ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 29/37-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
М. Остапенка,

суддів:
Є. Борденюк, В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)
"Криворізький залізорудний комбінат"

на постанову
від 18.07.2007 року

Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№ 29/37-07

за позовом
ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат"

до
Закритого акціонерного товариства (ЗАТ)
"Барвінківський машинобудівний завод"

про
стягнення 465208,02 грн.

та за зустрічним позовом
ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод"

до
ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат"

про
стягнення 138168,00 грн.

В судове засідання з’явились представники сторін:

ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат"
Майтак І.В. (дов. від 03.01.2007)
Шаповал С.М. (дов. від 15.01.2007)

ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод"
Войчук В.А. (дов. від 14.08.2007)

В судовому засіданні 04.10.2007 року була оголошена перерва до 12:00 18.10.2007 року.

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року позивач, ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат", звернулося до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод", 339402,42 грн. пені за прострочення поставки товару, 62902,80 грн. штрафу за поставку неякісного товару, 62902,80 грн. штрафу за порушення строків заміни неякісного товару, 4652,08 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем і відповідачем був укладений договір поставки № 2051/951 від 07.06.2006 р., відповідно до п. 1.1 якого відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти і сплатити товар, в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Найменування, асортимент, кількість, ціна, терміни поставки товару указуються в специфікації, є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог даного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідач в односторонньому порядку змінив умови договору, проводячи поставки з порушенням графіка поставок, встановленого в специфікації №1.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що за порушення узгоджених термінів поставки відповідач сплачує позивачу неустойку у розмірі 0,5% від вартості поставленого товару, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 2.2 договору, на товар, що поставляється, відповідачем був встановлений гарантійний термін експлуатації 12 місяців з моменту поставки товару. У разі виявлення позивачем нестачі, невідповідності якості товару вимогам стандартів, технічним або згодженим умовам, прихованих недоліків товару, виявлених в процесі експлуатації, під час дії гарантійного терміну, виклик представника відповідача обов'язковий (п. 5.2. Договори). Представник відповідача зобов'язаний з'явитися в 3-х денний термін або надати в цей же термін повідомлення про нез'явлення (п. 5.3. Договору). Лебідки 55ЛСУ2С з заводськими номерами 13 і 22, поставлені відповідачем 19.06.2006 р. і 07.08.2006 р. відповідно, у вересні 2006 р. вийшли з ладу під час їх експлуатації. Відповідно до умов договору позивач листом від 08.09.2006 р. за № 53-15/252 викликав представника відповідача для комісійного огляду лебідок, що вийшли з ладу. 12.09.2006 р. комісія у складі представників позивача і відповідача склали акт, яким були встановлені конструктивні і механічні недоліки в лебідках 55ЛСУ2С (заводські номери 13, 22), які можуть вплинути на безаварійну експлуатацію і якісне технічне обслуговування даних лебідок. Даним актом також були встановлені аналогічні дефекти в лебідці 55ЛСУ2С (заводський номер 14), поставленої відповідачем 19.06.2006 р.

11.10.2006 р. лебідки 30ЛСУ2С (заводські номери 38, 52 і 69), поставлені відповідачем 19.06.2006 р. і 25.09.2006 р. відповідно, вийшли з ладу під час їх експлуатації. Листом від 11.10.2006 р. за № 53-15/238 позивачем був викликаний представник відповідача для комісійного огляду лебідок що вийшли з ладу. 16.10.2006 р. комісія у складі представників позивача і відповідача склали акт про встановлення механічних недоліків в лебідках, що призвели до виходу з ладу даних лебідок і є непридатними для безаварійної експлуатації.

22.10.2006 р. лебідка 55ЛСУ2С (заводський номер 21), поставлена відповідачем 07.08.2006 р., вийшла з ладу під час її експлуатації. Листом від 27.10.2006 р. за № 53-15/УПП-004 позивачем був викликаний представник відповідача для комісійного огляду лебідки, що вийшла з ладу. 30.10.2006 р. комісія у складі представників позивача і відповідача склали акт, яким були встановлені механічні недоліки в лебідці, що призвели вихід з ладу даної лебідки і є непридатною для безаварійної експлуатації.

Умовами Договору сторонами був передбачений штраф за поставку відповідачем товару неналежної якості у розмірі 20 % від вартості поставленого товару неналежної якості, який відповідач зобов'язаний сплатити позивачу (п. 6.3. Договори).

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що товар неналежної якості відповідач зобов'язаний замінити в 20-ти денний термін з моменту складання двостороннього акту. При порушенні вказаного терміну відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від вартості недоброякісного товару. Лебідки, що вийшли з ладу і по яких були складені двосторонні акти від 12.09.2006 р., 16.10.2006 р. та 30.10.2006 р., відповідачем не були замінені в строк, передбачений п. 6.4. Договори.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, відповідно до умов договору № 2051/951 від 07.06.2006 р., не сплатив відповідачу вартість відвантажених 24.09.2006 р. лебідок 30ЛСУ-2С (заводські номери 66,67,68,69) в розмірі 138168 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07 травня 2007 року по справі №29/37-07 (суддя П.Тихий) первісний позов ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача - 339402,42 грн. пені за прострочення поставки товару, 62902,80 грн. штрафу за поставку неякісного товару, 62902,80 грн. штрафу за порушення строків заміни неякісного товару. Зустрічний позов ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" задоволено повністю. Стягнуто з позивача на користь відповідача - 138168,00 грн. боргу.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо поставки товару у термін, встановлений договором, тому  нарахована позивачем пеня в сумі 339402,42 грн. відповідає умовам договору (п. 6.2 Договору) та вимогам законодавства і підлягає стягненню. Позовні вимоги позивача в розмірі 62902,80 грн. штрафу за поставку неякісних лебідок, відповідно до п. 6.3. Договору, судом першої інстанції також визнано обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими доказами.

Суд визнав позовні вимоги позивача в розмірі 62 902,80 грн. штрафу за порушення відповідачем строку заміни неякісного товару, передбаченого п. 6.4. Договору, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, зустрічні позовні вимоги відповідача в сумі 138168,00 грн. суд першої інстанції визнав обґрунтованими.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18 липня 2007 року (колегія суддів: О. Шевель, С. Барбашова, А. Бухан) рішення господарського суду Харківської області від 07 травня 2007 по справі №29/37-07 в частині стягнення з ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" на користь ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" 339402,42 грн. пені за простроченні поставки товару, 62902,80 грн. штрафу за поставку неякісного товару, 62902,80 грн. штрафу за порушення строків заміни неякісного товару, 4652,08 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, скасовано та в частині задоволення позовних вимог первісного позову відмовлено. В частині задоволення зустрічного позову судове рішення залишено без змін. Стягнуто з ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ЗАТ "Барвенківський машинобудівний завод" - понесені останнім витрати по сплаті державного мита у розмірі 2356,04 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова мотивовано тим, що господарський суд Харківської області без достатніх на те об'єктивних підстав погодився з позицією позивача про наявність вини відповідача за первісним позовом у порушенні ним прийнятих на себе зобов'язань по укладеному між сторонами договору. Свої вимоги про стягнення з відповідача зазначених у позові санкцій (пені та штрафів) за нібито допущені останнім порушення строків поставки лебідок та їх неякісність, позивач як під час вирішення спору судом першої інстанції, так і у ході розгляду апеляційної скарги обґрунтовував документами, ксерокопії яких не можуть посвідчувати зазначені факти.

При цьому колегія суддів прийняла до уваги, що умовами укладеного між сторонами по результатам тендеру договору від 7 червня 2006 року № 2051/951 приймання товару по його кількості та якості повинно було здійснюватися у відповідності з положеннями розділу 5 цього договору. На виконання цих умов позивач не представив відповідні документи, оформлені у встановленому порядку. При цьому судом апеляційної інстанції не визнано належними та допустимими доказами неякісності одержаних позивачем лебідок та наявності підстав для застосування до відповідача передбачених вказаним вище договором штрафів. Надані позивачем акти огляду скреперних лебідок на шахтах «Октябрьская», «Гвардейская», «Родина» не свідчать про те, що відповідач винен у виготовленні недоброякісної продукції, оскільки вони не відповідають встановленому порядку їх складання у відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення по якості (затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25 квітня 1966 року № П-7). На підтвердження своїх тверджень про неякісність лебідок позивач всупереч умовам договору (розділ 2) не надав судам першої та другої інстанції належних та допустимих доказів дотримання ним порядку введення в експлуатацію та використання цих лебідок у своїй виробничій діяльності у повній відповідності з технічною документацією, переданою йому відповідачем. Крім того позивач документально не обґрунтував необхідність, доцільність та правильність проведення власними силами ремонту цих лебідок. Разом з тим додаткові пояснення відповідача по справі свідчать саме про недотримання позивачем правил експлуатації цих лебідок і відповідність їх проектно-технічній документації.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, та неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст. 673, ч. 2 ст. 679 Цивільного кодексу України.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частково до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до п.2.2 укладеного між сторонами договору постачальник гарантує якість товару в процесі експлуатації протягом 12 місяців з моменту поставки товару, при умові дотримання покупцем правил експлуатації.

Положеннями ст.679 ЦК України визначені недоліки товару, за які відповідає продавець. Частиною другою цієї статті встановлено: якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Отже, обов’язок доведення обставин, зазначених у цитованій статті, наявність яких звільняє продавця від відповідальності, лежить на продавці.

Сторонами у справі складені двосторонні акти про виявлені недоліки товару під час гарантійного строку його експлуатації. Характер таких недоліків сторонами зазначений як механічні та конструкторські недоліки.

Такі недоліки не є обставинами, що звільняють продавця від відповідальності.

Відповідно до п.6.3 договору у випадку поставки товару неналежної якості або поставку некомплектного товару, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості або некомплектного товару.

Виявлені недоліки у період наданої продавцем гарантії щодо якості товару, розуміється як передача неякісного товару, а тому посилання  господарського суду апеляційної інстанції на недотримання покупцем Інструкції П-7 щодо порядку приймання продукції по якості, не має причинно-наслідкового зв’язку між правовідносинами сторін, що виникли у зв’язку з встановленими під час гарантії щодо якості товару недоліками та порядком приймання продукції по якості.

Задоволення рішенням першої інстанції позовних вимог про стягнення штрафу за поставку неякісного товару, відповідає нормам права.

Відповідно до п.6.4 договору товар неналежної якості постачальник зобов’язаний замінити у 20-ти денний строк з моменту складання двостороннього акта. За порушення цього строку постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару.

Відмова постачальника від заміни неякісного товару базується, зокрема, на порушенні покупцем положень Керівництва по експлуатації щодо часткового самостійного ремонту либідок. Так як у судовому порядку не встановлений обов’язок постачальника замінити неякісний товар, оскільки така вимога не була предметом позову, то відповідальність постачальника за незаміну неякісного товару, задоволенню не підлягає.

Відмова покупця від прийняття товару, що підлягає до поставки та його оплати, є відмовою сторони від договору, незалежно від правових підстав такої відмови, а тому подальше невиконання іншою стороною договірних зобов’язань не тягне за собою відповідальності цієї сторони за невиконання зобов’язань.

Право притримання речі, визначене положеннями ст.594 ЦК України, витікає із правовідносин сторін щодо володіння цією річчю і не може поширюватися на правовідносини сторін, що складається поза межами володіння цією річчю.

А тому нарахована покупцем неустойка за прострочку поставки товару підлягає до задоволення лише в частині, що не стосується відмови покупця від договору, та визнається у сумі 28633,50 грн. (за позиціями 1, 3, 4 поданого розрахунку).

Зустрічні позовні вимоги не оскаржувалися.

Керуючись ст.ст.1115,1117,1119-11112 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2007 року у справі № 29/37-07 скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом та віднесення на ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги (ч.ч. 2, 4 резолютивної частини постанови).

Рішення господарського суду Харківської області від 07.05.2007 року у справі № 29/37-07 змінити, визнавши такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" та стягнення з ЗАТ "Барвенківський машинобудівний завод" 28633,50 грн. пені за прострочку поставки товару, 62902,80 грн. штрафу за поставку неякісного товару, 915,36 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У решті позовних вимог за первісним позовом –відмовити.

Доручити господарському суду Харківської області видати наказ.

Рішення та постанову у частині зустрічних позовних вимог залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                          М. Остапенко

Судді:          Є. Борденюк

В. Харченко