ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.10.2007
Справа №2-24/13195-2007А

За адміністративним позовом - Відкритого акціонерного товариства

«Електромашинобудівний завод «Фірма СЕЛМА», (95000, М.Сімферополь, вул..Генерала

Васильєва, 32 «А»)

До відповідачів - 1.Державної податкової інспекції в М.Сімферополь, (95053, М.Сімферополь,

вул..М.Залки, 1/9);

2.Головного Управління Державного казначейства України в АРК, (95015, М.Сімферополь,

вул..Севастопольська, 19)

Про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в

сумі 118472грн.

Суддя ГГ.Колосова

При секретарі Капустіной І.М.

За участю представників:

Від позивача- Шевченко О.В., представник, дов у справі.

Від відповідачів-1. Долгіх О.Л., представник, дов у справі, Гайдамака О.О., представник, дов

у справі, Ліпінська Н.Б., представник, дов у справі.

2. Капран М.В., гол.спец., юр відділу, дов у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про стягнення з Державного

бюджету України бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 118472грн.

Позивач у судових засіданнях підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Перший відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у відзиві ( а.с. 52-

53).

Другий відповідач- Управління Державного казначейства в АРК повідомив про реорганізацію та що його правонаступником є Головне управління Державного казначейства України в АР Крим, проти позову заперечує.

Ухвалою ГС АР Крим від 29.10.2007р. другий відповідач замінений його правонаступником - Головним управлінням державного казначейства України в АР Крим.

Другий відповідач проти позовних вимог заперечує та вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають ( а.с. 54-57).

Згідно з п. 6 Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Таких  вимог від сторін не надходило.

Суд здійснює проведення судового процесу  без його фіксування технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство Електромашинобудівний завод «Фірма Селма» зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим 30.05.1997 р. і поставлений на облік у ДПІ в м.Сімферополь.

04.07.2005 р. ДПІ в м.Сімферополі проведена документальна перевірка податкової декларації з ПДВ ВАТ Електромашинобудівний завод «Фірма Селма» (технопарк) за березень 2005 р. За результатами перевірки складений акт № 16523-420732066 від 04.07.2005р.

На підставі акту ДПІ в м.Сімферополь винесено податкове повідомлення-рішення за № 000972301/0 від 06.07.2005 р., яким суми бюджетного відшкодування по ПДВ за  березень 2005 р. були зменшені в картці особового рахунку платника податків у сумі  118472 грн.

Відкрите акціонерне товариство «Електромашинобудівний завод «Фірма Селма» звернулась до Господарського суду АРК з позовними вимогами до Державної податкової інспекції в м.Сімферополь про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № 000972301/0 від 06.07.2005р.

Постановою ГС АРК  по справі № 2-2412037-2006А   від 21.09.2006 р. позовні вимоги ВАТ «Електромашинобудівний завод «Фірма Селма» задоволені, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сімферополь № 000972301/0 від 06.07.2005р., зобов’язано ДПІ відновити на особовому рахунку позивача  суму бюджетного відшкодування 118472грн.

Не погодившись з винесеною постановою суду  ДПІ в м. Сімферополі оскаржила її до Севастопольського апеляційного господарського суду. Постановою САГС  від 08.11.2006 р. по справі  №2-24/12037-2006А апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова ГС АРК - без змін. Постанова суду по  справі № 2-2412037-2006А   від 21.09.2006 р. набрала законної сили.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою  ГС АРК по справі  № 2-2412037-2006А  від 21.09.2006 р. встановлено  право  позивача на бюджетне відшкодування за березень 2005 р. на суму 118472 грн.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України ( бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено п.п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 16897-ВР від 03.04.1997р. (далі- Закон № 168)

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону № 168 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання  звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума  враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку , що виник за попередні податкові періоди ( у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п. а) 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума,  розрахована згідно  з п.п.7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Підпунктом 7.7.4 п.7.7 ст. 7 Закона  № 168  встановлено, що платник податку, який має право на одержання  бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення  повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми  бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п’ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства  України копію декларації, з відміткою податкового органу про  її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п’ятьох основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

На вимогу ч.1 та 2  п.п 7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону № 168  податковий орган шляхом проведення перевірок підтвердив  достовірність   нарахування бюджетного відшкодування та  був зобов’язаний у п’ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу Держказначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п.п.7.7.6 п.7.7. ст.7 Закону № 168 на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому  суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування  коштів з Державного бюджету на поточний  банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку  протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Відповідно до п.п.7.7.8 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий орган після закінчення процедури судового оскарження зобов’язаний протягом п’яти робочих днів, наступних за днем отримання рішення суду, надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а орган державного казначейства, у свою чергу відповідно до п.п.7.7.6 п.7.7 ст.7 Закону протягом 5 операційних днів після отримання висновку податкового органу надає платнику податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок.

Однак ДПІ в м.Сімферополі до тепер не здійснила бюджетного відшкодування ПДВ позивачу   у сумі 118472грн.  у встановленому законом порядку та строки.

ДПІ в м. Сімферополі проти позову заперечує, оскільки згідно Наказу ДПА України від 07.02.2005р. № 65 облік сум податку на додану вартість по підприємствах технологічних парків і їх учасників ведеться в картках особових рахунків, відкритих за кодом бюджетної класифікації, - 14010140 «сум ПДВ від підприємств технопарків, його учасників і спільних підприємств».

Згідно вимогам Приказа ГНАУ від 30.03.2003р. № 466 «О затвердженні змін до податкової звітності по податку на додану вартість», по підприємствах технологічних парків надається податкова декларація по скороченій формі, яка ознаки відшкодування не має. Суми податку на додану вартість залишаються у розпорядженні платника для цільового використання і перераховуються на спеціальний рахунок, а у разі виникнення негативного значення (рядок 24 податкової декларації) сума переноситься в рядок 22 наступного звітного періоду і зменшує суму податкових зобов'язань подальших податкових періодів.

Згідно листа ДПА України від 14.04.2006р. № 7109/7/16-1317 «Про виконання доручення КМУ від 15.03.2006р. №9074/1/1-06 і від 26.03.2006р. № 11392/1/1-06» «платники податків, які були учасниками технологічних парків, результати діяльності від використання інноваційних і інвестиційних проектів відповідно до законодавства, що діє в період їх діяльності, необхідно було відображати в податковій декларації по податку на додану вартість (скороченою). При цьому суми ПДВ, які підлягають нарахуванню, залишаються у розпорядженні таких платників, а суми ПДВ, які підлягали зменшенню, - не підлягають відшкодуванню з бюджету, а зменшують нарахування подальших звітних періодів.

Вказане рішення  ГС АРК проведене в картці особового рахунку по податку на додану

вартість по підприємствах технологічних парків, їх учасників і спільних підприємств, згідно

з листами ДПА України від 20.03.2006р. «4473/7/19-3117 «Про порядок обліку ПДВ по

підприємствах технопарків» облік сум податку на додану вартість по підприємствах

технологічних парків і їх учасників ведеться в картках особових рахунків, відкритих по 75

позабюджетному рахунку.

Вказані доводи суд до уваги не приймає у зв’язку з наступним.

Пункт 1.2. ст.  1  Порядку   заповнення та надання податкової декларації по ПДВ від

30.05.1997р. передбачає необхідність заповнення податкової декларації по ПДВ в скороченій  формі учасниками   технопарків,  до   яких   відноситься      позивач,  лише  у  разі

Виникнення позитивної різниці суми ПДВ з метою їх зарахування на спеціальні рахунки.

Проте, оскільки  чинним законодавством    не врегульовано питання відносно форми

(повної або скороченої) надання податкової декларації у випадку виникнення  в учасника

технологічного   парку   від'ємного   значення   ПДВ,  то в даному   випадку слід керуватися

приписами ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

Таким чином, сама форма   декларації   (повна   чи   скорочена)   у   разі   правильного

зображення в ній сум ПДВ,  що підлягають відшкодуванню, не є підставою для відмови у

такому бюджетному відшкодуванні.

До того ж, листи та накази ДПА України не можуть вносити зміни до закону, яким передбачено правопозивача на відшкодування з бюдждету вказаної суми.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах  про протиправність  рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів наявність порушень позивачем вимог Закону № 168.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Електромашинобудівний завод «Фірма Селма» такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 1184,72грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  02.11.2007 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 94,98,160-163 Кодекс адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Електромашинобудівний завод «Фірма СЕЛМА», (95000, м.Сімферополь, вул..Генерала Васильєва, 32 «А», п/р 1048 в КЦО ПІБ, МФО 324430, )  118472,00 грн. бюджетной заборгованості з податку на додану вартість та 1184,72грн.судових витрат.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.