ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/179
05.04.07 р.

За позовом:          ЗАТ „Український страховий дім”;

до:          ЗАТ СК „Каштан”;

про:                    стягнення 4 731,23 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Зеленський Д.В., представник, довіреність №197 від 02.07.2007 р.;

Сімонова О.М., представник, довіреність №174 від 14.02.2007 р.;

Від відповідача:          Бреус А.М., представник, довіреність №12 від 09.01.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 4 731,23 грн. заборгованості, 102,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача надав клопотання про уточнення позовних вимог, в якому додатково до заявлених позовних вимог просить стягнути з відповідача 354,20 грн. пені, 236,57 грн. штрафу та 4,51 грн. витрат за оплату довідки з органів статистики.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судовому засіданні зазначив про те, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки сума заборгованості у розмірі 4 731,23 грн. сплачена відповідачем у повному обсязі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 01.02.2005 р. укладений договір №ФП-05/004 про співробітництво в галузі факультативного перестрахування та ретроцесії (далі –договір про співробітництво), предметом якого є основоположні та загальні умови перестрахування та ретроцесії ризиків, що взаємно передаються та приймаються сторонами на факультативній (необов’язковій) основі, а також основні взаємні права і обов’язки сторін, пов’язані з передачею та прийняттям ризиків в перестрахування або ретроцесію.

Пунктом 1.2. договору про співробітництво передбачено, що кожна із сторін договору на добровільній основі передає іншій стороні в перестрахування та приймає від іншої сторони в перестрахування страховий ризик на умовах чинного законодавства України, даного договору та конкретного договору перестрахування (ковер –ноти).

19.07.2005 р. між сторонами був укладений ковер –нот №05/010 про факультативне пропорційне перестрахування, згідно з яким на пропорційне перестрахування був взятий автомобіль марки „Мерседес Венц” (державний номер АЕ 6222 АІ), який був застрахований позивачем за договором №НТ –04/004 Дн добровільного страхування наземного транспорту.

Згідно з умовами вищезазначеного ковер –ноту відповідальність відповідача, в межах якої він при настанні страхового випадку несе обов’язок по сплаті своєї частини страхового відшкодування у процентному відношенні складає 19,23%.

21.04.2006 р. за участю застрахованого автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль зазнав пошкоджень.

Позивачем було прийняте рішення про визнання випадку страховим та виплату на користь власника застрахованого автомобіля страхове відшкодування у розмірі 24 603,74 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 19.07.2006 р.

Враховуючи умови ковер –ноту та відповідальність відповідача у перестрахування зазначеного автомобіля, частка відповідача у перестрахуванні складає 4 731,23 грн.

Станом на день подачі до господарського суду позовної заяви відповідачем умов договору виконані не були, сума боргу останнього перед позивачем складала 4 731,23 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи ту обставину, що після подання позову до господарського суду заборгованість у розмірі 4 731,23 грн. була сплачена відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №208 від 04.04.2007 р. та №139 від 02.04.2007 р., провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмета спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача 354,20 грн. пені, 236,57 грн. штрафу та 4,51 грн. витрат за оплату довідки з органів статистики задоволенню не підлягають, оскільки клопотання про уточнення розміру позовних вимог не було надіслано відповідачеві, що є порушенням вимог останнього відповідно до статті 22 ГПК України. Враховуючи вищезазначені обставини, відповідач не був ознайомлений з уточненими позовними вимогами та був позбавлений можливості визнати або заперечити їх, у зв”язку з чим у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення зазначених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 80 п. 1-1, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суму основного боргу.

2.          В іншій частині позову відмовити.

3.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Каштан” (інд. 03151, м. Київ, вул. Волинська, 48/50, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Український страховий дім” (інд. 01601, м. Київ, площа Спортивна, 3, ) 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко