донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.10.2007 р.                                                                           справа №2/153

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
не з’явився,

від відповідача:
третя особа-1:

третя особа-2:
третя особа-3:
Вороб’йова Л.А. (довіреність б/н від 10.10.07р.)
Москаленко М.І. (довіреність № 01/22-2760 від 12.10.07р.)
Шестова Т.П. (довіреність № 18 від 15.10.07р.)
Шестова Т.П. (довіреність № 19 від 15.10.07р.)
,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
20.08.2007 року

по справі
№2/153

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк

до

За участю
третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача

третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача
третьої особа-3 без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача
Пісківської сільської ради, сел.Піски, Ясинуватського р-ну, Донецькоїобласті

Донецької обласної державної адміністрації, м.Донецьк

Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облсількомунгосп”, м.Донецьк
Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьксількомунгосп”, м.Донецьк

про
стягнення  заборгованості  в   сумі  43  047 грн. 84 коп.

У 2007 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю „Облсількомунгосп”, м.Донецьк, до відповідача-2, Пісківської сільської ради, сел.Піски, Ясинуватського р-ну, Донецької області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецкселькоммунхоз”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 43 047 грн. 84 коп., з яких вартість підрядних робіт в сумі 36 629 грн. 20 коп.,  проценти в розмірі 3 122 грн. 01 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 3 296 грн. 63 коп.

Заявою від 22.05.07р. позивач уточнив свої позовні вимоги та просить виключити із складу відповідачів –ТОВ „Облсількомунгосп” та стягнути з Пісківської сільської ради 36 629 грн. 20 коп. як безпідставно набуте майно, згідно із ст. 1212  Цивільного кодексу України. Також позивач просить стягнути на підставі ст. 536  ЦК  України, проценти за користування чужими коштами в сумі 3 122 грн. 01 коп. та три проценти річних в сумі 3 296 грн. 63 коп.

Ухвалою від 12.06.07р. за клопотанням відповідача господарським судом Донецької області було залучено до участі у справі № 2/153 третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Донецьку обласну державну адміністрацію  та Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облсількомунгосп”.

Ухвалою від 26.06.07р. судом за власною ініціативою було залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецьксількомунгосп”.

20.08.07р. судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог ТОВ „Синтез”, м.Донецьк було відмовлено повністю. Судове рішення мотивоване тим, що згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Позивач фактично довідався про порушення свого права ще до 10 липня 2002 року –дати фактичного та остаточного виконання підрядних робіт. Таким чином, строк для пред’явлення вимог щодо стягнення з відповідача безпідставно набутого майна позивачем пропущений. Клопотань про поновлення порушеного строку позовної давності та визнання причини його пропуску поважною позивачем не заявлено. Щодо вимог позивача про стягнення на підставі ст. 536  ЦК України, процентів за користування чужими коштами в сумі 3 122 грн. 01 коп. та 3% процентів річних в сумі 3 296 грн. 63 коп., судом відмовлено у задоволенні зазначених вимог у зв’язку із відмовою у стягненні основної суми боргу.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального права. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 20.08.2007р. скасувати.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, яким вважає, що господарський суд об’єктивно та всебічно розглянув всі обставини справи та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Від третіх осіб 1,2,3  на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, якими вони з вимогами апеляційної скарги позивача не погодились, просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити та рішення господарського суду Донецької області від 20.08.07р. залишити без змін.

Представник заявника апеляційної скарги, ТОВ „Синтез”, до  судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 11.09.07р. ухвали суду про порушення апеляційного провадження. Про причину неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом, передбаченим ст.22 ГПК України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав. Явка сторін ухвалою суду не була визнана обов’язковою, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні відповідач та треті особи 1,2,3 підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Судова  колегія   Донецького  апеляційного   господарського   суду вважає за  необхідне    розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин   справи   достатньо   матеріалів,    що   знаходяться  в матеріалах справи  № 2/153, та наданих відповідачем та третіми особами 1,2,3 пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення відповідача та третіх осіб 1,2,3, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.09.2001р. між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк, та третьою особою-3, Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецьксількомунгосп», м. Донецьк, був підписаний договір № 93 на виконання робіт по реконструкції котельної сел.Піски, Ясинуватського району.

Рішенням   господарського  суду  Донецької  області  від  16.01.04р. по справі № 8/481 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ „Синтез” до ТОВ „Донецьксількомунгосп” про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за виконані роботи за договором підряду  №  93  від  12.09.01р.  в  розмірі 39 200 грн. 27 коп. При вирішенні спору в мотивувальній частині рішення було визнано неукладеним вищевказаний договір. Дане рішення набрало законної сили.

Головою Донецької обласної державної адміністрації було прийнято розпорядження від 05.04.01р. № 195 „Про утримання об’єктів соціальної інфраструктури підприємств, що прийняті до комунальної власності до 01.01.01р.”

Вищезазначеним Розпорядженням було визначено порядок використання цільових коштів обласного бюджету на виконання Програми розвитку житлово-комунального господарства Донецької області, зокрема, на фінансування витрат, пов’язаних з утриманням комунальних об’єктів соціальної інфраструктури по області в цілому.

На виконання Розпорядження № 195 від 05.04.01р. із доходів місцевого бюджету були виділені необхідні кошти для реконструкції котельної сел.Піски.

Розпорядником коштів, що були передбачені на об’єкти теплопостачання сел.Піски, було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облсількомунгосп”.

Позивачем на замовлення ТОВ „Донецьксількомунгосп” були виконані у грудні 2001р. та червні 2002р. підрядні роботи з реконструкції котельної сел.Піски Ясинуватського р-ну.

З матеріалів справи вбачається, що котельна сел.Піски є комунальною власністю Пісківської територіальної громади в особі Пісківської сільської ради, а у ТОВ „Донецьксількомунгосп” вказане майно (котельна) знаходиться на технічному обслуговуванні та балансі.

Третя особа-3, ТОВ „Донецьксількомунгосп”, отримав від третьої особи-2, ТОВ „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облсількомунгосп”, грошові кошти на оплату робіт з   реконструкції котельної сел.Піски.  За виконані позивачем роботи Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецьксількомунгосп”  було частково сплачено 13.09.01р. –10 000грн., 26.03.03р. –5 000грн., 15.08.03р. –5 000грн., всього 20 000грн. Сума несплачених робіт становить 36 629 грн. 20 коп.

За цих підстав, позивач звернувся до господарського суду Донецької області за захистом своїх порушених прав з позовом про стягнення з відповідача суми несплачених робіт 36 629 грн. 20 коп., як отриманих без належних правових підстав згідно ст.1212 ЦК України. Також просив стягнути проценти за користування чужими коштами в сумі 3 122 грн. 01 коп. та три проценти річних в сумі 3 296 грн. 63 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників третіх осіб 1,2,3 та відповідача, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані ГК України.

Згідно частини 2 пункту 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе зарахунок іншої особи (потерпілої) без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

На думку позивача, особою, яка безпідставно набула майно, є відповідач –Пісківська сільська рада, яка є власником котельній.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що норми ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Нормами ст. 267 ЦК України, можливість застосування яких передбачена п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи господарським судом першої інстанції, відповідач згідно п.3 ст. 267 ЦК України, наполягав на застосуванні судом позовної давності. Проте позивач вважав початок перебігу строку позовної давності з момента прийняття Постанови Вищим господарським судом України від 31.10.06р. по справі №11/85, коли він довідався про власника котельній.

В даному випадку строк позовної давності встановлююється з дати, з якої настає обов’язок особи щодо повернення безпідставно набутого майна (коштів), тобто, з моменту такого безпідставного одержання майна (коштів).

Як правомірно досліджено господарським судом Донецької області, позов був поданий до суду після закінчення строку позовної давності, оскільки позовна заява надійшла до господарського суду  Донецької області 18.04.07р., тоді як право на пред’явлення вимог щодо стягнення з відповідача безпідставно отриманого майна (коштів) у позивача виникло 10.07.02р.

Господарським судом Донецької області з’ясовано, що позивачем підписаний договір з ТОВ «Донецьксількомунгосп»на підрядні роботи з реконструкції котельній сел.Піски, тобто він мав змогу та повинен був пересвідчитись у правомірності дій при підписанні угоди та фактичному виконанні робіт. Проте позивачем вищевказаних дій здійснено не було.

Відповідно до вимог ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Позивач фактично довідався про порушення свого права ще до 10 липня 2002 року –дати фактичного та остаточного виконання підрядних робіт. Таким чином, строк для пред’явлення вимог щодо стягнення з відповідача безпідставно набутого майна, позивачем пропущений.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк про стягнення суми 36 629 грн. 20 коп., як безпідставно набутого майна.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що господарський суд Донецької області правомірно дійшов висновку про заявлення позивачем позову з пропуском  строку  позовної давності. Крім того, судом першої інстанції правомірно відмовив  у  стягненні   процентів   за  користування  чужими  коштами  в  розмірі 3 122 грн. 01 коп. та 3% річних в сумі 3 296 грн.63 коп, у зв’язку з відмовою у стягненні основної суми.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 20.08.2007 року у справі № 2/153 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез”, м.Донецьк  на рішення господарського суду Донецької області від 20.08.2007 року у справі № 2/153 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 20.08.2007 року у справі № 2/153   –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий

Судді:

Надр.8 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4,5,6 –третім особам 1,2,3;

7 –ДАГС;

8 –ГС Дон. обл.;

Ширіна Ю.М.