ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.06.2007
Справа №2-24/4106-2007А

За адміністративним позовом – Суб’єкта підприємницької діяльності-фізичної особи СПД) Воробйова Віктора Васильовича (АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гоголя, 58,кв.8)

До відповідача  - Державної  податкової інспекції у м. Сімферополь (АР Крим, м. Сімферополь, вул. М.Залкі,19)

про визнання незаконними дій

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – не з`явився

Від відповідача – Щербіна Д.С., гол. держ. подат. інспектор, довіреність у справі.

Обставини справи:

Позивач  звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій відповідача по акту перевірки від 28.07.2006р. № 000220/01090571/2303, про скасування та визнання недійсним акту перевірки № 000220/01090571/2303 від 28.07.2006р. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006р. № , а також про визнання незаконними дій  відповідача по факту відмови у видачі фіксованого патенту по заяві від 25.11.2006р. та зобов’язання ДПІ у м. Сімферополі видати позивачеві патент по заяві від 25. 12.2006р.

У судовому засіданні від 23.04.2007р. позивач зменшив позовні вимоги та просить визнати незаконними дії (бездіяльність)  відповідача по факту відмови у видачі фіксованого патенту по заяві від 25.11.2006р. та зобов’язати ДПІ у м. Сімферополі видати позивачеві патент по заяві від 25 12.2006р.

Ухвалою від 29.02.2007р. позовна заява в частині визнання незаконними дій відповідача по акту перевірки від 28.07.2006р. № 000220/01090571/2303, про скасування та визнання недійсним акту перевірки № 000220/01090571/2303 від 28.07.2006р. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006р. № про стягнення 239,25 грн. залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України за заявою позивача.

У попередніх судових засіданнях позивач  зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання 20.06.2007р. позивач явку свого представника не забезпечив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про що є відмітка у матеріалах справи.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов та у судових засіданнях.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника відповідача, суд, -

встановив:

25.12.2006р. Воробйов В.В. звернувся до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі із заявою на одержання патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян (а.с. 11).

Листом  № 3278/172 від 09.02.2007р. ДПІ у м. Сімферополі відмовила позивачу у видачі патенту, посилаючись на ч. 6 ст. 14 розділу IV Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992р. (із змінами та доповненнями (Декрет), оскільки відповідно до декларації про доходи Воробйова В.В. за період з 01.01.2006р. по 30.09.2006р. його валовий прибуток склав 155105,21 грн., що перевищує 7 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с. 10).

Оскільки ухвалою від 29.02.2007р. позовна заява Воробйова В.В. в частині визнання незаконними дій відповідача по акту перевірки від 28.07.2006р. № 000220/01090571/2303, про скасування та визнання недійсним акту перевірки № 000220/01090571/2303 від 28.07.2006р. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006р. № про стягнення 239,25 грн. залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд розглядає зменшені вимоги позивача, а саме про визнання незаконними дій  відповідача по факту відмови у видачі фіксованого патенту по заяві від 25.11.2006р. та зобов’язання ДПІ у м. Сімферополі видати позивачеві патент по заяві від 25.12.2006р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він подав заяву про  видачу патенту до  відповідача, яка  відповідала  вимогам  чинного законодавства.

На думку позивача, для отримання патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян у заяві необхідно вказати інформацію про доход платника фіксованого податку від здійснення ним підприємницької діяльності за останні 12 місяців  саме за фіксованим патентом, а не від здійснення ним підприємницької діяльності взагалі з різними формами оподаткування.

Вимоги позивача підлягають задоволенню, а доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 22.10 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889- IV від 22.05.2003р. із змінами та доповненнями (Закон № 889) визнано такими, що втратили чинність,  Декрет  Кабінету Міністрів України  від  26 грудня 1992 року N 13-92 (13-92 ) "Про прибутковий податок з громадян",  крім розділу IV у частині  оподаткування  доходів   фізичних   осіб   від   зайняття підприємницькою  діяльністю,  який  застосовується  з  урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього  Закону  та  діє  до  набрання чинності  спеціальним  законом  з  питань  оподаткування  фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Підпунктом 9.12.1 п.9.12 ст. 9 Закону № 889 встановлено, що  оподаткування доходів,  отриманих фізичною особою від продажу  нею товарів (надання послуг,  виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи,  а також фізичною  особою,  яка  сплачує  ринковий  збір,  здійснюється  за правилами,  встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до абз. 4 п. а) ч. 1 ст. 14 Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992р. із змінами та доповненнями (Декрет) громадяни,  які   здійснюють  підприємницьку  діяльність  без створення юридичної особи,  мають право самостійно  обрати  спосіб оподаткування   доходів,   одержаних   від   цієї  діяльності,  за фіксованим розміром податку (далі  -  фіксований  податок)  шляхом придбання патенту за умови, якщо:

кількість осіб, які перебувають у трудових відносинах з таким громадянином  - платником податку, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності, не перевищує п'яти;

валовий доход  такого громадянина від самостійного здійснення підприємницької діяльності або з використанням найманої  праці  за останні  12  календарних  місяців,  що  передують місяцю придбання патенту,  не  перевищує  семи  тисяч  неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян;

громадянин здійснює  підприємницьку  діяльність   з   продажу товарів  і  надання  супутніх такому продажу послуг на ринках та є платником ринкового збору згідно з законодавством.  Доходи  такого громадянина,  одержані  від здійснення інших видів підприємницької діяльності, оподатковуються у загальному порядку.

Крім того, ст. 14 Декрету передбачено, що доходи громадянина,  одержані  від здійснення підприємницької діяльності, що оподатковуються фіксованим податком, не включаються до  складу  його  сукупного  оподатковуваного доходу за підсумками звітного року,  а сплачена сума фіксованого податку є остаточною і не  включається  до  перерахунку  загальних податкових зобов'язань такого платника податку або осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах,   чи   членів   його   сім'ї,   які  беруть  участь  у підприємницькій діяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що для отримання патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян необхідно вказувати саме доход, який отримав суб’єкт підприємницької діяльності з того виду діяльності, з якої був сплачений фіксований податок у попередньому періоді.

Такої ж думки дотримується Державна податкова адміністрація України, яка у листі № 3698/В/17-0415 від 06.07.2006р., що був надісланий Воробйову В.В., повідомила, що однією з умов провадження підприємницької діяльності за фіксованим розміром податку є саме неперевищення валового доходу від самостійного здійснення такої діяльності або з використанням найманої праці за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю придбання патенту, 7 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 119 тис. грн. (а.с. 42).

Як вбачається з декларації про доходи, одержані з 01.01.2006р. по 31.12.2006., позивачем отриманий прибуток з діяльності із застосуванням фіксованого податку 47041,80 грн.

Матеріалами справи також підтверджено, що позивач здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів на ринку та є платником ринкового збору.

Вказані факти також не заперечуються відповідачем у судових засіданнях.

Крім того, у попередньому періоді сам відповідач дотримувався протилежної думки, оскільки згідно з декларацією про доходи, одержані Воробйовим В.В. з 01 січня по 31. грудня 2005р., у 2005 році позивач від різних видів підприємницької діяльності з різними формами оподаткування, у тому числі і за фіксованим податком, отримав загальний доход у розмірі 120312,17 грн., тобто більш, ніж 119 000 грн.

Однак патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян на 2006 рік Воробйову В.В. був виданий.

Крім того, позивач просить визнати  незаконними дії (бездіяльність)  відповідача по факту відмови у видачі фіксованого патенту по заяві від 25.11.2006р.

У судовому засіданні встановлено, що фактично позивач допустив описку у прохальній частині позовної заяви та заяві про зменшення позовних вимог, оскільки заява до ДПІ на одержання патенту  датована 25.12.2006р.

Згідно абз. 15  ч.1 ст. 14  Декрету № 13-92 податковий орган  зобов’язаний видати патент протягом трьох робочих днів  з дня прийняття  вказаної заяви від платника податку, оформленої належним чином.

Однак відмова ДПІ у видачі патенту  СПД Воробйову В.В. датована лише 09.02.2007р. Тому суд дійшов висновку про те, що й відмова у видачі патенту за наявністю належних підстав має бути направлена заявникові у той саме термін.

Тобто працівники ДПІ  діяли всупереч  ч. 1 ст. 13 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, згідно з якою  посадові особи органів  державної податкової служби  зобов’язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

З урахуванням викладеного, зменшені позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі   25.06.2007р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії (бездіяльність) ДПІ у м. Сімферополі по факту відмови у видачі фіксованого патенту СПД Воробйову Віктору Васильовичу  по заяві від 25.12.2006р.

Зобов’язати ДПІ у м. Сімферополі  ( м. Сімферополь, вул.. М.Залкі,19) видати Воробйову Віктору Васильовичу (м. Сімферополь, вул..Гоголя,58,кв.8)  патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян на 2007р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Воробйову Віктору Васильовичу (м. Сімферополь, вул..Гоголя,58,кв.8, ІНН  )  3грн.40 коп. судових витрат.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.