ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" серпня 2007 р.
Справа  № 3/191-07-5524

За позовом: Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі, якою є Одеська філія „Дирекція первинної мережі ВАТ "Укртелеком"

До відповідача: Військової частини А-2171

Про: стягнення 42214,77 грн.

Суддя  Д’яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Єлістратов К.Ю. - представник, діючій за довіреностю

Від відповідача: Дідух С.П., за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі, якою є філія „Дирекція первинної мережі ВАТ "Укртелеком" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Військової частини А-2171 про стягнення заборгованості в частині основного боргу в розмірі 36833,86 грн. та суми пені в розмірі 1335,45грн., суми інфляційних у розмірі 3399,73 грн., суми 3% річних у розмірі 628,62 грн., посилаючись при цьому на невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором на експлуатаційно-технічне обслуговування засобів зв’язку за №2067-8 від 19.09.2005р.

Відповідач позовні вимоги не визнає  з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, встановив.

На підставі директиви Міністерства оборони України від 25.07.2006р. №Д-322/1/010 військова частина А-3714 реформована у військову частину А-2171.

19 вересня 2005р. між Відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” та  Військовою частиною А-2171 було укладено Договір експлуатаційно-технічне обслуговування засобів зв’язку за №2067-8.

Згідно умов Договору ВАТ „Укртелеком” (Виконавець) зобов’язалось здійснювати експлуатаційно-технічне обслуговування засобів та споруд зв’язку Споживача, а Військова частина А-2171 (Споживач) зобов’язалась щомісячно та в повному обсязі вносити плату за надані послуги зв’язку. Споживач прийняв на себе зобов’язання щомісячно до 20 числа місяця, наступного за поточним, вносити плату за надані послуги на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі рахунку, виставленого до 5 числа згідно з вимогами законодавства.

На виконання умов Договору ВАТ „Укртелеком” у період з 01.01.2006р. по 01.04.2007р. фактично надано послуги на загальну суму 36833,86 грн., факт отримання послуг на дану суму відповідачем не заперечується та підтверджується матеріалами справи і розрахунком позивача.

В порушення умов Договору, відповідач не розрахувався за надані йому послуги на загальну суму 36833,86 грн. за період з 01.01.2006р. по 01.04.2007р., що і утворило суму основного боргу, заявлену до стягнення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які  боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1 Договору Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору в порядку, передбаченому законодавством. За порушення строків сплати, передбачених Договором, винна сторона сплачує іншій пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплачених послуг, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6 ст.232 Господарського Кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок Позивача щодо нарахування ним штрафник санкцій, суд вважає його вірним, але таким що підлягає перерахуванню у частині заявленої до стягнення пені у відповідності до вимог п. 6 ст.232 Господарського Кодексу України. Перерахована сума пені, що підлягає задоволенню складає 880,75 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 36833,86грн., суми пені в розмірі 880,75 грн., суми інфляційних у розмірі 3399,73 грн., суми 3% річних у розмірі 628,62 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони –пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.  44, 49, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.            Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути з Військової частини А-2171 (65033, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 8) р/р 3312 в УДК в Одеській області, МФО 828011, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі, якою є філія „Дирекція первинної мережі ВАТ "Укртелеком" (03110, м. Київ, вул. Солом’янська, 3) р/р 2891 в Київській регіональній дирекції ВАТ „Райфайзен банк „Аваль”, МФО 322904, ) 36833 (тридцять шість тисяч вісімсот тридцять три) грн. 86 коп. заборгованості, 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 75 коп. пені, 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 62 коп. 3% річних, 3399 (три тисячі триста дев’яносто дев’ять) грн. 73 коп. індексу інфляції 417 (чотириста сімнадцять)грн. 43 коп. державного мита та 116 (сто шістнадцять) грн. 68 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

3.    В іншій частині позову –відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя