ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 2-25/487-2006(2-7/30742-2003,2-25/408-05)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали
касаційної скарги

Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.05.2006 року

у справі
№2-25/487-2006

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація”

до

Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з’явилися, повідомлені належно про час і місце розгляду касаційної скарги;

від відповідача : Євтодієва Г.В. - за дов. від 02.08.07 №13403/10/10.

Відкритим акціонерним товариством “Будмеханізація” у жовтні  2003 року заявлений позов  до Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень №/0 від 30.07.03, №/0 від 30.07.03, №2081701/0 від 29.07.03, №/0 від 30.07.03, №2071701/0 від 29.07.03.

Постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 30.01.2006, ухваленим суддею Маргаритовим М.В., позовні вимоги задоволено частково шляхом визнання недійсними податкові повідомлення -

доповідач: Добролюбова Т.В.

рішення № /0 від 30.07.03 на суму 2489,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 1244,50 грн., № /0 від 30.07.03 на суму 6886,07 грн. і застосування штрафних санкцій у розмірі  3443,04 грн.,  №/0 від 30.07.03 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1638,00 грн.,  №2071701/0 від 29.07.03 на суму 212,94 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 425,88 грн. У решті позову відмовлено. Постанова суду вмотивована приписами Закону України “Про податок на додану вартість”, Законом України “Про податок із власників транспортних засобів і інших самохідних машин і механізмів”  та прийнята за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Градової О.Г.- головуючого, Дугаренко О.В., Голика В.С.,  постановою від 26.05.06 перевірену постанову господарського суду першої інстанції залишив без змін. Постанова апеляційної інстанції прийнята за правилами Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають зі здійснення суб’єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а податкові органи є контролюючими органами виконавчої влади і не здійснюють управлінських функцій.

Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційної інстанції у справі скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального права, а в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги інспекція зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані підпункт 15.1.1 пункту 15.1 статті 15, підпункт 17.1.2, пункту 17.1 статті 17  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, пункт 1 Порядку введення касових операцій в національній валюті України, пункт 2.3 Положення про введення касових операцій в національній валюті України, статті 6, 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про прибутковий податок з громадян”. Крім того, скаржник звертає увагу на помилкове застосування підпункту 2 пункту 15 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, оскільки податкові інспекції звільнені від витрат з оплати державного мита.

Від Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий  Господарський  суд  України  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В. і пояснення представника відповідача, переглянувши  матеріали  справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність  застосування  судами  приписів  чинного   законодавства,  відзначає  наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які  підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,  у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Такі спори віднесені до компетенції адміністративних судів. Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються  за сукупністю предметного та суб’єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, виниклі  при здійсненні господарської діяльності. За суб’єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між  підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності,  та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб’єктами підприємницької діяльності. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, предметом позову є вимога Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” до Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень №/0 від 30.07.03, №/0 від 30.07.03, №2081701/0 від 29.07.03, №/0 від 30.07.03, №2071701/0 від 29.07.03. Апеляційний суд погоджуючись з рішенням суду першої інстанції дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Даний висновок визнається помилковим, оскільки, з 01.09.05 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.  Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,  в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 6 статті 10  Закону України “Про державну податкову службу в Україні” унормовано, що до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу,  районах  у  містах, міжрайонних та  об'єднаних  державних  податкових інспекцій віднесено забезпечення застосування та своєчасність стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами. Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення - рішення  прийняті відповідачем за результатами проведення планової документальної перевірки дотримання позивачем вимог податкового законодавства.  Оспорювані податкові повідомлення –рішення, винесені податковою інспекцією на підставі Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181, який  є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і  зборів, нарахування і сплати пені,  штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, Закону України “Про внесення змін і доповнень в Закон України “Про плату за землю”, Закону України “Про податок на додану вартість”, Закону України “Про податок із власників транспортних засобів і інших самохідних машин і механізмів”, Закону України “Про систему оподаткування”, Положення про введення касових операцій в національній валюті України, Декрету Кабінету Міністрів України “Про прибутковий податок з громадян”.           В даному випадку, податковим органом на основі законодавства здійснюються владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язані з вчиненням від імені держави дій щодо контролю за повнотою та своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів. Отже, відповідач у справі є суб’єктом владних повноважень та здійснює у зазначених правовідносинах владні функції. Відтак, і суб’єктний склад, і характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що даний  спір виник із публічно-правових відносин, а дана справа  є справою адміністративної юрисдикції. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Суд апеляційної інстанцій приймаючи постанову у справі, залишив поза увагою зазначені приписи діючого законодавства і помилково керувався приписами Господарського процесуального кодексу України. Відтак, постанова у справі підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для розгляду спору за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями  1115, 1117, 1118, 1119, 11110,11112  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.05.06 у справі №2-25/487-2006 скасувати.

Матеріали справи скерувати до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Головуючий, суддя                                                            Т.Добролюбова

Судді                                                                   Т.Гоголь

В.Швець