ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.                                                                               Справа № 21/199пн

Позивач: Мале колективне підприємство “Малиш” м. Маріуполь

до відповідачів: 1) Маріупольської міської ради м. Маріуполь

2) Виконавчого комітету Маріупольської міської ради м. Маріуполь

3) Управління міського майна м. Маріуполь

про зобов’язання укласти договір оренди нежилого приміщення

Суддя  Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Карпович М.М.- дир., Другова К.В. – за дов.

відповідача 1: Бурлаченко О.В. - юр.

відповідача 2: Бурлаченко О.В. - юр.

відповідача 3: Бурлаченко О.В. - юр.

Мале колективне підприємство “Малиш” звернулося до господарського суду з позовом до  Маріупольської міської ради, виконавчого комітету Маріупольської міської ради та Управління міського майна  про зобов’язання укласти договір оренди на нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. 9-ї Авіадивізії, 18 або інше приміщення, яке б відповідало вимогам учбово-виховного процесу.

Заявою від 26.09.07р. позивач змінив предмет позову і наполягає на зобов’язанні відповідачів усунути перепони у користуванні МКП “Малиш” нежилим приміщенням, розташованим за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27 і забезпечити вільний доступ до нього для здійснення статутної діяльності підприємства..

В обґрунтування позову позивач посилається на умови укладеного між Управлінням міського майна і МКП “Малиш” договору оренди нежилого приміщення, яке знаходиться у комунальній власності міста № 2270-Ж від 01.07.2000р., який на теперішній час не визнаний недійсним і не розірваний. За твердженням позивача на теперішній час цей договір згідно п.7.5 договору є чинним,  так як заяви про його припинення ні позивач, ні Управління міського майна не подавали і він (договір) вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах.

Відповідачі, інтереси яких представляв один представник, позов не визнали з посиланням на те, що:

- між Управлінням міського майна і МКП “Малиш” був укладений договір оренди нежилого приміщення, яке знаходиться у комунальній власності міста, № 776-П від 24.05.1999р., який згідно п.7.5 був продовжений на той же строк і на тих же умовах, тобто до 24.05.01р.;

- договір оренди нежилого приміщення, яке знаходиться у комунальній власності міста № 2270-Ж від 01.07.2000р. був підписаний, але  не був виконаний сторонами угоди з вини позивача, який наполягав на  тому, що договір № 776-П від 24.05.1999р. пролонгований на підставі п.7.5 договору;

- рішенням арбітражного суду Донецької області від 19.02.01р. у справі № 35/11 договір оренди № 776-П від 24.05.1999р. був розірваний, що стало підставою для прийняття арбітражним судом Донецької області рішення від 03.05.01р. у справі № 10/100  про витребування із незаконного володіння МКП “Малиш” нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27.

Управління міського майна м. Маріуполь ухилилось від виконання ухвали суду від 08.10.07р. і без роз’яснення причин і надання документів на підтвердження поважності причин невиконання вимог суду не забезпечило явку у судове засідання, проведене 23.10.07р., начальника управління для дачі пояснень щодо укладання договорів оренди з позивачем.

Розгляд справи закінчено 29.10.2007р.

Для підготовки і оголошення повного тексту рішення у судовому засіданні оголошувалась перерва до 17-00год. 29.10.2007р.

Дослідивши матеріали справи,  заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

24.05.1999р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (орендодавець) і МКП “Малиш” (орендатор) був укладений договір оренди нежилого приміщення (будівлі), яке знаходиться у комунальній власності міста, № 776-П. Термін дії договору один рік – з 24.05.1999р. по 24.05.2000р. (п.7.1).

Умовами договору передбачено, що:

- орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування  нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27, загальною площею 1999,0м2 для використання під школу (п.1.1);

- вступає орендар в тимчасове володіння і користування приміщенням на підставі договору і з часу підписання сторонами акту приймання передачі приміщення (п.2.1);

- приміщення вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання передачі (п.2.3);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його терміну протягом місяця, він вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах, які передбачені договором оренди (п.7.5).

Позивач протягом року з 24.05.1999р. по 24.05.2000р. володів і користувався зазначеним нежилим приміщенням, але при цьому акт приймання передачі приміщення сторонами договору не складався і не підписувався.

01.07.2000р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (орендодавець) і МКП “Малиш” (орендатор) був укладений ще один договір оренди № 2270-Ж нежилого приміщення загальною площею 1999,8м2, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27, для використання під школу. Термін дії договору – з 01.07.2000р. по 24.05.2001р. (п.7.1).

Умови договору № 2270-Ж в основній їх частині аналогічні умовам договору оренди № 776-П, за виключенням, зокрема, площі орендованого приміщення, яка була збільшена на 0,8 м2 і розміру орендної плати, яка також була збільшена з 0,19грн. до 0,40грн. за 1м2 і її перерахування орендар мав здійснювати з урахування індексу інфляції. Після укладення цього договору, так само як і після укладення договору оренди № 776-П, акт приймання передачі приміщення сторонами договору не складався і не підписувався.

На час укладення договору № 2270-Ж між сторонами не було врегульоване питання щодо чинності укладеного роком раніш договору оренди № 776-П: ними не була підписана угода про розірвання договору, так само як протягом місяця після закінчення його терміну жодна із сторін не заявляла (подавала заяву) про припинення договору, у зв’язку з чим він вважався продовженим на той же строк і на тих же умовах, які передбачені договором оренди. Таким чином з 01.07.2000р. фактично існувало два договори на одне і те ж нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27, загальною площею 1999,0м2, укладені між тими ж сторонами: № 776-П від 24.05.1999р. і № 2270-Ж від 01.07.2000р.

На початку 2001 року до арбітражного суду Донецької області звернувся прокурор Жовтневого району м. Маріуполя з позовом в інтересах  держави у особі Управління міського майна Маріупольської міської ради до Малого колективного підприємства “Малиш” про розірвання договорів оренди № 2270-Ж від 01.07.2000р. і № 776-П від 24.05.1999р., а також стягнення на користь  Управління міського майна заборгованості за послуги орендодавця 1 539,59грн. і пені у розмірі 721,45грн.  Підстава подання позову – заборгованість МКП “Малиш” по орендній платі 7 359,87грн., яка не сплачується з лютого 2000р. до моменту подання позову. У позовній заві вимога про стягнення боргу по орендній платі прокурором  не ставилась.

За позовом прокурора ухвалою від 15.01.2001р. арбітражним судом Донецької області була порушена справа № 35/11, під час розгляду якої Управлінням міського майна факт існування одночасно двох договорів оренди на одне і теж нежиле приміщення не заперечувався і було подане клопотання про збільшення позовних вимог - стягнення з МКП “Малиш” заборгованості з орендної плати у сумі 7 359,87грн. і зобов’язання останнього звільнити орендоване приміщення.

Рішенням арбітражного суду Донецької області від 19.02.2001р. позов прокурора у частині щодо розірвання договору оренди № 776-П від 24.05.1999р. та стягнення на користь  Управління міського майна заборгованості за послуги орендодавця 1 539,59грн. і пені у розмірі 721,45грн.  був задоволений. З вимоги про розірвання договору оренди № 2270-Ж від 01.07.2000р., від якої прокурор і Управління міського майна не відмовлялись, не прийнято ніякого рішення. Залишилось без будь-якого реагування з боку суду і клопотання Управління міського майна про стягнення з МКП “Малиш” заборгованості з орендної плати у сумі 7 359,87грн. і зобов’язання останнього звільнити орендоване приміщення.

Заявою від 10.07.01р., за якою ухвалою від 27.08.01р. було порушене апеляційне провадження, МКП “Малиш” просило скасувати рішення арбітражного суду Донецької області від 19.02.2001р. по справі № 35/11, посилаючись зокрема на те, що:

- судом розірваний договір оренди № 776-П від 24.05.1999р., який припинив свою дію 24.05.2000р., тобто за 10 місяців до прийняття рішення;

- на час винесення судом рішення діяв інший договір оренди нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27 - № 2270-Ж від 01.07.2000р., який припинив свою дію 24.05.2001р.

Заявою від 17.10.2001р. МКП “Малиш” відмовилось від своєї апеляційної скарги, яка ухвалою від 18.10.2001р. була прийнята Донецький апеляційним господарським судом.

Ще до подання апеляційної скарги по справі № 35/11 на підставі рішення від 19.02.2001р. по цій справі арбітражним судом Донецької області по справі № 10/100, порушеній за позовом прокурора м. Маріуполя в інтересах  держави у особі Управління міського майна Маріупольської міської ради до Малого колективного підприємства “Малиш”, було прийняте рішення від 03.05.2001р. про витребування із незаконного володіння МКП “Малиш” нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27, загальною площею 1999,8м2.

Рішення арбітражного суду Донецької області від 03.05.2001р. по справі № 10/100 було виконане у примусовому порядку державним виконавцем відділу ДВС Жовтневого управління юстиції м. Маріуполя на підставі відповідного наказу, виданого 08.05.01р., шляхом виселення  МКП “Малиш” із нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27.

У зв’язку з тим, що Мале колективне підприємство “Малиш” позбулось прав володіння і користування нежилим приміщенням, розташованим за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27, на підставі рішення арбітражного суду Донецької області від 03.05.2001р. по справі № 10/100, господарський суд вважає, що ніяких протизаконних перепон з боку відповідачів до МКП “Малиш” застосовано не було і підстав для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні цим приміщенням і забезпечення вільний доступ до нього не має.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Малого колективного підприємства “Малиш” до Маріупольської міської ради, виконавчого комітету Маріупольської міської ради та Управління міського майна  про усунення перешкод у користуванні нежилим приміщенням, розташованим за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27 і забезпечення вільного доступу до нього відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття,  а у разі подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя                                                                         Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

3 – відповідачам.

Виконала:

Тел.381-91-18