ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2007 р.                                                            Справа № 47/300-07

вх. № 7097/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився  відповідача - Гунько Т.А. за довіреністю б/н від 01.08.2006р.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М+М Міліцер і Мюнх Україна ГмбХ", м. Київ

до  Державного науково-виробничого об"єднання "Об'єднання Комунар", м. Харків

про стягнення 128468,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача основної заборговності у розмірі 125313,81грн., інфляційних у розмірі 2506,28грн., 3% річних у розмірі 648,88грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору №27/06 від 11.08.2005р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 1284,69 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Позивач надав через канцелярію господарського суду 20.06.2007р. заяву про уточнення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основної заборгованості у розмірі 17841,70грн., інфляційних у розмірі 2506,28грн., 3% річних у розмірі 648,88грн. та судові витрати.

Враховуючи, що згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

Позивач у судове засідання не з"явився, але 20.06.2007р.  надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника позивача. Дана заява була прийнята судом та залучена до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання  надав через канцелярію господарського суду 21.06.2007р. відзив на позовну заяву в якому він надає пояснення по суті заявленого позову.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 21.06.2007р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць - до 23.08.2007р.

Представник відповідача надав через канцелярію господарського суду відзив на уточнену позовну заяву в якому він повідомив суд про те, що станом на день розгляду справи відповідачем буда здійснена часткова оплата основної заборгованості , що підтверджується  платіжним дорученням №4326 від 01.08.2007р. у сумі 17841,70грн., а в частині стягнення штрафних санкцій відповідач не погоджкується з розрахунком і сумою позивача, що наведені в уточненій позовній заяві з підстав зазначених у відзиві, тому вважає що розмір штрафних санкцій складає 758,63грн.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 27/06 від 11.08.2006р. строком дії до 31.12.2006р.

Відповідно до умов даного договору замовник уповноважує, а експедитор приймає на себе зобов"язання з організації перевезення вантажу номенклатури замовника, що узгоджений сторонами на умовах передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до замовлення, відповідачем було замовлено транспортно-експедиційне обслуговування вантажу за маршрутом Стамбул-Харків.

Позивач взяті на себе зобов"язання виконав належним чином, а саме на адресу відповідача були виставлені рахунки до сплати на загальну суму 139231,52грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 3.1 вищезазначеного договору передбачено, що оплата проводиться на підставі рахунку по факту, шляхом переводу грошових коштів на рахунок позивача, факт надання послуг підтверджується актами виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем була проведена часткова оплата за здійснені послуги.

Згідно з наданого відповідачем відзиву на уточнену позовну заяву, вбачається, що відповідачем буда здійснена часткова оплата основної заборгованості, у сумі 17841,70грн., що підтверджується платіжним дорученням №4326 від 01.08.2007р. тому у суду є підстави для припинення провадження по справі в цій частині згідно п.1.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу  України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, а саме з відзиву відповідача позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних у розмірі 412,25 та 3% річних, що становить суму у розмірі 346,38грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню, а в іншій частині позову у сумі 2396,53грн., суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 46,42 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 4,26 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ст. 625 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, п.1.1 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного науково-виробничого об"єднання "Об"єднання Комунар" (61070, м. Харків, вул. Григорія Рудика, 8, р/р 1355 в ХЦО ПІБ м. Харкова, МФО 351458, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М енд М Мілітцер і Мюнх Україна ГмбХ" (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23 Б, р/р 300 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, ) 3% річних у розмірі 346-38грн., інфляційних у розмірі 412,25грн., держмита у розмірі 46,42грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 4,26грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті частини позову у сумі 17841,70грн. припинити провадження по справі.

4. В частині 2396,53 відмовити.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.