ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.07 р.                                                                               Справа № 4/257

Представником позивача не надане письмове клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді  Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Уханьової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної  заяви:

за позовом –               Приватного підприємства “Ветекс” м. Дніпропетровськ

до відповідача -         Товариства з обмеженою відповідальністю “СКД-1” м. Макіївка

про  стягнення 13377,60грн. збитків завданих невиконання угоди, штрафних санкцій та 300,00грн. витрат на послуги адвоката

за участю представників сторін:

від позивача –  Рибников В.А. – директор,

від відповідача – не явився,

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 13377,60грн., з яких: 8320,00грн. – сума боргу (збитки), 5057,60грн. штрафні санкції.

В підтвердження позову посилається на укладений з відповідачем договір купівлі-продажу № 8 від 26.03.2007року, рахунки-фактури №1382 від 19.03.2007року, №1405 від 26.03.2007року, банківські витяги, листи.

Також позивач просить стягнути з відповідача 300,00грн. витрат на послуги адвоката.

В обґрунтування надав договір (угоду) на надання юридичної допомоги №494 від 10.07.2007року, квитанцію №340 від 10.07.2007року.

Відповідач  не скористався своїм законним правом на участь його представника в судовому засіданні, про яке був повідомлений належним чином, про що свідчить реєстр поштового відправлення та повідомлення про вручення конверту з підписом відповідача.

Справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами на підставі статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що між сторонами 26.03.2007року підписаний договір купівлі-продажу №8, в якому передбачені всі істотні умови для договорів купівлі-продажу, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором ТОВ “СКД-1” м. Макіївка, він же відповідач, взяв на себе зобов’язання продавця, а саме в термін 3-х днів з моменту одержання від позивача попередньої оплати (п.п.2,4) відвантажити покупцю – ПП “Ветекс” м. Дніпропетровськ металопрокат.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов’язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

Відповідачем виставлені позивачу рахунки для оплати: №1382 від 19.03.2007року на суму 6300,00грн. та №1405 від 26.03.2007року на суму 2520,00грн.

Всього виставлено відповідачем рахунки на загальну суму 8720,00грн., суму яких позивач 26.03.2007року перерахував в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 67, № 68 від 26.03.2007року.

2

Поставка товару повинна була бути здійснена відповідачем протягом 3-х днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, тобто до 01.05.2007року.

Строки поставки товару відповідачем порушенні. Відповідач в порушення умов договору не поставив металопрокат позивачу та повідомив останнього про неможливість поставки та зобов’язався повернути суму попередньої оплати до 20.04.2007року.

11.04.2007року відповідачем повернуто лише 500,00грн., таким чином сума не повернутої попередньої оплати склала 8320,00грн.

Зобов’язання за укладеним договором повинні виконуватися сторонами належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору. Згідно з пунктом 3 статті 147 Господарського кодексу України збитки, завдані суб’єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами тощо, відшкодовуються йому відповідно до закону.

У відповідності з статтею 224 Господарського кодексу України  учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушенні. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані доходи, які управлена сторонам одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 Господарського кодексу України розкриває поняття складу та розміру збитків.

Директором Приватного підприємства “Ветекс” надано суду клопотання в якому він просить змінити предмет спору і вважати заборгованість не збитками, а витратами, які ним понесені в результаті невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором.

Оскільки, господарський суд вважає доведеними позивачем факт перерахування коштів відповідачу і неотримання від останнього металопрокату на ці кошти - 8320,00грн., він стягує  з відповідача доведену суму боргу.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою, яка є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Сторонами передбачено пунктом 8 договору, що в разі прострочки відвантаження товару продавець сплачує покупцю штраф в розмірі 0,5% за кожен день прострочки поставки.

Строк поставки, який обумовлений пунктом 4 договору, тобто в термін 3-днів з моменту одержання коштів, відповідачем порушений, так як відповідач мусив провести поставку металопрокату 01.05.2007року.

Штраф і пені є різновидами неустойки, кожен з яких має свої особливості за підставою виникнення і методом обчислення залежно від характеру порушень зобов’язань.

Особливості застосування штрафу полягають у тому, що штраф обчислюється тільки у відсотках і тільки від загальної суми порушеного зобов’язання. Він являє собою грошову суму, яка одноразово виплачується порушником зобов’язання. Основною умовою застосування штрафу є те, що штраф може встановлюватись за будь-яке порушення зобов’язання.

Пеня ж, у свою чергу, є неустойкою, якам обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Як і штраф, пеня обчислюється тільки у відсотках і є тривалою неустойкою, тобто грошовою сумою, яка нараховується за кожен день прострочення.

Суд, вирішуючи спір відносно правомірності стягнення з відповідача штрафу, виходить з факту наявності договірних відносин між сторонами і досягнення ними згоди щодо відповідальності (пункт 8 договору), зокрема застосування штрафу за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання.

3

Штраф  як і пеня нараховуються з дня, наступного за днем, коли зобов’язання повинно було бути виконано, за період шість місяців у відповідності з п. 1ст.223 ГК України та підпункту 1 пункту 2 ст.258 ЦК України у межах одного року.

Вимоги позивача щодо стягнення з боржника штрафу в розмірі 5057,60грн. задовольняються частково в сумі 3313,60грн., так як позивач невірно вказав строк прострочення відповідачем виконання зобов’язань по поставці товару, який стає 76днів (з 01.05.2007р. по 15.07.2007р.)

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 300,00грн. витрат на послуги адвоката, суд дійшов наступного:

Між позивачем та адвокатом Щербатюк Валентиною Анатоліївною підписаний договір №494 від 10.07.2007року про надання юридичної допомоги у вигляді складання позовної заяви.

За надану послугу позивачем сплачено 300,00грн., що підтверджується квитанцією №340.

Суд задовольняє цю вимогу позивача частково в розмірі 150,00грн., оскільки по-перше, сума позову задоволена частково у зв’язку з невірним розрахунком розміру штрафу, а по-друге, невірно визначено правову природу заборгованості в розмірі 8320,00грн., тобто замість суми заборгованості у позовній заяві позивач просить суд стягнути суму збитків, що являється невірним застосування правової підстави для стягнення витрат.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством.

На підставі ст.ст.258,526,530,546,549,610,625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193,223,224-225 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 75,49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Приватного підприємства “Ветекс” м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю “СКД-1” м. Макіївка  про  стягнення 13377,60грн. заборгованості, штрафних санкцій та 300,00грн. витрат на послуги адвоката частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СКД-1” м. Макіївка, вул. Паркова, 58, , р/р №7000 у відділенні АКБ “Донгорбанк” м. Харцизька, МФО 334970 на користь Приватного підприємства “Ветекс” м. Дніпропетровськ-49000, вул. Шевченка, 59, офіс 208, , р/р №1811 в Дніпропетровської обласної філії АКБ “Укрсоцбанк” м. Дніпропетровська, МФО 305017  заборгованість в розмірі 8320,00грн., штрафа в розмірі 3313,60грн., 150,00грн. – витрат на послуги адвоката, державне мито – 102,00грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити за недоведеністю.

Суддя

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 10.09.2007року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу