ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.                                                            Справа № 47/531-07

вх. № 11832/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача -  Ситник О.Б. за довіреністю №8 від 08.11.2007р.  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигма-ЛК", м. Харків

до  Харківської міської ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати за позивачем право власності на нежитлове приміщення підвалу за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 14/16, літера "Пп" загальною площею 332,8 кв.м.

Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав через канцелярію господарського суду 19.11.2007р. відзив на позовну заяву в якому з позовними вимогами не згоден з підстав зазначених у відзиві на підставі чого просить суд ввідмовити позивачу у позові.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що у 2007 року позивач без надання відповідного дозволу Харківської міської ради на будівництво нерухомого майна, побудував нежитлову будівлю підвального типу загальною площею 332,8 кв. м, якій надано адресу: м. Харків, вул. Пушкінська 14/16 літ „Пп.”.

КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації" проведено поточну  інвентаризацію за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 14/16, за результатами якої зазначено: нежитлові приміщення підвалу літера „Пп.” загальною площею 332,8 кв. м збудовані позивачем самовільно.

Своїми діями позивач порушив вимоги ст.24 Закону України „Про планування і забудову територій” та самочинно побудував вищезазначені підвальні приміщення та після чого звернувся до суду з вимогами визнати за ним право власності на це нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України „Про основи містобудування” закінчені будівництвом об’єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів забороняється.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 316 Цивільного  України правом  власності  є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від  волі інших осіб. Зміст права власності визначений ст. 317 Цивільного кодексу  України, згідно з якою власникові   належать  права  володіння,  користування  та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України  власник  володіє,  користується,   розпоряджається   своїм майном на власний розсуд і  має  право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка – це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах а поверхневий (грунтовий) шар, а також на водні об’єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній заходяться.

До цього часу  оформлення землекористування ТОВ "Сигма-ЛК" не здійснено, однак будь-якої відмови від органів місцевого самоврядування щодо оформлення відносин щодо землекористування  під поверхневим шаром на адресу позивача не надходило, у зв'язку з чим позивач правомірно вважає, що Харківська міська рада та її виконавчі органи не заперечують проти землекористування ТОВ "Сигма-ЛК" земельною ділянкою під поверхневим шаром землі об'єктами ТОВ "Сигма-ЛК".

Заперечуючи на позов Харківська міська рада посилається на відсутність належного дозволу на будівництво.  Але, згідно ст.33 ГПК України кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Харківською ж міською радою будь яких доказів в обґрунтування своїх заперечень на позов до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі збудував за власні кошти та власними силами об'єкти нерухомості, який розташований в літ „Пп.” вул. Пушкінська, 14/16, проти чого сторони у справі не заперечують.

Крім того, в матеріалах справи наявний технічний висновок про стан будівельних конструкцій  та можливості їх подальшої експлуатації, виконаний ТОВ фірма „ВІСТ” (Ліцензія АВ №050534 від 10.03.2006р., де зазначено, що подальша експлуатація нежитлових приміщень підвалу за адресою вул. Пушкінська, 14/16 можлива при виконанні заходів, що будуть попереджати попадання зливових вод з поверхні земної кори. При цьому порушення будівельних норм та правил у означеному висновку не вбачається.

Самочинне будівництво нежитлових підвальних приміщень не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а згідно  з  ч.3 ст.376 ЦК України  право  власності  на  самочинно збудоване нерухоме майно може бути за  рішенням  суду  визнане  за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Товариством зобмеженою відповідальністю "Сигма-ЛК" (м. Харків, вул. Метробудівників, 20, кв. 104, код 35246519) право власності на нежитлове приміщення підвалу за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 14/16, літера "Пп" загальною площею 332,8 кв.м.

Повний текст рішення підписано 19.11.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.