ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.07 р.                                                                               Справа № 7/268пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом:  Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк” м. Дніпропетровськ

До відповідача: Маріупольського бюро технічної інвентаризації м. Маріуполь

Предмет спору: про визнання права власності на самовільно побудоване та реконструйоване нерухоме  майно.

За участю представників:

від позивача: Чумак О.А. – довіреність від 26.09.07 №22;

від відповідача: не з’явились.

СУТЬ СПРАВИ:

ЗАТ КБ „Приватбанк” м. Дніпропетровськ звернулося з позовом до Маріупольського БТІ м. Маріуполь про визнання права власності на самовільно побудоване та реконструйоване нерухоме  майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ЗАТ Комерційний банк “Приватбанк”; довідку про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій від 09.10.00 №9450;  договір купівлі – продажу від 26.07.01 б/н; технічний паспорт на квартиру; реєстраційне посвідчення від 30.07.01 б/н; технічний паспорт на громадський будинок від 01.08.07; експертний висновок від 30.08.07 №1030/2; лист від 05.04.05 №988-Б; рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 19.09.01 №389/1; договір оренди земельної ділянки від 14.10.02 б/н; акт встановлення меж землекористувача від 14.10.02 б/н; інші документи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в листі від 03.10.07 №450, направленому на адресу суду, просить розглянути справу без участі його представника.

Враховуючи заяву відповідача, згідно із ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ.

Згідно договору купівлі – продажу від 26.07.01, позивачем була придбана у громадянина Біверані В.П. квартира №2 по вулиці Артема, 56 у м. Маріуполі. Маріупольським БТІ було видане реєстраційне посвідчення від 30.07.01 р. на вказану квартиру.

На підставі рішення Виконкому Маріупольської Міськради від 19.09.01 №389/1, між Маріупольською міською радою і позивачем був укладений договір від 14.10.02 (реєстраційний номер 605 від 17.10.02) оренди земельної ділянки, згідно з яким орендар (позивач) отримав в оренду, строком на 10 років, земельну ділянку розміром 0,00325 га, що знаходиться за адресою м. Маріуполь вул. Артема, 56. Земельна ділянка, згідно умов договору, надана для розташування прибудови до банку.

Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 19.09.01 №389/1 дозволено будівництво прибудови до банку та реконструкція квартири №2 в нежитлове приміщення – офіс банку на вулиці Артема, 56 в Жовтневому р-ні м. Маріуполя.

Позивачем самочинно, без узгодження проектно – кошторисної документації, виконано будівництво прибудови до банку та реконструкція квартири №2 будинку №56 по вулиці Артема в м. Маріуполі в нежитлове приміщення – офіс банку. Реконструкція полягагає у перенесенні внутрішніх стін приміщення.

На спірне нежитлове приміщення виданий технічний паспорт Маріупольським БТІ від 01.08.07, згідно якого, нежитлове приміщення (загальна площа 124,9 кв.м.) уявляє собою: вестибюль – 23,6 кв.м.; кабінети - 21,0 кв.м., 9,7 кв.м., 12,8 кв.м., 14,0 кв.м.; санвузол – 3,6 кв.м.; підсобні приміщення – 2,7 кв.м., 2,7 кв.м.; сходні клітки – 19,3 кв.м., 5,3 кв.м.; коридор – 10,2 кв.м.

30.08.07 було здійснено будівельно – технічне експертне обстеження двох нежитлових приміщень (реконструйованої квартири та прибудови до банку), розташованих за адресою: м. Маріуполь, вул. Артема, 56, на підставі чого був виданий експертний висновок від 30.08.07 №1030/2.

Свідоцтво на право власності, як правоустановчий акт, на вказане оспорюване нежитлове приміщення органом місцевої державної адміністрації видано не було.

Інші правоустановчі документи у позивача, на цей, час відсутні.

Рішенням реєстратора (Маріупольського БТІ) від 27.09.07 позивачу відмовлено в реєстрації та видачі правоустановчих документів на реконструйовану квартиру №2 та прибудову до неї по вулиці Артема, 56 як нежитлове приміщення – офіс банку загальною площею 124,9 кв.м.

У зв’язку з таким, позивач просить визнати право власності на самочинно побудоване та реконструйоване нерухоме майно.

Вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 25 Закону України „ Про власність” в редакції, що діяла на час укладення та виконання договорів купівлі – продажу від 26.07.01 б/н та оренди земельної ділянки від 14.10.02 б/н, об'єктом права власності акціонерного товариства є майно, придбане за рахунок продажу акцій, одержане в результаті його господарської діяльності, а також інше майно, набуте на підставах, не заборонених законом.

Квартира, придбана за договором купівлі – продажу від 26.07.01 б/н позивачем у власність та на неї Маріупольським БТІ було видане реєстраційне посвідчення від 30.07.01.

Згідно ст.4 Закону України „Про власність”, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Позивачем, на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 19.09.01 №389/1, яким наданий дозвіл про перетворення квартири №2 в нежитлове приміщення – офіс банку, але без відповідного узгодження проекту реконструкції та забудови з проектними та архітектурними органами, санепідемстанцією та іншими, була проведена реконструкція придбаного житлового приміщення та самочинно створена прибудова до вказаного приміщення. При цьому самочинне будівництво проведено позивачем у межах площі земельної ділянки, визначеної договором оренди земельної ділянки від 14.10.02 б/н та наданої, згідно умов цього договору, для розташування прибудови до банку. Разом, вказане приміщення уявляє собою одне ціле приміщення – офіс банку, у загальній площі 124,9 кв.м.

Відповідно до п.3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.01 №127 „Про затвердження інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна”, технічній інвентаризації підлягають об’єкти всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, виключаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди.

Роботи з інвентаризації повинні здійснюватися за обов’язковою участю власника (власників) будинків, у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в обрисі чи ескізі, з обов’язковим підписанням цих документів власником (власниками).

Відповідачем, після здійсненої  позивачем самочинної реконструкції та прибудови, був складений станом на 01.08.07 та виданий позивачу технічний паспорт на громадський будинок – нежитлове приміщення у м. Маріуполі по вул. Артема, 56, загальною площею 124,9 кв.м.

Відповідно до висновку від 30.08.07 №1030/2 „Про будівельно – технічне експертне обстеження двох нежитлових приміщень розташованих за адресою: м. Маріуполь вул. Артема, 56”, при реконструкції нежитлового приміщення “2” з квартири та будівництві нежитлового приміщення “37”, розташованих за адресою: м. Маріуполь, вул. Артема, 56, несуча здатність та технічний стан будівельних конструкцій не погіршено. Несучі та огороджувальні конструкції знаходяться в задовільному технічному стані (ІІ категорія технічного стану) та можуть експлуатуватися  в подальшому, а технічний стан гарантує безпечну та надійну експлуатацію.

Статтею 48 Закону України „Про власність” передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом, арбітражним судом або третейським судом.

Відповідно до п.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Статтею 144 Господарського кодексу України передбачений захист прав та законних інтересів суб’єктів господарювання, у т.ч., внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом, а також, внаслідок порушення вимог закону при здійснені господарської діяльності.

Відповідно до п.1 ст.376  Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Сторонами не надано суду документів, які свідчать, що самочинне будівництво яке здійснив позивач, порушує права інших осіб.

За перелічених обставин, враховуючи приписи п.5 ст. 376 Цивільного кодексу України, суд може визнати право власності за позивачем власності на самовільно побудоване (на земельній ділянці, якою розпоряджається позивач згідно договору оренди земельної ділянки від 14.10.02 б/н) та реконструйоване (квартира, яка належить позивачу згідно договору купівлі – продажу від від 26.07.01 б/н) нерухоме  майно, що уявляє собою одне нежитлове приміщення – офіс банку, загальною площею 124,9 кв.м.

Судові витрати слід покласти на позивача, відповідно до його заяви від 04.10.07.

Керуючись ст.ст. 4, 48 Закону України „Про власність”, ст.16, 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 144 Господарського кодексу України, ст.ст.33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ЗАТ КБ „ПриватБанк” м. Дніпропетровськ до Маріупольського БТІ м. Маріуполь про визнання права власності на самочинно побудоване та реконструйоване нерухоме  майно.

Визнати за ЗАТ КБ „ПриватБанк” (49095, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) право власності на самочинно побудоване (прибудова – нежитлове приміщення “37”) та реконструйоване (нежитлове приміщення “2”) нерухоме  майно – офіс банку загальною площею 124,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Артема, 56.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Малашкевич С.А.