ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/426
23.10.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл»

до
Підприємства «Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів»

про
стягнення 32 215,35 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Шмітт О.А. (довіреність від 22.10.2007 № 388);

від відповідача –
не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграл»(далі –Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Підприємства «Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів»(далі –Відповідач) про стягнення 29 829,35 грн. заборгованості за договором № 11 від 03.01.2001, укладеного між Позивачем та Відповідачем (далі –Договір) та 2 386 грн. пені.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана  на юридичну адресу Відповідача: 04070, м. Київ, вул. Волоська, 2/21/19а.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2001 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) було укладено Договір.

Відповідно до розділу І Договору Постачальник поставляє, а Покупець придбає на умовах визначених у Договорі, Товар згідно  Специфікацій.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що датою поставки вважається дата оформлення прийомо-здаточних актів ф. 69 або ф. 19.

Розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України на підставі кількості фактично поставленого Товару згідно з прийомо-здаточними актами ф. 69 або ф. 19 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (пункт 5.1 Договору).

За згодою сторін Покупець може провадити повну або часткову передплату Товару (пункт 5.2 Договору).

Згідно з пунктом 8.2 Договору прострочка поставки Товару тягне за собою право добросовісної сторони стягнення пені з винуватої сторони із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочки від загальної суми заборгованості за кожний день прострочки, але не більше 8% від вартості не поставленого в строк Товару.

31.08.2002 Позивач та Відповідач склали акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого у Відповідача перед Позивачем обліковується заборгованість у сумі 25 113,21 грн.

Протягом 2004 року Позивачем було здійснено на користь Ввідповідача попередню оплату Товару на загальну суму 124 500 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.

Протягом цього ж року Відповідачем було поставлено Позивачу Товар на загальну суму 119 704,66 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи приймально-здавальні акти на лом та відходи чорних металів.

Таким чином, станом на день розгляду справи вартість попередньо оплаченого, але недопоставленого Товару складає 29 829,35 грн.

Відповідно до частини 3 статті 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

11.05.2006 Позивач направив Відповідачу претензію № 06/83 щодо повернення попередньої оплати у розмірі 29 829,35 грн.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Станом на момент розгляду справи, заборгованість у сумі 29 829,35 грн.  Відповідачем не була сплачена.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки в установлений строк Відповідач не поставив обумовлену Договором попередньо оплачену кількість Товару, то позивач правомірно на підставі частини 2 статті 693 ЦК України звернувся до нього з вимогою про повернення суми попередньої оплати на яку не було поставлено Товар.

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Позивача 29 829,35 грн. заборгованості з попередньої оплати Товару є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Отже, вимога Позивача про стягнення з Відповідача пені на підставі пункту 8.2 Договору підлягає задоволенню повністю за розрахунком Позивача в сумі 2386 грн.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 513, 514, 516, 517, 525, 526, 693 ЦК України, статтею 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємства «Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів»(04070, м. Київ, вул. Волоська, 2/21/19а, , з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл»(83052, Донецька область, м. Донецьк, вул. 50-ї Гвардійської дивізії, 17а, ) 29 829 (двадцять дев’ять тисяч вісімсот двадцять дев’ять) грн. 35 коп. боргу, 2 386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) грн. пені, 322 (триста двадцять дві) грн. 16 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя
Сташків Р.Б.