ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.10.2007
Справа №2-8/11562-2007А

За позовом – ТОВ «ПБК-2007», м. Сімферополь

До відповідача – Заозерненської селищної ради, с.м.т. Заозерне

Про визнання частково недійсним рішення.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Шестерик С.А., пред-к за дов. від 31.12.2007 року.

Від відповідача – Самошкіна А.Ю., пре-к за дов. №813/01-11 від 27.08.2007 року.

Сутність спору: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ПБК-2007» звернувся о Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Заозерненської селищної ради, просить визнати рішення №60, 38-ї сесії 4-го скликання Заозерненської селищної ради Автономної Республіки Крим від 17.03.2006 року в частині 2 «про надання земельних ділянок для комерційних, оздоровчих, рекреаційних цілей на конкурсній основі, крім територій зайнятих пляжами» недійсним.

Представник позивача представив пояснення по справі згідно до яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача представив відзив по справі до доповнення до них відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

07.12.2004 року Постановою №611 Ради Міністрів АР Крим «Про проведенні земельних торгів в Автономній Республіці Крим» постановлено рекомендувати головам районних державних адміністрацій прийняти міри по проведенню земельних торгів (конкурсів, аукціонів) по продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення суб’єктам підприємницької діяльності під забудову або передачі їх в оренду на конкурсній основі.

17.03.2006 року Рішенням №60, 38-ї сесії 4-го скликання Заозерненської селищної ради «Про регулювання земельних відносин в с. Заозерне» зокрема п.2 вирішено земельні ділянки для комерційних, оздоровчих, рекреаційних цілей надати на конкурсній основі, крім територій зайнятих пляжами.

27.10.2006 року Рішенням №5-8/2, 8-ї сесії 5-го скликання Заозерненської селищної ради «Про затвердження «Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок в с.м.т. Заозерне» вирішено затвердити «Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок» відповідно додатку №1.

31.05.2006 року Рішенням №5-3/7, 3-ї сесії 5-го скликання Заозерненської селищної ради «Про затвердження переліку об’єктів для проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок в с.м.т. Заозерне» вирішено затвердити перелік земельних ділянок, запропонованих на конкурсі по визначенню орендарів земельних ділянок в с.м.т. Заозерне (додаток №1).

Згідно до додатку №1 до рішення №5-3/7 «Про затвердження переліку об’єктів для проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок в

с.м.т. Заозерне» на конкурс запропоновано зокрема земельну ділянку орієнтовною площею 2га, яка знаходиться за адресою: с.м.т. Заозерне, вул. Алея Дружби, 12.

31.01.2007 року ТОВ «ПБК-2007» надіслав на адресу Заозерненської селищної ради листа №17 з проханням дозволити збір матеріалів попереднього погодження на земельну ділянку по вул. Алея Дружби, 12, орієнтовної площею 2,0га під будівництво та експлуатацію оздоровчого комплексу відповідно викопіровці.

19.02.2007 року Заозерненська селищна рада направила на адресу ТОВ «ПБК-2007» листа №170/0211 з зазначенням того, що відповідно до Рішення селищної ради від 17.03.2006 року землі для комерційних оздоровчих, рекреаційних цілей будуть надаватися на конкурсній основі.

23.04.2007 року ТОВ «ПБК-2007» направило на адресу Заозерненської селищної ради листа №53 з зазначенням того, що конкурс призначений на 10.04.2007 року по наданню в оренду земельної ділянки по вул. Алея Дружби, 12, орієнтовної площею 2,0га не відбувся, у зв’язку з чим ТОВ «ПБК-2007» просить надати в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 2га, розташовану по вул. Алея Дружби, 12 в с.м.т. Заозерне для будівництва та обслуговування оздоровчого комплексу.

07.05.2007 року Заозерненська селищна рада направила на адресу ТОВ «ПБК-2007» листа №500/02-11 з зазначенням, що передати в оренду земельну ділянку, розташовану по вул. Алея Дружби, 12 в с.м.т. Заозерне для будівництва та обслуговування оздоровчого комплексу не надається можливим  у зв’язку з повторно об’явленим конкурсом.

21.05.2007 року Заозерненська селищна рада направила на адресу ТОВ «ПБК-2007» листа №537/02-11 з зазначенням того, що відповідно до Рішення №60 Заозерненської селищної ради від 17.03.2006 року земельні ділянки для комерційних, оздоровчих, рекреаційних цілей вирішено надавати на конкурсній основі. Так, з заявами дозволити розробити проект землеустрою на земельну ділянку по вул. Алея Дружби, 12 до селищної ради звернулися 14.04.2006 року СПД - фізична особа Фесик Є.Ю.; 23.05.2006 року СПД – фізична особа Сагайдак С.В..

Суд розглянувши позовні вимоги вважає їх обґрунтованими та зазначає, що передача в оренду земельних ділянок на конкурсних підставах можлива лише при наявності двох або більше заяв на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або в комунальній власності. Тобто, рішенню про надання земельної ділянки в оренду на конкурсній основі повинно передувати представлення двох чи більше клопотань про наданню однієї і тієї ж земельної ділянки в оренду.

Крім того, згідно листа №537/02-11 від 21.05.2007 року Заозерненської селищної ради, заява на надання земельної ділянки, що розташована по вул. Алея Дружби, 12 в с.м.т. Заозерне ТОВ «ПБК-2007» не розглядалась, що є порушенням прав та законних інтересів позивача.

Згідно ч.6 ст. 16 Закону України, «Про оренду землі», у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки,  що перебуває  в  державній або  комунальній власності,  відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття   права   оренди   земельної   ділянки,  якщо  законом  не встановлено інший порядок.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ч.8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект відведення земельної  ділянки  розробляється  за замовленням громадян організаціями,  які мають відповідні  дозволи (ліцензії)   на   виконання   цих   видів   робіт,  у  строки,  що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186 Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або  органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями 118,123, 124 Земельного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 123 Земельного кодексу України, умови  і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором,  укладеним замовником з виконавцем цих  робіт  відповідно  до  типового  договору.   Форма   типового договору,   нормативи   та  строки  розробки  проектів  відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України юридична особа,  зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне  користування  із  земель  державної  або  комунальної власності,  звертається  з  відповідним  клопотанням  до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій  або сільської, селищної, міської ради.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного кодексу України проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним  органами,  органами  архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які  їй  підлягають, подається до відповідної державної  адміністрації  або  сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах  своїх  повноважень,  визначених  цим  Кодексом,   приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 Роз’яснень Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Крім того, суд зазначає, що посилання відповідача на Постанову №611 Ради Міністрів АР Крим «Про проведенні земельних торгів в Автономній Республіці Крим» 07.12.2004 року не може бути прийнята до уваги, на тій підставі, що даною постановою лише рекомендовано проведення земельних торгів на земельні ділянки.

На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 09.10.2007 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 12.10.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним п.2. Рішення №60, 38-ї сесії 4-го скликання Заозерненської селищної ради «Про регулювання земельних відносин в с.м.т. Заозерне» яким встановлено земельні ділянки для комерційних, оздоровчих, рекреаційних цілей надати на конкурсній основі, крім територій зайнятих пляжами.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.