ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/237

12.06.07 р.

За позовом:          АКБ „Росток Банк”;

До:                    Акціонерної інвестиційно
-фінансової компанії „УкрПривІнвест”;

Про:                     стягнення 1 865 110,50
грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Лавринчук О.Ю., представник,
довіреність б/н від 12.09.2006 р.;

Від відповідача:            Бобко В.П., представник,
довіреність №40 від 08.05.2006 р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК
України, була відкладена слуханням з 24.05.2007 р. до 12.06.2007 р., про що
господарським судом винесена відповідна ухвала від 24.05.2007 р.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 1 865 110,50 грн. збитків,
25 500,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на
позов та представник останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача
заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на
безпідставність та недоведеність позовних вимог позивача.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і
повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд,-

В С Т А Н О В
И В:

03.09.2001 р. між позивачем та ЗАТ
„Трансроуд Груп” укладений кредитний договір №1-99/2001, за умовами якого
позивач зобов'язався надати ЗАТ „Трансроуд Груп” кредит у сумі 210 000,00
доларів США зі сплатою 17% річних строком до 23.05.2003 р.

16.04.2003 р. між позивачем та ЗАТ
„Трансроуд Груп” укладений договір застави цінних паперів №4.7-Х-10/2003,  за умовами якого останній в забезпечення
виконання своїх зобов'язань за кредитним договором передав в заставу
позивачеві, зокрема, цінні папери ЗАТ „Шепетівський завод культиваторів” у кількості
7 460 442 акції номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 1 865 110,50
грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.10.2004 р. у справі №22/203 встановлено факт, що акції ЗАТ
„Шепетівський завод культиваторів” є предметом застави згідно з договором
застави цінних паперів №4.7-Х-10/2003.

21.01.2005 р. позивачем на адресу
відповідача була направлена заява про перереєстрацію акцій на рахунок позивача.
Зазначена заява отримана відповідачем 24.01.2005 р., про що свідчить вхідний
штамп підприємства відповідача.

03.02.2005 р. відповідачем, на
підставі наданих позивачем документів, здійснив перереєстрацію права власності
пакету акцій ЗАТ „Шепетівський завод культиваторів” з рахунку ЗАТ „Трансроуд
груп” на рахунок позивача, про що останньому видана виписка №15 з реєстру про
перереєстрацію.

Листом №055/шк. від 22.07.2005 р.
відповідач повідомив позивача про те, що на виконання постанови ВДВС
Солом'янського РУЮ м. Києва від 10.12.2004 р. акції ЗАТ „Шепетівський завод
культиваторів” повернуті на рахунок останнього, а виписка №15 з реєстру про
перереєстрацію анульована.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає
позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наведеного
нижче.

Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного
кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Відповідно до статті 224
Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225
Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

-вартість втраченого, пошкодженого
або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

-додаткові витрати (штрафні
санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково
витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою стороною;

-неодержаний прибуток (втрачена
вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання другою стороною;

-матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Підставою для притягнення до
цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення, до якого
відноситься: протиправна поведінка особи; шкода, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою та вина особи, яка заподіяла шкоду. За
відсутності хоча б однієї із складових цивільного правопорушення на особу не
може бути покладена відповідальність.

Матеріали справи свідчать про те,
що у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, а тому у
господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Згідно з постановою ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві від 10.12.2004 р. №645/17 накладений арешт на
предмет застави, зокрема, на прості іменні акції, емітовані ЗАТ „Шепетівський
завод культиваторів”, в кількості 7460442 штук, номінальною вартістю 0,25 грн.
кожна на загальну суму 1 865 110,50 грн.

За весь час виконавчого провадження
між позивачем та ЗАТ „Шепетівський завод культиваторів” існували
взаємовідносини по погашенню боргу за кредитним договором №1-99/2001 від
03.09.2001 р. Матеріали справи свідчать про те, що в червні 2005 року ЗАТ
„Трансроуд Груп” повністю розрахувалося з позивачем, про що свідчить довідка
позивача №1-1/301 від 06.06.2005 р.

Слід також зазначити про те, що
постановою ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 03.06.2005 р. знятий арешт з
транспортних засобів та іншого майна боржника -ЗАТ „Трансроуд Груп”, в тому
числі і з цінних паперів, накладених постановами відповідно від 06.04.2005 р.
та від 10.12.2004 р.

Відповідач є незалежним
реєстратором, що відповідно до ліцензії здійснює на фондовому ринку професійну
діяльність з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів.

Відповідно до п. 2.1. Положення про
порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого
рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998
р. №60, яке було чинним на момент існування спірних відносин, однією з функцій
реєстратора (реєстроутримувача) є внесення в систему реєстру змін, у зв”язку з
переходом права власності на іменні цінні папери.

Пунктом 2.2. Положення про порядок
ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 р. №60,
передбачено, що функції реєстроутримувача реалізуються за допомогою документів,
які є підставою для формування та внесення змін.

Відповідно до п. 9.6.3. Положення
про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого
рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998
р. №60, відповідальність, визначену відповідно до чинного законодавства, за
повноту та достовірність інформації, що наведена в документах, які подаються до
реєстроутримувача під час відновлення реєстру, покладається на осіб, які
підписали та засвідчили вказані документи, та осіб, які подають такі документи
до реєстроутримувача.

Згідно з п. 1.1.2 Положення про
порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого
рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998
р. №60, зареєстровані особи зобов'язані надати реєстроутримувачу достовірні
дані, необхідні для внесення записів до системи реєстру.

Пунктом 7.28. Положення про порядок
ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 р. №60,
передбачено, що у разі виявлення помилок у системі реєстру, допущених з вини
реєстроутримувача, реєстроутримувач, що веде реєстр на час виявлення помилок,
повинен провести розслідування причин, що призвели до помилок, та провести
коригувальну операцію у системі реєстру. Таке розслідування повинно тривати не
більше десяти робочих днів від дати виявлення помилок та закінчитися
оформленням письмового розпорядження керівника реєстроутримувача про проведення
коригувальної операції. Коригувальна операція проводиться на підставі
письмового розпорядження керівника реєстроутримувача протягом двох робочих днів
від дати оформлення розпорядження.

З вищезазначеного вбачається, що до
функцій відповідача у даних правовідносинах належить відображення тих чи інших
операцій у реєстрі цінних паперів.

Перевіркою, здійсненою Державною
комісією з цінних паперів та фондового ринку, було встановлено факт порушення
відповідачем на ринку цінних паперів, що стосувалось у помилковій
перереєстрації права власності акцій на позивача. Зокрема, у п. 7.5. постанови
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №52-КП від 10.02.2006 р.
зазначено, що відповідач безпідставно здійснив 03.02.2005 р. операцію по
переведенню 7 460 442 простих іменних акцій ВАТ „Шепетівський завод
культиваторів” з рахунку ЗАТ „Трасроуд груп” на рахунок АКБ „Росток Банк” без
достатньої перевірки інформації в документах, згідно з якими виникла подія, що
потребує внесення змін до системи реєстру.

Враховуючи вищезазначені обставини,
відповідач своїми діями не наніс позивачеві будь-яких збитків. Крім того, між
позивачем та відповідачем не існує жодних господарсько-правових відносин, а
навпаки, матеріали справи свідчать про взаємовідносини між позивачем, ЗАТ
„Трансроуд Груп” та ЗАТ „Шепетівський завод культиваторів”.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И
В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя

О.В. Мандриченко