ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.

№ 28/175

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,  Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому
за участю представника позивача:
касаційну скаргу

судовому засіданні у м. Києві
Мешечка О.Л та представника суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1. та ТзОВ "Чернігівська агропромислова компанія" -Молчанова
Ю.І. Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт-бізнес"

на постанову

від 21.03.2007

Дніпропетровського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 28/175

господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліта"

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт-бізнес", Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1., Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська
агропромислова компанія"

про

стягнення 127275,45 грн.

В судове засідання представник ТзОВ
"Еліт-Бізнес" не з'явився, про час і місце слухання справи сторони
були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Еліта" звернулося з позовом до товариства
з обмеженою відповідальністю "Еліт-бізнес" про стягнення з
відповідача 95734,75 грн. на відшкодування збитків та 31541,00 грн.
неотриманого доходу.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 20.07.2006 у справі № 28/175 позов задоволено.
Стягнено з ТзОВ "Еліт-бізнес" на користь ТзОВ "Еліта"
95734,75 грн. на відшкодування збитків та 31541,00 грн. неотриманого доходу.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 13.11.2006 залучено до участі у справі у
якості другого відповідача суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 15.01.2007 залучено до участі у справі у
якості третього відповідача товариство з обмеженою відповідальністю
"Чернігівська агропромислова компанія".

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 21.03.2007, за тією ж справою,
вищезазначене рішення змінено. Стягнено з ТзОВ "Еліт-бізнес" на
користь ТзОВ "Еліта" 79089,00 грн. на відшкодування збитків та
31541,00 грн. неотриманого доходу.

У касаційній скарзі ТзОВ
"Еліт-бізнес" просить скасувати постанову апеляційного суду від
21.03.2007, рішення суду першої інстанції від 20.07.2006, а справу направити на
новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. Скарга
мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм
процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 129 Конституції України,
ст.ст. 42, 18, 20, 22, 33, 38, 79, 101 ГПК України, ст.ст. 1166,
1178 ЦК України та вимоги Правил зберігання транспортних засобів на
автостоянках, затверджених Постановою КМУ від 22.01.1996 № 115.

Відзиву на касаційну скаргу позивач
до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши
пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування
апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права,
колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на
підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, 04.03.2006 на автомобільній стоянці, яка розташована на території
оптово-ринкового комплексу за адресою АДРЕСА_1 у м. Кривий Ріг, через коротке
замикання електропроводки в салоні кабіни автомобіля МАЗ, держномер НОМЕР_1,
виникла пожежа внаслідок якої було пошкоджено ліву сторону кабіни автомобіля
MAN TGA 18.430, держномер НОМЕР_2, та ліву передню частину тенту напівпричепа
ВАРЗ 9996, держномер НОМЕР_3, що знаходились поруч та належали позивачу.

Частково задовольняючи заявлений по
справі позов, апеляційний суд виходив з того, що працівники автостоянки не
ознайомили водіїв з вимогами Правил зберігання транспортних засобів на
автостоянках, дозволили водію автомобіля МАЗ, державний номер НОМЕР_1,
знаходитись в автомобілі, акумуляторна батарея якого не була відключена, що
суперечить вимогам вищезазначених Правил.

З такими висновками суду погодитись
не можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
і це було встановлено судами, відповідно до акту про пожежу від 04.03.2006, її
причиною було коротке замикання електропроводки в салоні кабіни автомобіля МАЗ,
державний номер НОМЕР_1. В той же час, із змісту цього ж акту вбачається, що ці
дані носять ймовірний характер.

Відповідно до ст.ст. 47,
43 ГПК України, ніякі докази не можуть мати для суду заздалегідь встановленої
сили і повинні оцінюватись лише за таким його внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи
в їх сукупності та відповідає закону.

Вищезазначених вимог процесуального
законодавства суди при розгляді цієї справи не дотримались і, не з'ясувавши
всієї сукупності всіх її фактичних обставин, поклали в основу постановлених по
справі рішень лише той доказ, який носить припустимий характер.

У цьому зв'язку, суди не звернули
уваги на вимоги ст.ст. 38, 41 ГПК України, і за наявності обставин, які
потребували роз'яснення відповідних питань з використанням спеціальних знань,
судової експертизи на предмет встановлення дійсної причини, яка обумовила
виникнення пожежі, не призначили, що, в свою чергу, свідчить про неповне
дослідження обставин справи.

В той же час з матеріалів останньої
вбачається, що відповідач, заперечуючи проти позову, стверджував про те, що
автомобіль МАЗ, держномер НОМЕР_1, загорівся з інших причин, а саме внаслідок
того, що його водій, всупереч правилам пожежної безпеки, використовував в
кабіні опалювальний газовий пристрій.

Згідно тих же матеріалів справи, в
них є наявним пояснення водія автомобіля МАЗ, держномер НОМЕР_1, - громадянина
ОСОБА_2, який стверджував про те, що у зазначений період часу він дійсно
знаходився в салоні транспортного засобу. Включивши газову горілку він заснув і
прокинувся коли кабіна була об'ята полум'ям.

Відповідно до змісту протоколу
огляд місця події, який проводився працівниками Дзержинського РО КГУ УМВС
України у Дніпропетровській області, в двох метрах від кабіни автомобіля МАЗ,
держномер НОМЕР_1, був виявлений обгорівший газовий балон.

Вищенаведених пояснень відповідача
суди не перевірили, а наявним у цьому ж зв'язку в матеріалах справи доказам не
дали ніякої оцінки. Через це висновки судів відносно причини пожежі, а в
залежності від того і відносно особи, яка має відповідати за заподіяну шкоду,
не можна визнати такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Крім того, дійшовши до висновку про
наявність підстав для покладання відповідальності за обставинами цієї справи на
ТзОВ "Еліт-бізнес", працівники якого не ознайомили водіїв обох
автомобілів з Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках і
дозволили водію автомобіля МАЗ, держномер НОМЕР_1, знаходитись в салоні
автомобіля, суди не прийняли до уваги, що, відповідно до ст. 1166 ЦК України,
однією з умов, яка утворює підставу для відшкодування майнової шкоди, є
наявність прямого причинного зв'язку між цивільним правопорушенням та майновою
шкодою, і не зазначили чи вбачають вони такий
зв'язок між вищезазначеними діями (бездіяльністю) працівників стоянки та
наставшими наслідками і, якщо вбачають, то чим цей зв'язок на їх думку
обумовлений і чи не настали б ці ж самі наслідки у випадку, якби водії були
ознайомлені з вищезазначеними Правилами.

До цього ж суди не звернули увагу
на ту обставину, що, відповідно до тих же Правил, останні мають бути вивішені у
службовому приміщенні автостоянки, в той час, як ознайомлення з цими Правилами
відноситься до обов'язку володільця транспортного засобу, який, крім того,
також зобов'язаний: розписатись про ознайомлення з Правилами в журналі обліку
транспортних засобів; виконувати всі вимоги цих Правил, а тобто і вимоги щодо
обезструмлення автомобіля.

До того ж, зазначена особа судами,
в порядку ст. 30 ГПК України, до участі у справі не залучалась і відносно
обставин справи ніяких пояснень в суді не давала.

Сукупність наведеного дає підстави
вважати, що обставини справи були встановлені судами неповно, а отже прийняті
ними по справі рішення не можна визнати такими, що ґрунтуються на законі.

З огляду на це, оскаржувані судові
рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

В ході такого суду належить
врахувати вищенаведені недоліки, перевірити обґрунтованість заявлених по справі
вимог та висунутих проти них заперечень, розглянути питання щодо необхідності
призначення по справі експертного дослідження і, за наявності такої
необхідності, вирішити зазначене питання у відповідності з вимогами діючого
законодавства. Враховуючи, що позовні вимоги по справі заявлені у тому числі і
до суб'єкта підприємницької діяльності -ОСОБА_1., у трудових стосунках з яким
знаходиться водій, автомобіль якого загорівся, суду належить обговорити питання
щодо залучення до участі у справі і цього водія у якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору. На підставі наданих, а при необхідності і
додатково зібраних доказів повно встановити фактичні обставини справи та, в
залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно
з вимогами процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119-11111, 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Еліт-бізнес" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 21.03.2007, рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.07.2006 у справі № 28/175 скасувати, а справу
передати до господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд в
іншому складі суддів.

Головуючий                                                                             Остапенко
М.І.

Суддя
Харченко В.М.

Суддя                                                                                        Борденюк
Є.М.