ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.11.07                                                                                                              Справа № 33/55А

10 год. 20 хв.
79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128
Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:
Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, м. (Луцьк)

до відповідача:
Державного територіально-галузевого об‘єднання “Львівська залізниця” (м. Львів)

про :
стягнення 3 867  (три тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп.

Суддя :                              Цікало А.І.
При секретарі :               Мільчук І.Л.

Представники:

Від прокуратури :
Яворський Я.Т. –представник (посвідчення № 127 від 31.10.2007 р.)

Від позивача:
Турчинський Р.А. –представник (довіреність № 2 від 08.10.2007 р.)

Від відповідача:
Валага О.О. –представник (довіреність № НЮ-355 від 25.09.2007 р.)

Представникам сторін, присутнім у судовому процесі роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51, 127  Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору.

Розглядається справа за позовом Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного територіально-галузевого об‘єднання “Львівська залізниця” про стягнення 3 867 (три тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп.

Ухвалою суду від 10.10.2007 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 25.10.2007 р. У зв’язку з неявкою представників позивача та відповідача, зверненням відповідача з клопотанням про відкладення розгляду справи, 25.10.2007 р. розгляд справи було відкладено на 15.11.2007 р.

Прокурор вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 10.10.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 25.10.2007 р. в повному обсязі не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник прокуратури позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві.

Позивач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 10.10.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 25.10.2007 р. в повному обсязі не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві.

Відповідач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 10.10.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 25.10.2007 р. в повному обсязі не виконав, відзив на позов, в якому повністю заперечив позовні вимоги, представив, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

25.10.2007 р. до суду за вх. № 22886, від відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи.

15.11.2007 р. до суду за вх. № 24801, від представника відповідача поступив відзив на позов, в якому він повністю заперечив позовні вимоги.

Представник відповідача позов заперечив повністю, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Волинська природоохоронна міжрайонна прокуратура в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області звернулась  до суду з позовом,  в якому просить стягнути з ДТГО “Львівська залізниця” 3 867,50 грн. – майнового стягнення за порушення “Правил відпуску деревини на пні в лісах України”.

В обґрунтування позовних вимог, позивач, покликається на те, що Волинською природоохоронною міжрайонною прокуратурою із залученням спеціалістів Держуправління охорони навколишнього природного середовища у Волинській області та Державної екологічної інспекції у Волинській області  проведено перевірку дотримання лісового законодавства відокремленим підрозділом “Ківерцівська дистанція захисних лісонасаджень Державного територіально-галузевого об‘єднання “Львівська залізниця”, якою  встановлено, що в смузі відчуження залізниці по напрямку Ковель-Камінь-Каширський, перегін ст. Сошично –ст. Нуйно (права і ліва сторони) Ківерцівської дистанції ДТГО “Львівська залізниця”, виявлено рубки дерев на не призначених для цього ділянках, рубки дерев без лісорубного квитка. Вказані рубки мали місце у осінньо-зимовий період 2005-2006 років, та у встановленому порядку дані випадки порубок працівниками відповідача не зареєстровані. Всього виявлено 72 дерева різних порід, загальним запасом 22,09 м3, таксовою вартістю 392,25 грн.  З даним актом та приписом у ньому ознайомлений представник відповідача, який був присутнім при його винесенні. Крім того, вказаний акт було направлено відповідачу і він був отриманий останнім, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до протоколу про порушення Правил відпуску деревини на пні в лісах України від 03.11.2006р. розмір майнового стягнення становить 3 867,50 грн. Представник відповідача, якому було вручено протокол під розписку, проти такого не заперечив та ніяких пояснень не подав.

07.06.2007 р. за вих.. № 3/356, позивач направив на адресу відповідача претензію з пропозицію сплатити заборгованість, яка останнім залишена без розгляду.

У представленому відзиві відповідач позовні вимоги заперечив, покликаючись на те, що документи, які б підтверджували факт проведення перевірки Волинською природоохоронною міжрайонною прокуратурою та документи про залучення спеціалістів для проведення перевірки виконання законодавства по охороні та захисту лісів, на які Позивач посилається в обґрунтуванні позовних вимог, не додані до позовної заяви.  Крім цього, відповідно до п.10 Положення „Про відомчу охорону дистанцій захисних лісонасаджень”, затвердженого Наказом Укрзалізниці від 27.03.1997 р. № 64-Ц, стан охорони захисних лісонасаджень перевіряється щорічно весною (до 1 травня) та восени (до 1 листопада) згідно наказу начальника дистанції захисних лісонасаджень. По результатах перевірки розробляються заходи щодо покращення стану охорони лісонасаджень. Відповідач не представив суду доказів проведення таких перевірок та розроблених на підставі них заходів.

При ухваленні постанови суд виходив з наступного :

Судом встановлено, що згідно акту перевірки від 03.11.2006 року, який долучено до матеріалів справи, в смузі відчуження залізниці по напрямках Ковель-Камінь-Каширський перегону ст. Сошично –ст. Нуйно (права і ліва сторона) виявлено рубки дерев не на призначених для цього ділянках, рубки дерев без лісорубного квитка, здійснені в осінньо-зимовий період 2005-2006 років і по день перевірки. Всього незаконно зрубано 72 дерева загальним запасом 22,09 м3  таксовою вартістю 392,25 грн.

Згідно ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.  Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев.

Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов‘язані відшкодувати шкоду, заподіяну ним лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірі і порядку, визначених законодавством України.

Згідно ст. 16 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, Державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Ради та їх виконавчі і розпорядчі органи, а також спеціально уповноважені на те державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Спеціально уповноваженими державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів у республіці є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органи на місцях та інші державні органи, до компетенції яких законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Згідно п. 62 “Правил відпуску деревини на пні в лісах України” затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 р. № 1378, розмір майнових стягнень за рубку дерев без лісорубного квитка або не в такій кількості і не тих дерев, що зазначені в матеріалах відведення, обчислюється в 10-ти кратній таксовій вартості незаконно зрубаної сироростучаї і 5-ти кратній таксовій вартості сухостійної деревини.

Згідно протоколу про порушення „Правил відпуску деревини на пні в лісах України” від 03.11.2006 р. розмір майнових стягнень по Ківерцівській дистанції захисних лісонасаджень внаслідок допущеної незаконної рубки 72 дерев становить 3 867,50 грн.

На момент звернення прокурора з позовом до суду відповідачем заборгованість не погашено.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач покликається на те, що позивачем не долучено до позовної заяви документів на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме акту перевірки від 26.10.2006 р. та протоколу про порушення Правил відпуску деревини на пні в лісах України від 03.11.2006 року та відповідно до п.10 Положення “Про відомчу охорону дистанцій захисних лісонасаджень” здійснювались перевірки згідно наказу начальника дистанції захисних лісонасаджень.

Однак суд не погоджується із запереченнями відповідача виходячи з наступного.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивачем представлено достатньо доказів на яких ґрунтуються його вимоги, а саме акт перевірки від 26.10.2006 р., з яким відповідач ознайомлений, про що свідчить підпис його представника та протокол про порушення Правил відпуску деревини на пні в лісах України від 03.11.2006р. з котрим представник відповідача теж ознайомлений, а відповідачем не подано доказів на яких ґрунтуються його заперечення, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, м. (Луцьк) до Державного територіально-галузевого об‘єднання “Львівська залізниця” (м. Львів) про стягнення 3 867  (три тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 105, 106 Лісового кодексу України, ст.ст. 16, 20, 68, 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 120, 122, 123, 124, 127, 128, 130, 135,138, 139, 140, 143, 151, 152, 153, 154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.           Позов задоволити повністю.

2.           Стягнути з Державного територіально-галузевого об‘єднання “Львівська залізниця” (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (43021, м. Луцьк, вул. Суворова, 20, розподільчий рахунок Сошичневської сільської ради № 0123, код платежу 24062100, код отримувача коштів 21749356, МФО 803014 в ГУДКУ у Волинській області) - 3 867  (три тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп.

3.           Стягнути з Державного територіальне-галузевого об”єднання “Львівська залізниця” (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) в доход Державного бюджету України (р/р 006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м.Львова, , код платежу 22090200, символ звітності 092) –38 (тридцять вісім) грн. 67 коп. судового збору

4.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                       Цікало А.І.