати у власність першого відповідача товар, а той в свою чергу
зобов'язувався його прийняти та провести відповідний розрахунок.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зазначений договір
було укладено з метою, завідомо суперечною інтересам держави, оскільки
постановою господарського суду Луганської області від 08.06.06р. визнано
недійсним запис про державну реєстрацію юридичної особи - приватного
підприємство "Лагот - Весткомпані" та припинено юридичну особу
приватне підприємство "Лагот - Весткомпані", свідоцтво платника
податку анульоване з дати його видачі - 23.06.05р.

Зазначені
обставини свідчать про те, що не маючи права здійснювати господарську
діяльність та свідомо порушуючи встановлені чинним законодавством умови
здійснення господарської діяльності, другий відповідач уклав оспорювану угоду,
одержав по ній кошти, що дає підстави вважати, що він мав на меті приховування
доходів від оподаткування від здійснення підприємницької діяльності.

Господарський
суд вважає, що матеріалами справи підтверджується факт того, що з боку другого
відповідача при укладені оспорюваного договору мав місце намір уникнути
оподаткування по проведених господарських операціях, оскільки на момент
укладення оспорюваної угоди він вже порушував вимоги чинного законодавства в
зв'язку з тим, що це підприємство було зареєстроване на підставну особу без
наміру здійснювати господарську діяльність і цей факт встановлено постановою
господарського суду Луганської області від 08.06.06р. по справі 10/284пн-ад.
Беручи до уваги ці обставини, господарські зобов'язання, що були вчинені на
підставі договору купівлі - продажу НОМЕР_1 визнаються недійсними відповідно до
ст. ст. 207 Господарського кодексу України.

Відповідно
до ст. 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання
визнано недійсним як  таке, що  вчинено
з метою,  яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,  то за
наявності  наміру  в
обох  сторін  -
у  разі виконання  зобов'язання
обома  сторонами  -  в  доход
держави за рішенням суду стягується все одержане ними за
зобов'язанням,  а  у разі
виконання  зобов'язання  однією
стороною  з  другої сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також все належне з неї
першій стороні на відшкодування одержаного.  У разі наявності наміру лише у однієї із  сторін
усе  одержане  нею
повинно  бути повернено  другій стороні,  а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного  стягується  за
рішенням  суду  в
доход держави.

Перший
відповідач проти позовних вимог заперечує зазначаючи, що при укладенні та
виконанні в грудні 2005 року господарського зобов'язання з купівлі - продажу
зерна пшениці із другим відповідачем, він діяв як добросовісний господарюючий
суб'єкт відповідно до вимог чинного законодавства.

Перший
відповідач зазначає, що з часу укладення та виконання господарського  зобов'язання з купівлі - продажу зерна
пшениці укладеного між ним та другим відповідачем на час заявлення позовної
заяви пройшов строк застосування адміністративно - господарських санкцій.

Господарський
суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення в доход держави всього
одержаного по оспорюваних угодах не можуть бути задоволені в зв'язку з тим, що
позивачем пропущено строк, визначений Господарським кодексом України відповідно
до ст. 250 якого, адміністративно -
господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарського
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше
ніж через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлений законодавчими актами
правил здійснення господарської діяльності, позивач звернувшись до суду з
позовною заявою у  липні 2007 року пропустив
строк позовної давності.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 98, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, ст.ст. 207-208 Господарського кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Визнати нечинним з моменту укладення
правочин у формі письмового договору купівлі - продажу зерна пшениці НОМЕР_1 на
загальну суму 401101 грн. 60 коп., укладеного між приватним підприємцем
ОСОБА_1та приватним підприємством «Лагот - Веткомпані».

3.          В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду
апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання,
апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
В.Д.Гудим