ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.07                                                                                           Справа№ 4/244-16/55

Господарський суд Львівської області у складі судді  Іванчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом : Закритого акціонерного товариства “Львівсистеменерго”, м.Червоноград

до  відповідача: Державного підприємства “Львіввугілля”, м.Сокаль

Про  стягнення  3 324 161,69грн.

Представники сторін:

Від позивача –  Парамонов С.О.-представник( доручення №2/132 від 02.02.07р.),Кріль Н.Г.-представник (доручення №2/206 від 15.02.07р.)

Від відповідача –не з”явився

Поштовими повідомленнями № 1408595,1407955,1456530,1456581,1564147, 1561059  підтверджується вручення сторонам ухвал суду від 05.02.07р., 20.02.07р. та від 20.03.07р.

Права   та   обов”язки   сторін   передбачені ст.ст. 20 , 22   ГПК   України роз”яснено, заяв про відвід судді не поступало, клопотань про технічну фіксацію судового процесу не надходило.

Суть спору: Закритим акціонерним товариством “Львівсистеменерго”, м.Червоноград заявлено позов до Державного підприємства “Львіввугілля”, м.Сокаль про стягнення  818 363,01грн. пені,1 986 334грн. інфляційних нарахувань за період з лютого 2005р.по грудень 2006р., 519464,68грн. -3-х відсотків річних з 17.01.05р. по 31.12.06р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у ухвалах суду від 20.02.07р. та від 20.03.07р.

Представники позивача  подали  заяву про збільшення  та уточнення позовних вимог №2/315 від 28.02.07р. в якій збільшують позовні вимоги щодо нарахування  інфляційних та 3-х відсотків річних у більший період , а саме з 01.11.04р. по 31.12.2006р., в зв”язку із проведенням позивачем нарахування та стягненням рішенням суду інфляційних втрат та 3-х  відсотків річних у справі №4/3284-21/80   за період травень-жовтень 2004р., та просять стягнути  2 274 901,2грн. інфляційних  та 575 485,38грн. -3-відсотків річних та 818 363,01грн. пені,  в судових  засіданнях позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги не оспорив, вимоги ухвали суду не виконав, у судове засідання не з’явився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача,  господарський суд Львівської області   в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.01.05 року  у справі № 4/3284-21/380 частково задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Львівсистеменерго” та стягнено з Державного підприємства “Львіввугілля”на користь Закритого акціонерного товариства “Львівсистеменерго 8 851 755, 81  грн.. основного боргу; 264 639,26грн. інфляційних нарахувань; 52 442,36грн.- 3% річних; 76 329,02 грн. пені 1700 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане судове рішення набрало законної сили, відповідно до ст.116 ГПК України позивачу (стягувачу) видано відповідний наказ від 27.01.05 року про примусове виконання рішення суду.

Враховуючи те, що відповідачем не вчинялося жодних дій щодо виконання рішення та погашення заборгованості, зокрема в частині основного боргу в розмірі 8 851 755, 81грн., позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції за продовження прострочення даного грошового зобов”язання в розмірі 2 274 901,2 грн. інфляційних, 575 485,38грн. -3-х відсотків річних та 818 363,01грн. пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних  мотивів:

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 17.01.05 року  у справі № 4/3284-21/380 позов ЗАТ “Львівсистеменерго” задоволено частково та стягнено з ДП “Львіввугілля” на користь позивача 8 851 755, 81  грн. основного боргу; 264 639,26грн. інфляційних нарахувань; 52 442,36грн.- 3% річних; 76 329,02 грн. пені 1700 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, однак відповідачем вказане судове рішення не виконано, заборгованість не погашено, зокрема не сплачено 8 851 755, 81  грн.  основного боргу за надання позивачем послуг з переробки та збагачення рядового вугілля.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов”язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.           Боржник, який прострочив виконання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України, ст.220 ГК України).

Як вбачається із долучених до матеріалів справи копій договорів між позивачем та відповідачем, розрахунки за надані послуги повинні проводитися замовниками в грошовій формі на протязі 10 банківських днів місяця, наступного за звітним після погодженого двохстороннього акту звірки, а за порушення термінів розрахунків замовники несуть відповідальність згідно з чинним законодавством, а саме: сплачують пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, відшкодовують завдані збитки, оплачують суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки.

За умовами ст.526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору тощо.

В силу ст.216 Господарського Кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України,  ст.202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Чинне законодавство не пов”язує  припинення зобов”язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню. Якщо зобов”язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється , а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові  юридичні обов”язки, в тому числі передбачені ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, грошові кошти є замінними, боржник має можливість прийняти заходи, щоб знайти необхідну суму для сплати боргу. Для цього, наприклад, він має можливість здійснити продаж належного йому майна, звернутись  для погашення заборгованості за позикою необхідної суми  у третіх осіб на розумних умовах. Таким чином, у випадку добровільно прийнятого на себе грошового зобов”язання відсутність грошових коштів не може бути підставою для визнання такого боржника невинним в порушенні зобов”язання. Вина боржника полягає, хоча б у тому, що він всупереч вимог розумності та добросовісності, прийняв на себе зобов”язання, виконати яке не зміг, хоча неможливість такого виконання  він повинен був і міг передбачити.

В силу ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов”язання. Зобов”язання припиняється  неможливістю  виконання лише у випадку, якщо вона викликана обставинами, за які боржник не відповідає, чого у даній справі не встановлено.

Відтак, встановлені ст.625 ЦК України три відсотки річних та індексу інфляції за весь час прострочення підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов”язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач наведених обставин не спростував, доказів оплати заборгованості не представив, тому правомірними є вимоги позивача, щодо стягнення 2 274 901,2грн. інфляційних  та 575 485,38грн. -3-відсотків річних за період з 01.11.04р. по 31.12.2006р..

Відповідно  до п.4.2 договору № 1/1901 від 19.01.04р. відповідачу  нарахована пеня в розмірі 818 363,01грн. Слід зазначити, що в силу  п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або  договором, припиняється через шість місяців  від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Таким чином, у даному випадку позовні вимоги  в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 599, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 202, 216, 232 Господарського кодексу України,  ст.ст. 33, 43, 47-1, 49, 75, 82-85 ГПК України,  суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов  задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Львіввугілля”(80000, м.Сокаль, вул.Б.Хмельницького, 26, п/р 1474 в ЧВ „Промінвестбанк” м.Червноград МФО 325376) на користь Закритого акціонерного товариства “Львівсистеменерго”(80100, м.Червоноград, вул. Б.Хмельницького, 20а, п/р4001 в ЧФ КБ „Приватбанк” м.Червоноград МФО 325279) 2 274 901,2грн. інфляційних  та 575 485,38грн. -3-х-відсотків річних, 21 865,62грн.,державного мита; 101,18 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                                       Іванчук С.В.

Суддя