ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20.09.07
м. Київ
32/391-А

За позовом  Приватного
підприємства «Стел»

до                  Державної податкової
інспекції у Печерському  районі м. Києва

про                визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення-рішення

за участю прокуратури Печерського
району м.Києва

Суддя
Хрипун О.О.

Секретар судового засідання Ковальчук О.В.

Представники:

Від позивача           Бухонова Т.В.- дир.,  Павлюх Б.Я.-предст.

Від
відповідача       Захарова Є.В.
наяч.від., Степаненко С.Д - голов.держ.под.інсп.,

Українець Т.С.
-голов.держ.подат.інсп.

Від
прокуратури     Шоріна Ю.М.- пом.прокурора

Обставини справи:

Приватне підприємство
«Стел»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання
протиправним та скасвування податкового повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва від 05.12.2006 № /0, яким визначене податкове
зобов'язання з податку на додану вартість (включаючи штрафні санкції) у розмірі
29507,00грн., а також зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 207 678,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
висновки відповідача про неправомірність формування податкового кредиту з ПДВ
за жовтень-листопад 2004 року, лютий 2005 року та заниження суми податку
позивач вважає  безпідставними, оскільки  фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Лаком» та ТОВ «Вертикаль Технологія»не вів, податковий кредит за вказані
періоди формувався  з сум податку на
додану вартість, сплаченого у складі вартості товару, придбаного у ПП
«Драглайн»та підтверджується належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами та податковими накладними.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 7.4.1
п.7.4, пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а
саме у податкових деклараціях з ПДВ за жовтень, листопад 2004 року та лютий
2005 року неправомірне заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану
вартість в сумі 227 349,00 грн. у зв'язку з реалізацією за межі митної
теріторіїї України виробів з металу. Відповідач зазначає, що по ланцюгу
постачальників контрагента позивача ПП «Драглайн»є  ТОВ «Голд Трейд Інвест», яке в свою чергу
придбало проданий товар (металопрокат) у ТОВ «Лаком»та ТОВ «Вертикаль
Технологія», місцезнаходження яких встановити не можливо. ТОВ «Лаком» не звітує
до податкового органу з червня 2002 року та знаходиться у стані ліквідації за
рішенням господарського суду, ТОВ «Вертикаль Технологія»не звітує до
податкового органу з червня 2004 року,
відносно посадових осіб товариства порушена кримінальна справа. За вказаних
обставин відповідач вважає, що сума ПДВ, сформована позивачем у податковому
кредиті у жовтені, листопаді 2004 року та лютому 2005 року в розмірі 227349,00
грн., не сплачена до бюджету, що призвело до завищення заявленої суми
бюджетного відшкодування, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є таким,
що відповідає вимогам чинного законодавства (заперечення  у справі).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2006 відповідачем - Державною
податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва видане податкове
повідомлення-рішення № /0, яким згідно п. «б», п. «в» пп.4.2.2 п.4.2
ст.4 Закону України «Про порядок погашення податкового зобов'язання платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідно до
пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість»позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі за жовтень 2004 року на 137 519,00 грн., за листопад
2004 року на 17 220,00 грн., за лютий 2005 на            72 580,00 грн., донарахований до
сплати податок на додану вартість за жовтень 2004 року у розмірі 19 671,00 грн.
та застосовані штрафні санкції у розмірі 9 836,00 грн.

Спірне податкове
повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі акта перевірки від
22.11.2006 № 564/23-11/31991733 «Про результати невиїзної перевірки Приватного
підприємства «Стел»,  , з питань достовірності
нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на
розрахунковий рахунок за період жовтень-листопад 2004 року та лютий 2005 року»,
складеного з урахуванням довідки від 18.01.2006 № 13/23-11/31991733 «Про
результати документальної виїзної перевірки правільності обчислення та
достовірності заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість
Приватного підприємства «Стел» за період з 01.10.2004 по
30.11.2004 року, 01.02.2005 28.02.2005 року».

Як зазначено у акті перевірки,
позивачем у податкових деклараціях з ПДВ за жовтень, листопад 2004 року за
лютий 2005 року заявлено до вішкодування з бюджету податок на додану вартість
на загальну суму 227 349,00 грн. у зв'язку з реалізацією  за межі митної території України  виробів з металу (прокат листовий
холоднокатний з двохстороннім лаковим покриттям, марки сталі 3 330
(електротехнічне)). Перевіркою встановлено порушення підприємством вимог пп.
7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4 та пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», завищення від'ємного значення чистої суми
податкових зобов'язань по податку на додану вартість за жовтень 2004 року на
суму 137 549,00 грн., за листопад 2004 року на суму 17 220,00 грн., за лютий
2005 року на суму 72 580,00 грн.

Висновок акта перевірки та доводи відповідача
мотивовані тим, що податковий кредит позивача не підтверджений податковими
зобов'язаннями постачальників. Зокрема, в акті вказується, що експортований
позивачем товар був придбаний ним у ПП «Драглайн», який є посередником з
продажу металопрокату, який був придбаний ним
по ланцюгу у ТОВ «Голд Трейд Інвест», ТОВ «Лаком»та ТОВ «Вертикаль
Технологія». В ході зустрічних перевірок встановлено, що ТОВ «Лаком»та ТОВ
«Вертикал Технологія»за адресою зазначеною в реєстраційних документах
підприємства не знаходяться, останню декларацію з ПДВ до податкового органу ТОВ
«Лаком»подано за червень 2002 року, ТОВ «Вертикал Технологія»за червень 2004
року з нульвими показниками. Крім цього ТОВ «Лаком»знаходиться у стані
ліквідації за рішенням господарського суду у зв'язку з неподанням до
податкового органу протягом року податкової звітності,  відносно посадових осіб ТОВ «Вертикал
Технологія»  порушена  кримінальна справа за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України. Отже, оскільки неможливо встановити
зобов'язання по сплаті податку на додану вартість та фактичну надмірну сплату
ПДВ до бюджету за товариствами постачальниками товару (прокату листового
холоднокатного з двохстороннім лаковим покриттям, марки сталі 3 330
(електротехнічне)) ТОВ «Лаком»(3 ланцюг) та ТОВ «Вертикаль Технологія»відсутні
підстави для підтвердження податкового кредиту позивача у розмірі: за жовтень
2004 року -                              1
997 565грн., за листопад 2004 року -2 689 057 грн., за лютий 2005 року -84
969грн., який при проведенні відповідного розрахунку формує суму бюджетного
відшкодування.

За результатами перевірки податок
на додану вартість, заявлений позивачем до відшкодування, зменшений за жовтень
2004 року на 117 878 грн., за листопад 2004 року на  суму 17220 грн., за лютий 2005 року на суму
72580 грн., та оскільки на момент здійснення перевірки підприємству частково
відшкодовано суму ПДВ за жовтень 2004 року в розмірі 19671 грн. - ця сума
податку на додану вартість донарахована позивачу спірним податковим
повідомлення-рішенням.

З доводами відповідача та
висновками, викладеними в акті перевірки, щодо визначення позивачу податкового
зобов'язання по податку на додану вартість та зменшення сум бюджетного
відшкодування з ПДВ, суд не погоджується, виходячи з наступного.

Позивачем надані до справи засвідчені копії
документів, що стосуються його господарських операцій з придбання товару у ПП
«Драглайн»та подальшому його експорту нерезиденту фірмі  COMMERCE LTD.CO»(договори купівлі-продажу,
видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, товарна - митні
декларації).

Із поданих документів вбачається,
що 01.10.2004 між позивачем (Покупець) та ПП «Драглайн»(Продавець)  укладений Договір купівлі-продажу № 01/10,
відповідно до якого Продавець продає, Покупець купує товар - прокат листовий
холоднокатний з двохстороннім лаковим покриттям розміром 540х4300х0,35мм, марка
сталі  сталі Е330. За умовами договору
загальна кількість товару -250 тон, вартість товару за одну тону складає 4
021,20 грн., в тому числі ПДВ 670,20 грн. (п. 2.1 Договору).

На підставі видаткових накладних
№162 від 05.10.2004,  №190 від
10.10.2004, №210 від 14.10.2004, №211 від 17.10.2004, №212 від 17.10.2004, №198
від 20.10.2004, №210 від 22.10.2004, №217 від 26.10.2004, №229 від 01.11.2004,
№235 від 02.11.2004 позивач отримав придбаний за Договором купівлі-продажу
№01/10 від 01.10.2004 товар.

Продавцем на адресу позивача видані
податкові накладні №162 від 05.10.2004 на суму 108572,40грн., в тому числі ПДВ
18095,40грн., №190 від 10.10.2004 на суму 108572,40грн. в тому числі ПДВ
18095,40грн., №210 від 14.10.2004 на суму 108572,40грн. в тому числі ПДВ
18095,40грн., №211 від 17.10.2004 на суму 104551,20грн., в тому числі ПДВ
17425,20грн., №212 від 17.10.2004 на суму 104551,20грн., в тому числі ПДВ
17425,20грн., №198 від 20.10.2004 на суму 105526,80грн., в тому числі ПДВ
17587,80грн. №210.від 22.10.2004 на суму 110484,00грн., в тому числі ПДВ
18414,00грн., №217 від 26.10.2004 на суму 90024,00грн., в тому числі ПДВ 15004,00грн.,
№229 від 01.11.2004 на суму 94116,00грн., в тому числі ПДВ 15686,00грн., №235
від 02.11.2004 на суму 49104,00грн. в тому числі ПДВ 8184,00грн., №000015 від
13.11.2003 які, як зазначено у акті перевірки, відображені позивачем у книзі
обліку придбання товарів (робіт, послуг), а сума податку на додану вартість
включені до складу податкового кредиту підприємства  у жовтні-листопаді 2004 року (зазначені
документи наявні у матеріалах справи)

Факт оплати позивачем придбаного у
ПП «Драглайн»товару здійснювалась у безготівкової формі на повну суму
отриманого товару, що відповідачем не заперечується, та підтверджується
матеріалами спправи (копії платіжних доручень у справі).

Укладені позивачем з ПП
«Драглайн»договір купівлі-продажу №01/10 від 01.10.2004 на момент розгляду
справи є чинними. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на
підтвердження того, що ним оспорена відповідність зазначених договорів вимогам
закону. А тому позивач правомірно керувався їх умовами при визначенні своїх
податкових зобов'язань.

Придбаний у ПП «Драглайн»товар -
прокат листовий холоднокатний з двохстороннім лаковим покриттям розміром
540х4300х0,35мм, марка сталі  сталі Е330,
у кількості 250 тон, загальною вартістю 162500,00 дол. США. експортована
позивачем по контракту № 06/09 від 06.09.2004 укладеним між позивачем
(Продавець) та нерезидентом фірмою «WERINGTON COMMERCE LTD.CO»(Німеччина).

Факт експорту позивачем товару
підтверджується вантажно-митними деклараціями №100000007/4/773486 від
08.10.2004, №100000007/4/713542 від 11.10.2004, №100000007/4/718643 від
15.10.2004, №100000007/4/713688 від 18.10.2004, №100000007/4/713693 від
19.10.2004, №100000007/4/713169 від 21.10.2004, №100000007/4/713879 від
27.10.2004, №100000007/4/713837 від 25.10.2004, №100000007/4/713968 від 01.11.2004,
№100000007/4/714009 від 03.11.2004 з відміткою Київської регіональної митниці.

Валютна виручка по експортному
контракту № 06/09 від 06.09.2004 надійшла на валютний рахунок позивача в
повному обсязі, що відповідачем не заперечується та прямо зазначено у довідці
про результати документальної перевірки від 18.01.2006.

Згідно
п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997  №168/97-ВР (в редакції, чинній на момент
здійснення позивачем господарських операцій) податковий кредит - це сума, на
яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

У відповідності до пп. 7.4.1 п.7.4
ст. 7 зазначеного Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум
податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у
зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва (обігу).

Підпункт 7.5.1 п. 7.5 зазначеного
Закону визнає датою виникнення права платника податку на податковий кредит дату
здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг)

б) дата отримання податкової
накладної.

У відповідності до Закону України
«Про податок на додану вартість»та до п.6.2 наказу ДПА України від 30.05.1997 №
165 «Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку продажу товарів
(робіт, послуг), порядку їх заповнення»факт придбання платником податку товарів
(робіт, послуг), а також право покупця, зареєстрованого як платник податку, на
включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість
засвідчує податкова накладна.

Відповідно до пп. 7.2.3, пп. 7.2.6
п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»податкова накладна
складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках і надається покупцю на його вимогу продавцем товарів (робіт,
послуг).

Відповідачем не заперечується той
факт, що позивач здійснював придбання товару
у ПП «Драглайн»та отримував від продавця податкові накладні. Той факт,
що такі податкові накладні оформлені відповідно до вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст.7
Закону України «Про податок на додану вартість»відповідачем не заперечується.
Факту порушення сплати податкових зобов'язань по ПДВ ПП «Драглайн»з операцій
продажу позивачу металопрокату актом перевірки не встановлено, будь-яких
доказів на підтвердження такого факту відповідач суду не надав.

Відповідно до п. п. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість»не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких
витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт (послуг)- актом прийняття робіт (послуг) чи
банківським  документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості таких
робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку  податковим органом суми податку, попередньо
включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними
цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді
фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму
податкового кредиту, непідтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

За змістом цієї норми Закону
України «Про податок на додану вартість»витрати по сплаті податку не
включаються до складу податкового кредиту лише у разі відсутності податкової
накладної. Інших підстав для невключення до складу податкового кредиту витрат
по сплаті податку «Про податок на додану вартість»не передбачено.

Матеріалами справи підтверджено та
не заперечується сторонами, що податковий кредит позивача за жовтень-листопад
2004 року та лютий 2005 року підтверджений документально - належним чином
оформленими податковими накладними.

Пункт 8.1 ст.8 Закону України «Про
податок на додану вартість» встановлює, що платник податку, який здійснює
операції з вивезенням (пересилання) товарів (робіт, послуг) за межи митної
території України  (експорт) і подає
розрахунок експортного відшкодування за наслідками податкового місяця, має
право на отримання такого відшкодування протягом 30 календарних днів з дня
подання такого розрахунку. В цьому ж пункті закону встановлений вичерпний
перелік документів, необхідних для
отримання такого відшкодування, а саме: митна декларація, яка
підтверджує факт вивезення (експортування) товарів за межі митної території
України та копії платіжних доручень, завірених банком, про перерахування
платником податку коштів на користь іншого платника податків, в оплату придбаних
товарів (робіт, послуг).

Таким чином, саме митна декларація
підтверджує факт вивезення (експортування) товарів за межі митної території
України.

Підпунктом 6.2.1 п. 6.2 ст. 6
Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, зокрема, що товари
вважаються вивезеними (експортованими) платниками податку за межі митної
території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно
оформленою митною вантажною декларацією.

У відповідності з пунктами 2, 6
«Положення про вантажну митну декларацію», затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 574 від 09.06.97р., вантажна митна декларація  (далі ВМД) -це письмова заява встановленої
форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та
транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний
режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для
здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування
податків, зборів та інших платежів. ВМД застосовується під час декларування
суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності
товарів та інших предметів, що перевозяться через митний кордон України.
У разі прийняття ВМД для оформлення, їй присвоюється реєстраційний номер та проводиться
реєстрація в журналі обліку ВМД.

Згідно з п. 8 названого положення,
ВМД вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах особистої номерної
печатки інспектора митниці, що здійснив митне оформлення товару. Оформлення ВМД
є підтвердженням надання особі права розміщення товарів та/або транспортних
засобів у заявленому митному режимі, прав та обов'язків зазначених у ВМД осіб
щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших операцій.

Вантажно митна декларація, надана
позивачем, має особисту номерну печатку інспектора митниці, що здійснив митне
оформлення товару, напрямок переміщення предметів (експорт), найменування
митного органу, в зоні якого розташовано пункт пропуску на митний кордон.
Тобто, вантажні митні декларації позивача оформлені належним чином.

Відповідно до п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про вдосконалення механізму відшкодування бюджетної
заборгованості з податку на додану вартість за операціями з експорту
продукції»№ 243 від 01.03.2002 для відшкодування бюджетної заборгованості з
податку на додану вартість платник податку, який здійснив операції з вивезенням
(пересиланням) товарів за межі митної території України (експорт), подає разом
з іншими передбаченими законодавством документами оригінал п'ятого основного
аркуша (“примірник для декларанта”) вантажної митної декларації форми МД -2
(МД-3) (574-97-п), що є її складовою частиною, оформленого митним органом під
час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним
органом за зверненням платника податку вчиняється напис про фактичне вивезення
експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується
підписом відповідальної особи і гербовою печаткою митного органу. Такий напис
вчиняється митним органом, що здійснював митне оформлення експорту товарів,
виключно після одержання з митного органу, розташованого на митному кордоні
України, через який здійснювалось вивезення товарів, офіційного повідомлення
про фактичне вивезення товарів за межі митної території України у повному
обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що
товар (прокат листовий холоднокатний з двохстороннім лаковим покриттям) був
експортований позивачем, що підтверджується належним чином оформленою вантажною
митною декларацією, а тому підприємством правомірно застосована нульова ставка
податку на додану вартість.

Доводи відповідача про те, що
податковий кредит ПП «Стел»не підтверджується податковими зобовязаннями ТОВ
«Лаком»та ТОВ «Вертикаль Технологія»судом до уваги не приймаються, оскільки
позивач не мав будь-яких фінансово-господарських операцій з ТОВ «Лаком»та ТОВ
«Вертикаль Технологія». Податковий кредит за жовтень-листопад 2004 року та
лютий 20о5 року  формувався позивачем,
зокрема, з сум ПДВ, сплачених ПП «Драглайн»у складі вартості придбаного товару
на підставі податкових накладних, виданих продавцем.

Таким чином, доводи відповідача про
порушення позивачем вимог пп. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.7.5 п. 7.7
ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» є невірним. Позивач
правомірно включив до податкового кредиту суми ПДВ, сплачені у вартості
придбаного у ПП «Драглайн»товару у жовтні-листопаді 2004 року та лютому 2005
року.

За таких обставин, висновки
відповідача, викладені в акті перевірки, про завищення податкового кредиту
позивача за жовтень 2004 року на 1997565 грн., за листопад 2004 року на 2689057
грн., за лютий 2005 року на 84969 грн., внаслідок чого завищено суму бюджетного
відшкодування у цих податкових періодах суд вважає помилковими.

Відтак, підстав для зменшення
позивачу суми бюджетного відшкодування з ПДВ, нарахування податкових
зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій у відповідача не
було.

У відповідності до п. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта  владних повноважень обовязок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів на підтвердження
правомірності свого рішення відповідач суду не подав.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У звязку з задоволенням позову
відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України
судові витрати у розмірі 3,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню
позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та
керуючись  ст. ст.  71, 72, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі м.
Києва від 05.12.2006 № /0.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Приватного підприємства «Стел»(01042, м. Київ, вул. Раєвського,
28, кв. 18, код 31991733) 3,40 грн. судових витрат.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст.  185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної
скарги.

Суддя
О.О.Хрипун