ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" жовтня 2007 р.                                                            Справа №9/612-НА

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Камчатка" с. Калинівка Ізяславського району

до Державної податкової інспекції в Ізяславському районі м. Ізяслав

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 25.06.07 №/0

Суддя  Олійник Ю.П.                    Секретар судового засідання Римар Н.М.

Представники сторін:

Від позивача  -  Думановський Р.А. –за дов. від 9.01.07,

Від відповідача – Янюк О.М. –за дов. від 1.10.07 .

У судовому   засіданні   оголошено вступну  і  резолютивну   частину    рішення  згідно ст. 160 КАС України .

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просять про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 25.06.07 №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ  на 99178 грн. Позивач посилається на те, що в березні 2007 р. згідно контракту №LK-02/01-2007 р. від 12.01.07  та відповідно до вантажно-митної декларації №400030003/7/000280 від 02.03.2007р., придбано універсальний комбінований агрегат для обробітки грунту „Смарагд” , вартістю 211066,59 грн. , ПДВ  46434,65грн. та пневматичну зернову сівалку „Солітер” , вартістю 263714,86 грн., ПДВ 52742,97грн.  При отримані вищезазначеної техніки позивачем було сплачено митним огранам згідно п. 10.4. ст. 10 Закону України „Про податок на додану вартість” ПДВ в сумі 99178 грн.  Зазначену операцію  було занесено  в загальну декларацію, яка передбачає відшкодування ПДВ. Однак, відповідачем прийнято рішення про неможливість відшкодування ПДВ у даній ситуації.

У судовому    засіданні   позивачем заявлено  клопотання   про залучення    Третьою особою  Хмельницьку митницю, оскільки  рішення по справі може вплинути на її інтереси. Судом відмовлено у  задоволенні    клопотання у зв’язку з відсутністю доказів щодо   можливості    впливу прийнятого судового  рішення   на    права  митниці та   враховуючи відсутність у  останньої статусу юридичної особи.

Відповідач у письмовому заперечені на позов та його представники у судовому   засіданні  проти задоволення позову заперечують, посилаючись на те, що  відповідачем  прийнято податкове-повідомлення рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ в сумі 99178 грн. , яка  неправомірно заявлена в Декларації з ПДВ за квітень 2007 р. Зазначається про  порушення  пп.7.7.2  ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, оскільки позивач є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а тому до нього застосовується спеціальне процесуальне законодавство  щодо відшкодування ПДВ.  У даному випадку сплачені суми ПДВ не відшкодовуються, а зараховуються на спеціальний рахунок, з якого проводится зарахування  (зменшення) сум ПДВ при слідуючих нарахуваннях по зазначеному податку. Звертається увага, що за час існування підприємства фактична сплата ПДВ ним майже не проводилася, а тому використати заявлену для відшкодування ПДВ підприємство не має змоги, в зв’язку з чим воно намагається відшкодувати заявлені кошти з бюджету, що призводить до порушення процесуального порядку такого відшкодування. Посилаються на те, що  згідно п.11.21 та п 11.29 Закону України "Про податок на додану вартість" та Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 року № 271 "Про порядок акумуляції та використання коштів, які використовуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками податку на додану вартість,щодо операцій з продажу товарів/робіт,послуг/ власного виробництва,включаючи продукцію /крім підакцизних товарів/ на давальницьких умовах із власної сировини" та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1999 року № 805 „Про порядок нарахування виплат і використання коштів,спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським виробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі” передбачено по податку на додану вартість подання до податкових органів трьох декларацій. Перевіркою правильності визначення повноти нарахувань та своєчасності сплати податку на додану вартість згідно з декларації №3 та додатка 3 до декларації „ Розрахунок суми бюджетного відшкодування” за квітень 2007 року  встановлено , що в порушення пп. 7.7.1 , пп 7.7.2 п 7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР із змінами та доповненнями позивач не мав права на отримання бюджетного відшкодування в сумі 99178 грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідачем проведено позапланову  виїзну перевірку  позивача   з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень –квітень 2007 р. , за результатами якої складено  акт № 23/1-32498044 від 16.06.2007 р. Перевіркою  встановлено , що     позивач згідно   п.7.7.2  ст. 7 Закону України  „Про податок на додану вартість”  не має права на  отримання   бюджетного  відшкодування  по ПДВ . При цьому    визначено безпідставне всупереч п.7.4.3 ст. 7 Закону  включення до податкового кредиту в березні 2007 року суму ПДВ  в розмірі 99178 грн. відповідно до вантажно-митної декларації №400030003/7/000280 від 02.03.2007 року та контракту №LK-02/01-2007 р. від 12.01.07 ,  за отримані універсальний комбінований агрегат для обробітку післяжнивних залишків та    передпосівного обробітку грунту „ СМАРАГД” податок  на додану вартість - 46435 грн. та пневматичну зернову сівалка „Солітер”, податок на додану вартість 52743 грн., які введені в експлуатацію і використовувались під час весняно-польових робіт. Всього завищено суму податкового кредиту на 99178 грн.

Згідно з поданою позивачем  до відповідача податковою декларацією з ПДВ за    квітень 2007 року  та розрахунком суми бюджетного відшкодування  сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 99178 грн. Згідно з даними декларації залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, складає 99178 грн., сума   податкового   кредиту   попереднього   податкового   періоду   складає 99178 грн.

На підставі   зазначеного   акту    перевірки  відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.06.2007 р. про зменшення суми  бюджетного відшкодування  по ПДВ у сумі 99178,00 грн.  за квітень 2007 року.

За наслідками розгляду скарги позивача відповідачем залишено останню  без задоволення, а зазначене податкове повідомлення-рішення без змін.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його в судовому порядку.

Досліджуючи  надані  сторонами  докази  ,  аналізуючи наведені  представниками сторін міркування та заперечення , оцінюючи  їх  в  сукупності  , судом  враховується  наступне.

Згідно п.11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" від  3.04.1997р. із змінами і доповненнями  до 1 січня 2008 року сума ПДВ, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.  Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.11.29 ст. 11 цього Закону до 1 січня 2008 року зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від  організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.     Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У  разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку.   Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №271 від 26.02.1999 року «Про порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками -платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогоподарської сировини" ( п. 4) сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою. Залишок податкового кредиту відповідно до згаданої податкової декларації, тобто від'ємна різниця між сумою податку на додану вартість, одержану сільськогосподарськими товаровиробниками від покупців та сумою податку на додану вартість, сплаченою ними постачальникам , зараховується на зменшення податкових зобов"язань наступних звітних періодів.

Відповідно  для операцій з купівлі- продажу сільськогосподарськими товаровиробниками товарів (робіт, послуг) власного виробництва, щодо яких п. 11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено спеціальний режим використання сум ПДВ, виключень щодо формування податкового кредиту не передбачено.

Тому сплачена позивачем  сума ПДВ за товарно-матеріальні цінності , що використовуються для виробництва сільськогосподарської продукції має відображатися, як податковий кредит в спеціальній податковій декларації з податку на додану вартість.

Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997р. №166 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997р. за №250/2054 ( абз.4 п.1.2) визначено, що  платники податку,  у  яких  згідно  з  чинним  законодавством (пункти 11.21, 11.29 Закону ) суми податку на додану вартість повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену) .

Тому сума ПДВ, сплачена позивачем,  повинна включатися в податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену), яку подають платники податку, у яких відповідно до чинного законодавства (пункт 11.29 Закону України "Про податок на додану вартість") суми податку на додану вартість повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, оскільки  придбане обладнання призначене для використання  у сільськогосподарському  виробництві .

Відповідно позивачем неправомірно заявлено до відшкодування з Державного бюджету України , включивши до податкового кредиту загальної податкової декларації (декларація №3) суму ПДВ у розмірі 99178 грн.

За  таких обставин  позовні     вимоги    безпідставні  і у   їх задоволенні належить відмовити.

Згідно  ст. 94 КАС України у зв’язку з відмовою у позові  судові витрати, здійсненні позивачем, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Камчатка" с. Калинівка Ізяславського району до Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції м. Ізяслав   про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 25.06.07  №/0  відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова  суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник