ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.  14:35 год.              Справа № АС-05/193-07

вх. № 4255/1-05

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін :

позивача – гол. спеціаліста-юр. Якуши Н.В. (довіреність №227-27/07від 05.01.07 р.),

відповідача – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

по справі за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова (м. Харків)

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Опал" (м. Харків)

про стягнення 155,34 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому проситьстягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за січень 2007 р. в сумі 155,34 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем вимог Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.03 р.

Відповідач заперечення проти позову та документи в обґрунтування заперечень суду не надав. Представник відповідача двічі в судове засідання не з’явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у довідці Головного управління статистики у Харківській області №3802/12-07 від 16.04.07 р.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексом адміністративного судочинства України (скорочено - КАС України) до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, справа розглядається в порядку, встановленому КАС України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно довідки позивача №4958-27/03 від 18.04.07 р. відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування 26.02.1999 р. за № 9367.

Згідно розрахунку відповідача суми страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування, що підлягає сплаті за січень 2007 р., заборгованість становить 303,30 грн.

Порядок обчислення і сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України передбачено Законом № 1058 та Інструкцією „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління ПФУ № 21-1 від 19.12.03 р., зареєстрованою в МЮУ від 16.01.04 р. за № 64/8663.

Обов’язок нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду покладено на страхувальників п.6 ч.2 статті 17 Закону № 1058.

Згідно ч.6 ст.20 Закону № 1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно ч.2 ст.106 Закону  № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані або не сплачені страхувальником у строки визначені Законом України, вважаються простроченою заборгованістю. Органи Пенсійного Фонду надсилають страхувальникам, які мають борг, вимогу про його сплату. Протягом 10 робочих днів із дня одержання вимоги про сплату боргу страхувальник зобов’язаний сплатити суми боргу. Страхувальник у разі незгоди суми боргу, узгоджує його з органами Пенсійного фонду згідно діючого законодавства. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу про сплату боргу і протягом 10 робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму боргу разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, або не узгодив вимогу з органами Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму боргу протягом 10 робочих днів після отримання, орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату боргу до відділу державної виконавчої служби, а також має право звернутися до господарського суду з позовом про стягнення боргу. У разі звернення з позовом про стягнення боргу до господарського суду заходи досудового врегулювання спорів передбачені законодавством не застосовуються – п.3 ст.106 вищенаведеного Закону України.

Згідно ч.1-3 ст.106 Закону № 1058 позивач направив відповідачу вимогу № Ю-84 від 02.03.07 р. про сплату боргу в сумі 303,30 грн., яка була надіслана відповідачу поштою.

Як свідчать матеріали справи, вимога № Ю-84 від 02.03.07 р. про сплату боргу не оскаржена, недійсною не визнана і є діючою.

Суми, які включені в вимогу та визначені відповідачем в розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень 2007 р., в встановлені Законом № 1058 строки не сплачені. Внаслідок зазначеного у відповідача склалась прострочена заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 155,34 грн.

Відповідач не надав суду доказів сплати простроченої заборгованості або будь-які заперечення.

За таких обставин, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним і підлягаючим задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати державного мита і не поніс судових витрат, суд не стягує з відповідача судовий збір та витрати, пов’язані з розглядом справи.

Керуючись статтями 17, 19, 20, 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцією „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління ПФУ № 21-1 від 19.12.03 р., зареєстрованою в МЮУ від 16.01.04 р. за № 64/8663, статтями 86, 94, 98, 160 - 163 , п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Опал" (61002 м. Харків, в’їзд Вологодський, 6. Код ЄДРПОУ № 30292314, п/р № 1001 в ХГРУ Приватбанка м. Харкова, МФО 351533) на користь Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова (61002 м. Харків, вул. Демченко, 6/8. Код ЄДРПОУ № 22682017. П/р № 89 в ХОУ ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 351823) прострочену заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за січень 2007 р. в сумі 155,34 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови складений 16.05.07 р.