СУД
СУД
УХВАЛА

15.11.07                                                                                 Справа № 16/569.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного комітету України з державного матеріального резерву, м. Київ

до  Державного підприємства "Свердловантрацит", м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 12440309 грн. 98 коп.

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув,

від відповідача –Снесарєва-Сомова Я.В., дов. від 28.03.07. №14-109д,

Боцул В.П., (без повноважень),

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 24.09.07. було оголошено перерву до 18.10.07., в засіданні суду 18.10.07. було оголошено перерву до 15.11.07. –за клопотанням сторін у відповідності до ст77 ГПК України.

Позивачем заявлене клопотання про забезпечення позову, в якому заявник просить накласти арешт на грошові кошти та майно відповідача в межах позовних вимог.

Представники відповідача заперечили проти клопотання позивача з підстав недоведеності заявником клопотання тих підстав, які можуть утруднити виконання рішення по справі.

Відповідно до правил ст.66 ГПК України підставами для забезпечення позову вважаються ті обставини (дії чи бездіяльність), які дозволяють суду зробити висновок про неможливість або утруднення виконання рішення по справі. Забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття таких заходів може зробити виконання рішення за спором досить трудним або неможливим. Для висновку щодо таких обставин і для прийняття заходів по забезпеченню позову у суду повинні бути докази дій (бездіяльності) або реального наміру відповідача, які б реально свідчили про намір особи вчинити певні дії по відношенню до предмету спору.

Доказів обставин, дій відповідача, на підставі яких можна стверджувати про намір вчинити дії по відчуженню майнових активів, що вимагаються до повернення до держрезерву, позивачем суду не надано. У матеріалах справи такі докази відсутні. За таких підстав, у задоволенні клопотання про забезпечення позову позивачу суд відмовив.

Відповідач клопотанням від 21.09.07. №12/8-54 просить суд припинити провадження у справі у зв’язку з тим, що даний спір, на думку відповідача, належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач проти клопотання заперечив і зазначив, що спір про зобов’язання повернути матеріальні цінності до державного матеріального резерву та стягнення штрафу і пені, належить вирішувати в порядку господарського судочинства.

Клопотання відповідача суд залишає без задоволення у зв’язку з безпідставністю, оскільки спори про повернення матеріальних цінностей до державного матеріального резерву та стягнення неустойки повинні вирішуватись у відповідності з нормами Господарського процесуального кодексу України, у тому числі ст.ст.1,2,12,21 цього кодексу.

Суть спору: заявлена вимога про зобов’язання відповідача повернути матеріальні цінності до державного матеріального резерву (за вказаним переліком з 20 найменувань) та стягнення штрафу в сумі 8358647,21грн. і пені 4081662,77грн.

Заявою від 17.10.07. №341/юр позивач зменшив розмір позовних вимог у зв’язку з неправильним зверненням до суду з первісним позовом –без дотримання вимог рішення господарського суду м. Києва від 16.12.02. по справі №02-2-17/2196-1/160Т - і заявив про зобов’язання відповідача повернути матеріальні цінності до державного матеріального резерву (за вказаним переліком з 16 найменувань) та стягнення штрафу в сумі 2906151,68грн. і пені 1507022,06грн.

Відзивом від 18.10.07. №12/2-70 відповідач проти позову заперечує і просить припинити провадження у справі у зв’язку з постановленням господарським судом м. Києва рішення від 16.12.02. по справі №02-2-17/2196-1/160Т про стягнення з ДХК «Свердловантрацит»(правонаступником якої є позивач в даній справі) неустойки та зобов’язання повернути цінності до держрезерву.

Позивач письмово заперечив доводи відповідача і вказав, що при зменшенні розміру позовних вимог по даному спору, позивач врахував вимоги рішення господарського суду м. Києва від 16.12.02. по справі №02-2-17/2196-1/160Т і предмет даного спору інший ніж був у 2002 році (щодо якого і постановлене рішення господарським судом м. Києва).

У судовому засіданні 01.11.07. представники сторін заявили клопотання про продовження строку розгляду справи на один місяць – до 05.12.07.

Враховуючи обставини справи і додаткові пояснення представників сторін, суд задовольняє клопотання про продовження строку на один місяць.

В засіданні суду 15.11.07. представник відповідача надав до матеріалів справи листа від 31.10.07. №1-16/271, яким повідомив суд про фінансування Державного підприємства "Свердловантрацит", м. Свердловськ Луганської області з державного бюджету України у розмірі 39,19% валового доходу. Проти вимог позивача щодо повернення матеріальних цінностей до державного матеріального резерву (за вказаним переліком з 16 найменувань) відповідач не заперечив. Усним клопотанням представник відповідача просив суд зменшити заявлену до стягнення неустойку при постановленні рішення.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи телеграму позивача з проханням відкласти справу на пізніший строк, суд відкладає розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,33,66,69,77,86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1.          Продовжити строк розгляду справи на один місяць –до 05.12.07.

2.          Розгляд справи відкласти на 26.11.07. об  11 год. 10  хв. (каб. № 307).

3.          Зобов’язати позивача надати докази правомірності нарахування пені та визначити за який період.

Суддя                                                                                Р.М. Шеліхіна