ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.11.07 р.                                                                               Справа № 15/49

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькій хлібокомбінат” м. Донецьк ()

до відповідача комунального комерційного підприємства Донецької міської ради „Донелектроавтотранс” м. Донецьк ()

про стягнення 23985,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Башкова Т.В. за довіреністю № 18 від 29.10.2007 р., Злей В.С. за довіреністю № 17 від 29.10.2007 р.

від відповідача: Дух І.О. за довіреністю № 04/43 від 20.08.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства „Донецький хлібокомбінат” м. Донецьк до комунального комерційного підприємства Донецької міської ради  „Донелектроавтотранс” м. Донецьк про стягнення 23985,00 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 15/49.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 22.03.2007 р. до 12.04.2007 р., сторонам запропоновано надати до суду питання, які на їх думку необхідно поставити для вирішення автотехнічної та автотоварознавчої експертиз.

Ухвалою від 12.04.2007 р. суд зупинив провадження у справі та призначив комплексну судову автотехнічну та автотоварознавчу експертизи, проведення яких доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок судової автотехнічної експертизи № 1988/18 та висновок судової автотоварознавчої експертизи № 3917/27.

Ухвалою суду від 30.10.2007 р. провадження по справі 15/49 було поновлено.

У судовому засіданні від представників сторін було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

06.11.2006 р. у м. Донецьку на перехресті пр. Дзержинського та вул. Коваля сталося зіткнення трамваю  № 3728, який належав відповідачу, під управлінням Шатрової Інни Анатоліївни та автомобілю марки „Мазда-626” державний  номер  777-53 НН, який належав позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНВ № 162300, виданий МРЕВ-2 м. Донецька від 17.12.2003 р., під управлінням водія Фіценко І.П.

Позивач у позовних вимогах посилається на те, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася по вині водія трамваю, який належав відповідачу, що підтверджується   письмовими поясненнями водія трамваю № 3728 Шатрової Інни Анатоліївни, протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 698483, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми до протоколу огляду, постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11.12.2006 р. по справі № 3-6106/06, копії яких додані до матеріалів справи.

Враховуючи, що для повного та об’єктивного розгляду справи були необхідні спеціальні знання та технічні дослідження в галузі автотехнічної справи, суд керуючись статтею 41 Господарського процесуального кодексу призначив автотехнічну експертизу, проведення якої доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку  № 1988/18 від 08.05.2007 р. експертизою встановлено, що у вказаній дорожній обстановці водій трамваю № 3728 Шатрова Інна Анатоліївна мала технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки „Мазда- 626” державний  номер 777-53НН, водій якого здійснював лівий поворот з трамвайного шляху попутного напрямку, що розташований на одному рівні з проїзною частиною, та не мав технічної можливості попередити вказану дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта є належним доказом при вирішенні господарського спору.

Згідно статті 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевказаний висновок експерта та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що зіткнення транспортних засобів сталося саме з вини водія трамваю № 3728, який належав відповідачу.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, який належав позивачу, було заподіяно механічні пошкодження, у зв’язку з чим позивачем було замінено ряд деталей та вузлів автомобілю „Мазда-626” державний  номер  777-53НН на нові, а саме кришка багажнику, планка багажнику, накладка ліхтаря (2 шт.), ліхтар задній внутрішній (2 шт.), ліхтар задній зовнішній (2 шт.), емблема та замок багажнику, а також бампер задній.

Вказані деталі були придбані позивачем згідно видаткових накладних № 10 від 21.11.2006 р., № 29 від 12.12.2006 р., платіжних доручень № 4666 від 09.11.2006 р., № 4916 від 30.11.2006 р., копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Крім того, позивачем згідно платіжного доручення було сплачено вартість послуг з ремонту автомобілю у сумі 10270,00 грн.

Згідно статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, позивачем було заявлено до стягнення  суму в розмірі 23985,00 грн., яка складається з вартості придбаних нових деталей автомобілю „Мазда-626” державний  номер  777-53НН у розмірі 13715,00 грн. та вартості його ремонту, яка становить 10270,00 грн.

Згідно акту товарознавчого дослідження № 1740/11-06 від 30.11.2006 р., який був проведений експертом Центру незалежних експертиз, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобілю складає 22035,53 грн., вартість матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу  складає 14362,65 грн.

Але вказаний акт товарознавчого дослідження не може прийматися судом до уваги як належний доказ згідно статей 32, 36 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору, тому як не є висновком судової експертизи. Особа, яка проводила вказане дослідження, не попереджувалася судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відзиві на позов та у судовому засіданні відповідач підтвердив вину водія трамваю № 3728 Шатрової Інни Анатоліївни, погодився з актом товарознавчого дослідження № 1740/11-06 від 30.11.2006 р. та визнав позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме реальних витрат, які зазнав власник у разі пошкодження автомобілю з урахуванням фізичного зносу на суму 14362,65 грн.

Враховуючи, що для визначення вартості матеріальної шкоди, яка була завдана автомобілю марки „Мазда-626” державний  номер 777-53 НН, вартості відновлювального ремонту цього автомобілю, різниці між вартістю матеріальної шкоди власнику автомобілю та вартістю відновлювального ремонту цього автомобілю необхідні спеціальні знання в галузі оцінки автомобілів, судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення, якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку № 3917/27 від 22.08.2007 р. експертизою встановлено, що вартість матеріальної шкоди, яка була завдана власнику автомобілю марки „Мазда- 626” державний  номер 777-53НН, складає 18692,79 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 24265,85 грн., різниця між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріальної шкоди складає 5573,06 грн. Вартість матеріальної шкоди визначається як вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні.

Враховуючи вищевказаний висновок експерта, суд вважає, що позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькій хлібокомбінат” про стягнення 23985,00 грн. підлягають задоволенню частково у сумі 18692,79 грн., яка дорівнює вартості матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику автомобілю, тобто позивачу, та підтверджена експертним дослідженням.

Так різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту цього автомобілю, який було здійснено позивачем (23985,00 грн.), та вартістю матеріальної шкоди, яка була заподіяна власнику цього автомобілю та визначена експертизою (18692,79 грн.), становить 5292,21 грн.

Тому суд позовні вимоги в частині цієї різниці вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем по справі було також заявлено до стягнення як судові витрати - витрати на сплату товарознавчого дослідження у сумі 250,00 грн., а також витрати з правової допомоги у сумі 2250,00 грн.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України встановлюється, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката,

витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1  роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998 р. № 02-5/78 із змінами, внесеними роз’ясненням президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 р. № 04-5/609, до інших витрат у розумінні статті 44 Господарського процесуального кодексу України відносяться зокрема, суми які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи по суті.

Вимоги ж позивача про стягнення витрат на сплату товарознавчої дослідження у сумі 250,00 грн. задоволенню не підлягають, так як не можуть вважатися судовими витратами у розумінні норм діючого законодавства.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги у сумі 2250,00 грн., то вказані витрати підтверджуються копіями договору про надання правової допомоги № 02-01/078 від 17.01.2007 р., платіжного доручення № 215 від 22.01.2007 р., які додані до матеріалів справи.

Однак, відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України до судових витрат відносяться витрати, які пов’язані із оплатою послуг саме адвоката, які мають підтверджуватися належними первісними документами (договором, у якому однією із сторін є адвокат, свідоцтвом про право займатися адвокатською діяльністю, платіжним дорученням).

Тому, заявлені позивачем до стягнення витрати за надання правової допомоги у сумі 2250,00 грн. також не підлягають задоволенню як судові витрати у даній справі.

У матеріалах справи є документи, що підтверджують вартість проведених судових  автотехнічної та автотоварознавчої експертиз, а саме: платіжне доручення № 590 від 11.05.2007 р. на суму 278,98 грн., платіжне доручення № 1041 від 28.08.2007 р. на суму 676,80 грн., всього на суму 955,78 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України у зв’язку з частковим задоволенням позовних вимог суд покладає судові витрати, в тому числі витрати на проведення вказаних судових експертиз,  на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 33-34; 36; 42; 43; 44; 49; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецький хлібокомбінат” м. Донецьк задовольнити частково.

Стягнути з комунального комерційного підприємства Донецької міської ради „Донелектроавтотранс” (юридична адреса: 83086, м. Донецьк, вул. Донецька, 39; ; інші відомості у матеріалах справи відсутні) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецький хлібокомбінат” (юридична адреса: 83062, м. Донецьк, вул. 1-а Олександрівка, 1 „а”; ; розрахунковий рахунок 0 в ЗАТ „Донгорбанк” м. Донецька, МФО 334970) матеріальну шкоду у сумі 18692,79 грн., витрати на сплату державного мита в сумі 186,93 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі  91,86 грн.

Стягнути з комунального комерційного підприємства Донецької міської ради „Донелектроавтотранс” (юридична адреса: 83086, м. Донецьк, вул. Донецька, 39; ; інші відомості у матеріалах справи відсутні) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (юридична адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Лівенка, 4; ; розрахунковий рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області; МФО 834016) вартість проведених судових експертиз у сумі 744,89 грн.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Донецький хлібокомбінат” (юридична адреса: 83062, м. Донецьк, вул. 1-а Олександрівка, 1 „а”; ; розрахунковий рахунок 0 в ЗАТ „Донгорбанк” м. Донецька, МФО 334970) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (юридична адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Лівенка, 4; ; розрахунковий рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області; МФО 834016) вартість проведених судових експертиз у сумі 210,89 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 07.11.2007 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 08.11.2007 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.