ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.07
Справа № 2/579-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС», м. Київ

до відповідача:  Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка», Лебединський район

про стягнення 33 776 грн. 13 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Зеленецькому Д.М.

За участю представників:

позивача  – не з‘явився

відповідача  – не з‘явився

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 33 776 грн. 13 коп., з яких 28 879 грн. 98 коп. штрафу та 4896 грн. 15 коп. пені за недопоставку цукрових буряків у вересні-листопаді 2006 р. за договором купівлі-продажу цукрових буряків № 89/02 від 07.10.2006 р., а також витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача на суму позову, обгрунтовуючи клопотання тим, що по аналогічним справам судові рішення не були виконані виконавчою службою із-за відсутності майна та грошових коштів у відповідачів.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання не з’явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позивач не надав доказів, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення саме по даній справі, у зв‘язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

07.10.2006 р. між сторонами по справі був укладений договір № 89/02 купівлі-продажу цукрових буряків, відповідно до п. п. 1.1, 1.3, 3.1.1, 3.1.2 якого продавець (відповідач) зобов‘язується посіяти, виростити на ділянці в с. Першотравневе Лебединського району  площею 150 га цукровий буряк, передати товар в заліковій вазі на призаводський бурякопункт на ТОВ «ЮВС» (Віринський цукровий завод) з вересня 2006 р. по листопад 2006 р. рівними партіями або за пропозицією однієї із сторін за погодженим графіком, а покупець (позивач) приймає та оплачує цукрові буряки, вирощені у 2006 році. Мінімальна кількість продукції, яку продавець зобов‘язується передати покупцю становить 2000 тон.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов‘язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов‘язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов‘язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту, що звичайно ставляться.

Згідно п. 3.1.2 договору зобов‘язання продавця вважається виконаним (в частині поставки продукції) в момент передачі продукції покупцю за адресою ТОВ «ЮВС» (Віринський цукровий завод), про що складається відповідний Акт приймання-передачі та накладна на передачу продукції з врахуванням аналізу лабораторії.

Відповідач свої зобов‘язання по договору виконав частково та поставив 1724,953 тони буряку, чим порушив умови договору № 89/02.

Таким чином, відповідачем недопоставлено 275,047 тон цукрового буряку на суму 57759 грн. 96 коп.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, 230 Господарського кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов‘язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов‘язання.

Відповідно до п. 7.2 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов‘язань до даному договору винна сторона сплачує штраф у розмірі 50% вартості непоставленої продукції, в зв‘язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 28 879 грн. 98 коп. штрафу, що складає 50% від суми непоставленого за договором товару, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Пунктом 7.3 договору за неналежне виконання своїх обов‘язків, крім штрафу, сторони несуть відповідальність у вигляді пені. Враховуючи, що позивачем пеня нарахована з дотриманням вимог Закону  України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов‘язань" та ч. 6 ст. 232 ГК  України за період з 01.12.2006 р. по 31.05.2007 р., вимоги позивача в частині стягнення 4896 грн. 15 коп. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 32 – 34 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але відповідач, з урахуванням всіх обставин справи не подав суду належних доказів, які б об‘єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 66, 67, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову – відмовити.

2.          Позов задовольнити повністю.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Михайлівка» (Сумська область, Лебединський район, с. Михайлівка, вул. Трихліба, 26; п/р 260024093 у СОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО 337483, код 00486741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18а; п/р 7001 в ФКВ «Приватбанк», РЦ, МФО 320649, код 21614404) 28 879 грн. 98 коп. штрафу, 4896 грн. 15 коп. пені, 337 грн. 76 коп. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                  СОП‘ЯНЕНКО О. Ю.