ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.

№ 2-5874-2006

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційних
скарг

ОСОБА_1 ТОВ "Третій
автобусний парк"

на рішення

Приморського районного суду м.
Одеси від 18.09.2006

та на ухвалу

апеляційного суду Одеської
області від 29.11.2006

за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

треті особи:

1.ТОВ "Третій автобусний
парк", 2.ТОВ "Регран", 3.приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

про

визнання недійсним передавального
розпорядження  та про зобов'язання
перереєструвати прості іменні акції

в судовому засіданні взяли участь
представники:

від позивача:

ОСОБА_4-дов.ВЕІ № 181718 від
27.11.2006

від відповідачів:

ОСОБА_5-дов.ВЕТ № 342931 від
22.10.2007

від третіх осіб:

1.не з'явився; 2. не з'явився; 3.
не з'явився

ВСТАНОВИВ:

29.12.2006 набрав чинності
Закон  України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів" від 15.12.2006 за № 483-V.

Вказаним Законом віднесено до
підвідомчості господарських судів справи, що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством та його учасником (засновниками,
акціонерами).

Касаційні скарги на рішення суддів
у справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, що подані
до набрання чинності цим Законом, по яких провадження не порушено ( не
відкрито), Верховним судом України передані для розгляду Вищому господарському
суду України.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 18.09.2006 позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним передавальне
розпорядження ОСОБА_1, посвідчене приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 27.05.2005 за реєстровим № 3343, згідно якого
ОСОБА_1 передав до Статутного капіталу ТОВ "Третій автобусний парк" -
411500 простих іменних акцій емітованих ВАТ "Третій автобусний парк",
номінальною вартістю 0,25грн. кожна, та просив перереєструвати їх на ТОВ
"Третій автобусний парк".

Зобов'язано реєстратора ТОВ
"Регрен" перереєструвати 411500 простих іменних акцій емітованих ВАТ
"Третій автобусний парк"
номінальною вартістю 0,25грн. кожна, передані ОСОБА_1 до Статутного
капіталу ТОВ "Третій автобусний парк" та перереєстровані з ОСОБА_1 на
ТОВ " Третій автобусний парк" згідно передавального розпорядження
посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_3 від 27.05.2005 за реєстровим № 3343, з ТОВ "Третій автобусний
парк" на ОСОБА_1

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 29.11.2006 рішення Приморського районного суду м. Одеси від
18.09.2006 залишено без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального
права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в
задоволенні касаційних скарг відмовити.

Приморським районним судом м. Одеси
встановлено, що ОСОБА_1 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2
з кінця 1989 по 19.11.1999. Факт проживання однією сім'єю встановлений рішенням
від 28.08.2006 Приморського районного суду м. Одеси.

20.11.1999  шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований
відділом РАГСу Київської райдержадміністрації виконкому Одеської міськради.

27.05.2005 ОСОБА_1, будучи
власником 411568 простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,25 грн. на
загальну суму 102892 грн., зробив передавальне розпорядження, згідно якого,
передав до статутного капіталу ТОВ "Третій автобусний парк", 411500
простих іменних акцій емітованих ВАТ "Третій автобусний парк", без
письмової згоди на те ОСОБА_2

Підпис ОСОБА_1 на вищезазначеному
передавальному розпорядженні посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі від 27.05.2007 за
№3343. Однак, всі 411568 простих іменних акцій емітованих ВАТ "Третій
автобусний парк" на загальну суму 10892 грн., були придбані ОСОБА_1
протягом  з 1997 -1998 років до 2002
року,  тобто під час проживання однією
сім'єю з ОСОБА_2

У відповідності до статті 74
Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не
встановлено письмовим договором між ними.

У відповідності до частин 1-3
статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що
є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого
з подружжя.

Дружина, чоловік має право на
звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що
укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за
межі дрібного побутового. Дії укладення одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана
письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

У відповідності до ст. 31
Цивільного кодексу України правочин вважається дрібним   побутовим,
якщо   він   задовольняє
побутові   потреби   особи, відповідає її  фізичному, духовному чи соціальному розвитку
та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Суди першої та апеляційної
інстанцій правомірно дійшов висновку, що права ОСОБА_2 порушені, таким чином,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання ТОВ "Третій
автобусний парк" на те, що судами не залучено до участі у справі власника
акцій ОСОБА_6, який відкрив рахунок у цінних паперах 10.04.2006 у ВАТ
"Морський транспортний банк", чим порушені його права, не можуть бути
прийнятті до уваги оскільки, не доведено та судом не встановлено, що саме
оспорюванні акції зберігаються на його рахунку у ВАТ "Морський
транспортний банк".

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що Приморським районним судом м. Одеси та апеляційним судом
Одеської області дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові
рішення відповідають чинному законодавству України та обставинам справи і
підстав для їх  скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,
п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційних скарг
відмовити.

Ухвалу від 29.11.2006 апеляційного
суду Одеської області та рішення  від
18.09.2006 Приморського районного суду м. Одеси зі справи № 2-5874/2006
залишити без змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко