ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.09.2007
Справа №2-25/12094-2007

За позовом : ТОВ «Спецшахтбуд», Запорізька область, Василевський район, с. Балки, вул.. Південна, 6 Б; Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, Проммайданчик

До  відповідача : Фонду державного майна України, м. Київ, вул.. Кутузова, 18/9,

Третя особа ВАТ «Трест «Шахтспецбуд», Російська Федерація, м. Москва, вул.. Бакинська, 15, в особі Постійного представництва ВАТ «Трест «Шахтспецбуд» - Пансіонат «Рибаче», м. Алушта, с. Рибаче, вул.. Новоселов, 1а.

Про визначення права власності

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Акуленко О.А. – предст., дов. бн від 18.09.2007р., Белкін І.Д. – директор

Від відповідача – Крутяк С.Р., ю/к, дов. № 481 від 27.08.2007р.

Від третьої особи не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся у Господарський суд АР Крим із позовом до Фонду державного майна України, третя особа ВАТ «Трест «Шахтспецбуд» в особі Постійного представництва ВАТ «Трест «Шахтспецбуд» - Пансіонат «Рибаче» про визначення право власності на ј частку майна Пансіонату «рибаче», вартістю 1000000,00 грн. за ТОВ «Спецшахтбуд».

Позовну заяву прийнято та призначено  до розгляду.

В ході розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги та просить суд визнати право власності за ТОВ «Спецшахтбуд» на чотирьох поверховий будинок корпусу №6 та№7 (літ. В, літ. В-1, літ. В-2), одноповерховий будинок блоку обслуговування (літ.Г) та одноповерховий будинок їдальні (літ.Б), що розташовані в м. Алушта, с. Рибаче, вул.. Новоселов, 1-а.

Позивачем було також  заявлено клопотання  про забезпечення позову шляхом заборони усім зацікавленим особам здійснювати дії щодо відчуження, зняття з реєстрації нерухомого майна: чотирьохповерхового будинку корпусу №6 та№7 (літ. В, літ. В-1, літ. В-2), одноповерхового будинку блоку обслуговування (літ.Г) та одноповерхового будинку їдальні (літ.Б), що розташовані в м. Алушта, с. Рибаче, вул.. Новоселов, 1-а.

Ухвалою господарського суду АРК від 26.09.2007р. клопотання позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено позивачу, відповідачу, іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, зняття з реєстрації нерухомого майна: чотирьохповерхового будинку корпусу №6 та№7 (літ. В, літ. В-1, літ. В-2), одноповерхового будинку блоку обслуговування (літ.Г) та одноповерхового будинку їдальні (літ.Б), що розташовані в м. Алушта, с. Рибаче, вул.. Новоселов, 1-а.

У судове засідання 27.09.2007 року з'явились представники позивача та відповідача.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно з яким вимоги позивача не признаються, оскільки позов не підлягає розгляду в господарських судах. Даний спір, на думку відповідача, відноситься до компетенції міждержавного регулювання відповідно до Угоди між Україною і Російською Федерацією від 15.05.1993 року, згідно якому власник спірного майна визначається спільними протоколами Фонду державного майна України і Федерального агентства по управлінню федеральною власністю. У зв'язку із чим відповідач наполягав на припиненні провадження у справі.

Представник третьої особи в судове засідання 18.09.2007 року не з'явився. На адресу суду направлено клопотання про відкладення розгляду справи строком на два місяці у зв'язку із знаходженням Генерального директора в службовому відрядженні в м. Москва.

Стосовно надісланого клопотання третьою особою, суд не вважає за доцільне його задоволення, адже викладені підстави для відкладення розгляду справи не передбачені ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України, крім того у разі неможливості явки генерального директора товариства у судове засідання, представником юридичної особи може бути інша особа повноваження якої підтверджуються довіреністю (ст.. 28 ГПК України). Також слід зазначити, що ст.. 69 ГПК України передбачений двомісячний строк розгляду справи, а отже відкладення розгляду справи на два місяці як заявлено у клопотанні третьої особи, порушить термін розгляду справи встановлений вказаною нормою процесуального законодавства.

Враховуючи те, що підстав для відкладення розгляду справи не має, суд вважає за можливе її розгляд по суті.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2000р. Василевською районною державною адміністрацією Запорізької області було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецшахтбуд», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії АОО №726535.

Відповідно до статті 1.2 статуту позивача Товариство є самостійним суб'єктом господарювання, має права юридичної особи, володіє відособленим майном, від свого імені набуває майнових прав і несе обов'язки, здійснює виробничу комерційну, посередницьку та іншу господарську діяльність, що не суперечить чинному законодавству України.

Згідно пункту 4 наказу Державного унітарного підприємства «Трест «Шахтспецбуд»  №Т-23 від 25.06.2003р. ТОВ «Спецшахтбуд» є правонаступником ліквідованого на підставі цього ж наказу підприємства із стовідсотковою інвестицією «Запорізький гірничий цех» тресту «Шахстспецбуд». Усе майно ліквідованого підприємства передається у власність ТОВ «Спецшахтбуд», що виходить із змісту пункту 3 вказаного наказу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до ТОВ «Спецшахтбуд» в порядку правонаступництва до позивача перейшло право власності на все майно, а також на майнові і немайнові права і обов'язки, що належали підприємству із стовідсотковою інвестицією «Запорізький гірничий цех» ДП тресту «Шахтспецбуд».

Даний висновок суду також відповідає вимогам частини 2 статті 37 УК УРСР та статті 34 Закону України «Про підприємства в Україні», що діяли в той період часу, де вказано, що при злитті та розділенні юридичних осіб майно (права та обов'язки) переходить до юридичних осіб які щойно виникли. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи  її майно (права та обов'язки) переходять до останньої.

Підприємство із стовідсотковою інвестицією «Запорізький гірничий цех» ДП тресту «Шахтспецбуд» було правонаступником Запорізького гірничого цеху Білгородського будівельного шахтопроходческого управління тресту «Шахтспецбуд», створеного на підставі рішення обласного виконавчого комітету №6 від 09.01.1994р, що підтверджується довідкою №24-4515 від 21.12.1994р.

Правонаступництво підтверджується пунктом 1.1 статуту підприємства із стовідсотковою інвестицією «Запорізький гірничий цех» ДП тресту «Шахтспецбуд».

З викладеного впливає, що до ТОВ «Спецшахбуд», перейшли і всі майнові права і обов'язки Запорізького гірничого цеху Білгородського будівельного шахтопроходческого управління тресту «Шахтспецбуд», що також не суперечить приписам частини 2 статті 37 ЦК УРСР та статті 34 Закону України «Про підприємства в Україні».

При дослідженні технічного паспорту майнового комплексу пансіонату «Рибаче», розташованого в м. Алушта, с. Рибаче, вул. Новоселов, 1-а, судом встановлено, що на балансі пансіонату знаходиться будівля корпусу №6 і №7 (літ. У, літ. В-1, літ.В-2), будівля блоку обслуговування (літ. Г) і будівля їдальні (літ. Б). Право власності на вказані об'єкти нерухомості не за ким не зареєстроване.

Відповідно до наказу Білгородського шахтобудівного управління №68 від 20.03.1995р. Запорізькому гірничому цеху Білгородського шахтобудівного управління необхідно було забезпечити фінансування реконструкції, капітального ремонту і модернізації майнового комплексу пансіонату «Рибаче».

Згідно наказам Запорізького гірничого цеху Білгородського шахтобудівного управління №34 від 23.03.1995р. №43 від 26.03.1995р. №56 від 16.04.1995р. №104 від 12.09.1995р. №15 від 29.01.1996р. та №56 від 17.03.1996р. пансіонату «Рибаче» на реконструкцію, капітальний ремонт і модернізацію будівель корпусу №6, корпусу №7, блоку обслуговування і їдальні було перераховано всього 00,00 крб.

Виходячи з викладеного, суд згоден з позивачем, що на кошти Запорізького гірничого цеху Білгородського шахтобудівного управління, чиї майнові права в порядку правонаступництва перейшли до позивача, були капітально відремонтовані, реконструйовані та модернізовані корпуси №6 та №7, блок обслуговування  і їдальня пансіонату «Рибаче».

Згідно розшифровці рахунку 10 «основні засоби» по пансіонату «Рибаче» станом на 01.10.2005р. балансова вартість корпусу №6 склала 723785,90 грн., корпусу №7 - 574341,52 грн., блоку обслуговування - 57357,00 грн., їдальні - 1257109,68 грн., а всього 2612594,10 грн.

Таким чином, вартість реконструкції, капітального ремонту і модернізації будівель корпусу №6, корпусу №7, блоку обслуговування та їдальні значно перевищує їх балансову вартість.

Отже, суд знаходить переконливим довід позивача про те, що за рахунок засобів Запорізького гірничого цеху Білгородського шахтобудівного управління фактично були створені нові речі, оскільки вартість капітального ремонту вищезгаданих об'єктів нерухомості значно перевищує балансову вартість цих будівель.

Приймаючи до уваги, що права та обов'язки сторін у справі продовжують існувати після набуття чинності Цивільного Кодексу України від 16.01.2003р. № 435-IV, то дійсний спір має бути розглянуто відповідно до вимог Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року.

Відповідно до частини 1 статті 331 Цивільного кодексу України Право  власності  на нову річ,  яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором  або законом.

Враховуючи, що нові речі - корпус №6, корпус №7, блок обслуговування  та їдальня пансіонату «Рибаче», створені за рахунок коштів Запорізького гірничого цеху Білгородського шахтобудівного управління тресту «Шахтспецбуд», майнові права якого в порядку правонаступництва перейшли до позивача, то відповідно до приписів частини 1 статті 331 ЦК України, статті 104 ЦК України, статті 59 Господарського Кодексу України, суд дійшов висновку, що право власності на корпус №6, корпус №7, блок обслуговування та їдальню пансіонату «Рибальське» належить позивачеві.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про  визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності..

Із змісту відзиву на позов впливає, що відповідач не визнає право власності позивача на вказані об'єкти нерухомості. Документів, що встановлюють право, позивач не має.

Таким чином, позивач правомірно звернувся із дійсним позовом до господарського суду АРК на підставі статті 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 12 ГПК України даний спір підвідомчий господарському суду, оскільки наявний спір про право власності на нерухоме майно між юридичними особами.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про припинення провадження у справі по мотивах непідвідомчості спору господарському суду. Крім того, згідно листа відповідача №10-27-2190 від 12.06.2007р. Фонд Державного майна України вказав позивачеві про необхідність підтвердження факту перерахування грошових коштів Запорізьким гірничим цехом на будівництво пансіонату «Рибаче», що їм і було зроблено. При цьому в даному листі вказано, що процедура врегулювання прав власності Російської Федерації на пансіонат «Рибаче» призупинена, у зв'язку із зверненням ТОВ «Спецшахтбуд» про участь в будівництві пансіонату.

Таким чином, відповідач фактично погодився з можливістю визнання права власності за позивачем на частину майна пансіонату «Рибаче», у разі надання документів, підтверджуючих факт перерахування грошових коштів на будівництво пансіонату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 331,392 Цивільного кодексу України, ст.. 59 Господарського кодексу України, статтями 83-84 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за ТОВ «Спецшахтбуд» (Запорізька область, Василевський район, с. Балки, вул.. Південна, 6 Б; Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, Проммайданчик; ) на чотирьох поверховий будинок корпусу №6 та №7 (літ. В, літ. В-1, літ. В-2), одноповерховий будинок блоку обслуговування (літ. Г) та одноповерховий будинок їдальні (літ. Б), що розташовані в м. Алушта, с. Рибаче, вул.. Новоселов, 1-а.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.