ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2007 р.
№ 18/12-2608/1

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

представники сторін в засідання суду не з’явилися,

розглянула апеляційну скаргу

ТОВ „Торговий дім ЛФМ”

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 20.08.2007р.

№ 18/12-2608/1

про відмову у прийнятті позовної заяви ТОВ „Торговий дім ЛФМ”

до ПП „Укргарант”

про стягнення 75 382,02 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2007р., яка надіслана сторонам 05.10.2007р., розгляд апеляційної скарги призначено на 30.10.2007р., тобто останні належним чином повідомлені про час та місце засідання суду, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Сторони не скористались наданим ст.22 ГПК України правом на участь в засіданні апеляційного господарського суду, в зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснено за відсутності їхніх представників.

ТОВ „Торговий дім ЛФМ” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом про стягнення з ПП „Укргарант” 75 382,02 грн. заборгованості за договором поставки.

Ухвалою місцевого господарського суду від 20.08.2007р. (суддя Семенов А.К.) відмовлено у прийнятті позовної заяви на підставі п.3 ст.62 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ „Торговий дім ЛФМ” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.08.2007р. № 18/12-2608/1 скасувати, справу направити до господарського суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник вважає, що згідно із приписами Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб —підприємців” реєстраційна дія про внесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з її банкрутством, не є тотожною реєстраційній дії про її припинення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали, колегія суддів дійшла висновку про її скасування, виходячи з наступного:

Відмовляючи товариству у прийнятті позовної заяви, місцевий господарський суд керувався нормами ГПК України, а саме п.3 ч.1 ст. 62 „позов подано до підприємства, організації, які ліквідовано”. В обґрунтування наведеного висновку зроблено посилання на Довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб —підприємців № 630986, з якої вбачається, що 30.03.2006р. державним реєстратором проведено реєстраційну дію про внесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з її банкрутством.

Відповідно до вимог ч.1 ст.59 ГК України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання,    поділу, перетворення) або ліквідації —за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб —засновників суб'єкта  господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, —за рішенням суду.

Частиною 2 ст.33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб —підприємців” від 15.05.2003р. № 755-IV встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Положеннями ст.38 вищевказаного Закону України врегульовано порядок державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи.

За змістом названої статті, у тому числі ч.ч.3,10, з моменту прийняття судового рішення про припинення юридичної особи розпочинається певна реєстраційна процедура, початок якої фіксується шляхом проведення запису про внесення рішення суду, яким припинено юридичну особу, а закінчення, тобто момент, з якої юридична особа вважається припиненою, —внесенням запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. При цьому остаточному припиненню юридичної особи передує стадія ліквідації підприємства, в процесі якої, зокрема, формується та виконує покладені на неї обов'язки ліквідаційна комісія.

Відтак, зазначені реєстраційні дії суттєво різняться між собою, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб —підприємців № 630986 не містить відомостей про припинення юридичної особи, тому господарський суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо відмови ТОВ „Торговий дім ЛФМ” у прийнятті його позовної заяви з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.62 ГПК України, в зв'язку з чим оскаржена ухвала підлягає скасуванню із передачею позовних матеріалів до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 85,99,101-106 ГПК України, колегія суддів

Постановила:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.08.2007р. № 18/12-2608/1 скасувати, позовні матеріали передати до місцевого господарського суду.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                          В.Т. Пироговський

Судді                                                                                  В.І. Картере

В.І. Жеков

Повний текст постанови підписано 31.10.2007р.