ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.10.07р.

Справа № 16/249-07(31/152-07)

За позовом  Обслуговуючого районного кооперативу "Житлово-будівельний

кооператив №188", м. Дніпропетровськ

до  Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної   районної ради,  м. Дніпропетровськ

про стягнення 6 927 грн. 97 коп.

Суддя  Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: Дегтярьова Р.О.- голова кооперативу, протокол №3                                від 05.05.2006р.;

Артемов Д.В.- представник, дов. від 31.10.07р. №3;

від відповідача: Арсентьєв  С.О.- голов. спеціаліст- юрист, дов. від 10.10.07р.

№ 1608.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить  стягнути з відповідача 6 927 грн. 97 коп., що складає:                              5 585 грн. 05 коп. - не відшкодованих витрат відповідно до умов договору про фінансування пільг населенню від 02.01.2004р. №26-П, укладеного між сторонами,  813 грн. 58 коп. - пені, 393 грн. 93 коп. -  інфляційних та    135 грн. 41 коп. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що розрахунок витрат на погашення збитків у зв’язку з наданням пільг учасникам Великої Вітчизняної війни, військовослужбовцям озброєних сил, ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС, а також акт ревізії фінансово господарської діяльності ЖБК-188 за період з 01.2004 року по 01.12.2005 року були надані відповідачеві, але витрати –збитки відповідно до умов договору не відшкодовані. У зв’язку з прострочкою відшкодування збитків позивачем нарахована пеня за період з 10.01.2006 року по 31.10.2006 року, сума від інфляції за період з січня 2006 року по вересень 2006 року, три відсотки річних з 10.01.2006 року по 31.10.2006 року.

Відповідач у відзиві на позов (вх.№5192 від 27.03.07р.)  позовні вимоги не визнає, зазначає, що позивач не виконав умови договору від 02.01.2004 року №26-П щодо своєчасного надання розрахунків витрат та просить в позові відмовити.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувалась перерва з 10.10.2007 року на 31.10.2007 року.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді справи представниками сторін не заявлялось.

У судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

- 02 січня 2004 року між позивачем - Житлово-будівельним кооперативом №188етровськ (постачальником) та відповідачем - Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради (платником) укладено договір №26-П на фінансування субсидій населенню;

- відповідно до умов цього договору постачальник здійснює постачання житлово-комунальних послуг населенню, а платник здійснює фінансування пільг, пов’язаних із споживанням житлово-комунальних послуг населенням, що має відповідні пільги (п.1.2 договору).

- даний договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2004 року, в частині проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги щодо фінансування пільг для населення до їх повного виконання (пункт7.1 договору);

- обов’язки сторін за договором визначені розділом 2 договору №26-П на фінансування пільг населенню;

- відповідно до пункту 2.1.1 договору постачальник зобов’язується реалізовувати житлово-комунальні-послуги населенню, що має відповідні пільги, надавати платнику весь перелік необхідних документів, а саме: розрахунки витрат, пов’язаних із споживанням житлово-комунальних послуг населенням за формою 2-пільга до 25-го числа кожного місяця; акти звіряння з енергопостачальними організаціями до 5-го числа, що настає за звітним; пакети документів для проведення субвенції через рахунки в УДКУ у Дніпропетровській області по замкнутим схемам до 10 числа місяця, що настає за звітним;

- платник зобов’язується передбачати в своєму бюджеті у повному обсязі кошти, які будуть спрямовані на фінансування пільг, пов’язаних із споживанням житлово-комунальних послуг населенням, доводити їх суму до райфінуправління; здійснювати перерахування цільових коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної райради згідно статті 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік” (п.п.2.2.1-2.2.2 договору).

Позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 6927,97грн., пов’язані з неналежним виконанням умов договору №26-П на фінансування пільг населенню, проти чого заперечує відповідач, що є причиною виникнення спору.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання, встановлених статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинно в виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов –згідно зі звичаями ділового обороту чи іншими вимогами, які звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов’язань.

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) –стаття 610 Цивільного кодексу України.

Невиконання зобов’язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов’язання або не утримуються від певних дій, хоча за змістом зобов’язання повинні були утримуватись від вчинення цих дій.

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків (пункт 4 статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання є окремим випадком застосування загального принципу цивільного права (частина 1 статті 22 Цивільного кодексу України), за яким особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками розуміють майнову шкоду у грошовому виразі, зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки); доходи, які б особа мала реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. Тому позивач має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, але й сам факт порушення боржником його обов’язку та причинний зв’язок між цим порушенням та шкодою.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання (частина 2 статті 614 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача з проханням провести відшкодування витрат, пов’язаних з наданням пільг учасникам Великої Вітчизняної війни, військовослужбовцям озброєних сил, ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС за період з квітня по грудень 2004р. лише у лютому 2006р. (а.с.23), але документів, необхідних для проведення відшкодування цих збитків та передбачених пунктом 2.1.1 договору відповідачеві  не надав.

Листом за вих. №4/84 від 27.03.2006 року відповідач просив позивача надати до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради акт ревізійної комісії по виявленим недолікам по наданню пільг; підтверджуючі детальні розрахунки по наданню пільг за квартплату та теплопостачання за період з квітня 2004 року по грудень 2004 року, а також вирішити питання згідно угоди в межах чинного законодавства.

Позивачем на виконання цього листа були надані відповідачу Акт перевірки фінансової діяльності ЖБК-188 з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року (а.с.26-28) та Розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов’язаних з наданням пільг за період з квітня 2004 року по грудень 2004 року (а.с.29-55). Факт отримання цих документів не заперечується відповідачем.

Отже, розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов’язаних з наданням пільг за період з квітня 2004 року по грудень 2004 року надані позивачем з порушенням строків, встановлених договором.

Якщо кредитор  не вчинив дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов’язок, виконання боржником зобов’язання може бути відстрочено на час прострочення кредитора (частина 2 статті 613 Цивільного кодексу України). Прострочення боржника не настає, якщо воно виникло внаслідок прострочення кредитора (частина 4 статті 612 Цивільного кодексу України).

Докази, надані позивачем на підтвердження розміру витрат, не підтверджують наявність збитків у позивача, причинний зв’язок між діями відповідача та збитками, понесеними позивачем,  а також не підтверджується протиправність дій відповідача та його вина.

Крім того, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України закон про Державний бюджет України –це закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду; згідно з частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року;  частиною 5 статті 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов’язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, а згідно статті 58 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”  затверджено на 2004 рік обсяги міжбюджетних трансфертів.

Отже, у зв’язку з тим, що позивачем розрахунки витрат за спірний період не були своєчасно (до 25.12.2004р.) надані відповідачу, суд доходить висновку, що у відповідача була відсутня можливість здійснити у 2006 році погашення заборгованості за період з квітня 2004р. по грудень 2004р., оскільки відповідач був зобов’язаний здійснити перерахування цільових коштів, що надійшли на його рахунок згідно із статтею 58 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”, тобто в межах бюджетного періоду; до того ж згідно з пунктом 3.3 договору від 02.01.2004р. №26-П на фінансування пільг населенню Управління праці не несе відповідальності за неявку або несвоєчасну явку керівників організацій –надавачів комунальних послуг та порушення строку надання документів для проведення розрахунків по погашенню заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, те, що позивачем не доведена наявність причинно-наслідкового зв’язку між діями відповідача по виконанню умов договору та заподіянням збитків, протиправність дій та вина відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ

Т.В. ЗАГИНАЙКО

(Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84

ГПК України, - 13.11.2007року)