ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" листопада 2007 р.                                                            Справа №  02/5394а

м. Черкаси, 9 год. 00 хв.

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю  представників: прокурор Горюнова І.В., позивача: Нечаєнко Т.А. - за довіреністю, Кашталян С.І. –заступник начальника відділення, відповідача: Щербина Н.П.- головний державний санітарний лікар, Школьна І.П., Майстренко Т.В., Полудненко О.В.-за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом прокурора Чигиринського району в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у Черкаському районі  Фонду соціального страхування  від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

до Чигиринської районної санітарно-епідеміологічної станції

про визнання  незаконним та скасування акту,

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов про визнання незаконним та скасування акту санітарно-епідеміологічного обстеження умов праці тракториста ДП “Чигиринське лісове господарство” Чумак І.М. від 11.07.2007 року, складеного працівниками  Чигиринської районної СЕС,  з підстав складання його з порушенням вимог чинного законодавства,  оскільки  до  складання вказаного акту не залучався представник позивача, його підпис на акті відсутній, також  відсутній підпис голови профкому підприємства,  що є порушенням п. 70 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві”,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримала повністю з мотивів,    викладених у позовній заяві.

Представники позивача  у судовому засіданні, підтримуючи позовні вимоги,  посилалися на доводи і міркування, викладені у позовній заяві, та  пояснили, що на підставі акту санітарно-епідеміологічного обстеження від 11 липня 2007 року   відповідачем було складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці, яка була надіслана разом з іншими документами до Інституту, на підставі чого останній прийняв невірне рішення про зв’язок захворювання Чумака М.І. із шкідливими умовами праці.

Представники відповідача у поясненні на позовну заяву та у судовому засіданні заперечили проти позову повністю з мотивів його безпідставності, стверджуючи, що акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 11 липня 2007 року складений працівниками Чигиринської районної СЕС відповідно до вимог чинного законодавства,  в межах їх повноважень; акт санітарно-епідеміологічного обстеження не підлягає оскарженню відповідно до КАС України, оскільки він не може бути віднесений до рішення суб’єкта владних повноважень, так як у акті лише фіксуються  факти, але рішення по встановлених фактах не приймається;  представники вважають,  що предметом оскарження повинно бути рішення Інституту щодо встановлення діагнозу і зв’язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів  і трудового процесу.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи прокурора і представників сторін,  суд   встановив  наступне.

У позовній заяві, поданій в порядку статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, заявлено вимогу про визнання незаконним та скасування акту санітарно-епідеміологічного обстеження об’єкта, складеного 11 липня 2007 року  працівниками Чигиринської районної СЕС  (а. с. 27).

Суд приходить до висновку, що вказаний спір правомірно розглядається за правилами  Кодексу адміністративного судочинства України,  виходячи із припису пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України, оскільки  відповідач  відноситься до суб’єктів владних повноважень.

В пункті 70 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112, на який посилається прокурор та представники позивача, вказано, що зв'язок професійного захворювання з умовами праці працівника визначається на підставі клінічних даних і санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, що складається установою державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку  складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого  наказом Міністерства охорони здоров’я  України 13.12.2004 року № 614,  санітарно-гігієнічна характеристика умов праці  є одним із документів,  з урахуванням якого в кожному  конкретному випадку  вирішується питання  про зв’язок  хронічного захворювання  (отруєння)  з впливом виробничих факторів  і трудового процесу  з метою встановлення діагнозу  хронічного професійного захворювання.

В пункті 1.5. цього Порядку вказано, що  акт санітарно-епідеміологічного обстеження  об’єкта є підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики.

Із тексту  акта санітарно-епідеміологічного обстеження  об’єкта від  11.07.2007 року  вбачається,  що у ньому констатуються факти, дії, процеси  роботи на робочому місці тракториста.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України  спори фізичних  чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень  щодо оскарження  його рішень  відносяться до компетенції адміністративних судів.

Згідно частини 3 статті 105  КАС України адміністративний позов, зокрема,  може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Як встановлено  судом, у акті санітарно-епідеміологічного обстеження  об’єкта від  11.07.2007 року  описуються та констатуються факти, дії, процеси  роботи на робочому місці тракториста,  однак жодних рішень  комісія не приймала.

Таким чином, оспорюваний у позовній заяві акт санітарно-епідеміологічного обстеження  об’єкта від  11.07.2007 року  не є рішенням у розумінні вказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, тому не може бути предметом  оскарження.

Тобто, суд вважає,  що прокурором і позивачем обрано невірний спосіб захисту права та інтересу.  Тим більше,  що позивачем не доведено, яке саме його право чи інтерес порушені  складанням  акта  санітарно-епідеміологічного обстеження  об’єкта від  11.07.2007 року.

Відповідно до пункту 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи  за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на викладене,  суд вважає,  що позов задоволенню не підлягає.

На підставі  статті 94 КАС України  судовий збір не стягується.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями  94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Київського апеляційного  адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня  проголошення постанови, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                          А.Д.Пащенко