ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"30" жовтня 2007 р.
Справа № 8/108-07-3073

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Пироговського В.Т., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання –Буравльовій О.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “Агентство 2500”

на рішення господарського суду Одеської області від 04.06.2007р.

по справі № 8/108-07-3073

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Європласт”

до ПП “Агентство 2500”

про стягнення 42174,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

11.04.2007р. ТОВ „Європласт” звернулось до господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з ПП “Агентство 2500” збитків у сумі 33903,00грн. і пені у сумі 1491,73грн., а також витрат на оплату послуг адвоката у сумі 6780грн., державного мита у сумі 421,75грн. та ІТЗ судового процесу у сумі 118грн.

Позовні вимоги обґрунтовані із посиланням на невиконання відповідачем зобов'язань по договору №84 від 16.11.2006р., згідно з яким відповідач зобов'язався виготовити для позивача сіті лайти загальною вартістю 48450,00грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.06.2007р. (суддя Атанова Т.О.) позов задоволено частково, на користь позивача стягнуто основний борг у сумі 33903грн., пеню у розмірі 149,73грн., а також стягнуто державне мито та витрати на ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, просить рішення господарського суду Одеської області від 04.06.2207р. скасувати, провадження у справі припинити та стягнути з позивача державне мито за подання апеляційної скарги у сумі 176,97грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ПП “Агентство 2500” стверджує про помилковість висновку місцевого господарського суду щодо того, що платіжні доручення №1054 від 09.11.2006р. у сумі 10000,00грн. та №1072 від 15.11.2007р. у сумі 23903,00грн., є доказом виконання позивачем умов договору.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

09.11.2006р. платіжним дорученням №1054 з призначенням платежу -  сплата за рекламні послуги згідно рахунку №9 від 09.11.2006р. позивач сплатив на рахунок відповідача суму у розмірі 10000,00грн.

15.11.2006р. платіжним дорученням №1072 з призначенням платежу -  сплата за конструкції згідно рахунку №9 від 09.11.2006р. позивач сплатив на рахунок відповідача суму у розмірі 23903,00грн.

16.11.2006р. ТОВ “Європласт” та ПП “Агентство 2500” уклали договір №84, за умовами якого позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити рекламну продукцію на загальну суму, що разом з ПДВ складає 48450грн.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договору №84 від 16.11.2006р.  і відповідних штрафних санкцій обґрунтоване з посиланням на те, що позивач належним чином виконав умови договору №84 від 16.11.2006р., сплативши на користь відповідача суму у розмірі 33903,00грн., а відповідач, всупереч приписів ст.ст. 525,526, 629 ЦК України, своєчасно не розпочав роботу, у зв’язку з чим судом першої інстанції було застосовано до спірних правовідносин  ст. 849 ЦК України.

Апеляційний господарський суд не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Висновок суду першої інстанції стосовно того, що сума у розмірі 33903,00грн. перерахована позивачем на виконання умов договору №84 від 16.11.2006р. у відповідності до п.4.2. договору не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до п.4.2. договору №84 від 16.11.2006р. після підписання договору замовник -  ТОВ “Європласт” перераховує на розрахунковий рахунок виконавця - ПП “Агентство 2500” передоплату у розмірі 70% від суми договору, що згідно рахунку –фактурі складає 33915,00грн.

Сума грошових коштів, на яку посилається позивач, є меншою ніж встановлено умовами договору  №84 від 16.11.2006р. і перерахована на розрахунковий рахунок відповідача до підписання цього договору.

Апеляційний господарський суд не приймає у якості доказів належного виконання позивачем умов договору №84 від 16.11.2006р. подані до суду копії платіжних доручень №1054 від 09.11.2006р. та №1072 від 15.11.2006р., оскільки за даними платіжними дорученнями, кошти сплачені на користь відповідача на підставі рахунку №9 від 09.11.2006р., що свідчить про наявність між позивачем та відповідачем інших господарських відносин до укладання договору №84 від 16.11.2006р.

При цьому слід зазначити, що позивач, двічі проігнорував пропозицію апеляційного господарського суду, надати для огляду, при апеляційному розгляді справи, рахунок №9 від 09.11.2006р. і не повідомив апеляційний господарський суд про причини не надання вказаного доказу.

Отже матеріали справи свідчать про те, що позивач не виконав умови договору №84 від 16.11.2006р. щодо здійснення передоплати у сумі 33915,08грн., у зв’язку з чим у відповідача не виникло зобов'язання щодо виконання робіт за даним договором. Також, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором №84 від 16.11.2006р., оскільки за вказаним договором у відповідача відсутня будь-яка заборгованість

За таких обставин посилання місцевого господарського суду на порушенням відповідачем приписів ст.ст. 525,526, 629 ЦК України  є помилковим.

Крім цього, помилково застосовані до спірних правовідносин і приписи ст. ст. 849 ЦК України, оскільки в даному випадку немає підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання умов договору №84 від 16.11.2006р., так як зобов'язання щодо виконання робіт за вказаним договором у відповідача не виникли, саме внаслідок невиконання позивачем умов зазначеного договору щодо здійснення передоплати.

Що ж до стягнення на користь позивача з відповідача сум, сплачених платіжними дорученнями №1054 від 09.11.2006р. та №1072 від 15.11.2006р. з інших підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема у зв’язку з набуттям зазначених коштів без достатньої правової підстави, то такі вимоги по даній справі заявлені не були, у зв’язку з чим не розглядалися апеляційним господарським судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржуване судове рішення слід скасувати у зв’язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права..

Керуючись ст.ст. 77, 85, 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 04.06.2007р. скасувати.

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ “Європласт” на користь ПП “Агентство 2500” державне мито у сумі 176,97грн. за перегляд рішення у апеляційному порядку.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                В.Т. Пироговський

В.І. Жеков

Повний текст постанови підписаний 02.11.2007р.