СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

08.11.07
Справа№ 13/273А

Господарський суд Львівської області
у складі головуючого судді Станька Л.Л.,
при секретарі Малюшевському А.П., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою:  ПП “Тесей”, м.Львів

до відповідача:
ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів

треті сторони на стороні
відповідача -1. ТзОВ “Компанія “Селіон”,
м.Київ

- 2. ТзОВ “Нарвал”, м.Київ

про
визнання дій посадових осіб ДПІ у Шевченківському районі м.Львова незаконними і
скасування податкових повідомлень-рішень №/0/21368 від 14.09.07р. та
від 14.09.07р. №/0/21369

Представники сторін:

Від позивача: Ходак А.В.
-представник, Гордієнко О.Ю. -представник

Від відповідача: Більо І.В.
-ст.держ.под.інсп.юр.від.

Від третіх осіб: не з”явились

На розгляд господарського суду
Львівської області поступив позов ПП “Тесей”, м.Львів до відповідача: ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова, м.Львів, треті сторони на стороні відповідача
-1. ТзОВ “Компанія “Селіон”, м.Київ, 2- ТзОВ “Нарвал”, м.Київ про визнання дій
посадових осіб ДПІ у Шевченківському районі м.Львова незаконними та скасування
податкових повідомлень-рішень №/0/21368 та №/0/21369 від
14.09.07р. (враховуючи зміни та доповнення до позовної заяви №12 від
18.10.07р.).

ДПІ у Шевченківському районі подано
клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарським судом
справ про визнання недійсними господарських зобов”язань між ПП „Тесей” та ТзОВ
„Нарвал” та між ПП „Тесей” та ТзОВ „Компанія Селіон”.

Дане клопотання судом відхиляється,
оскільки суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі
матеріалами яких достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору
по суті.

З”ясовано:

у період з 16.08,2007 року до
06.09.2007 року посадовими особами ДПІ у Шевченківському районі м.Львова
проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської
діяльності ПП «Тесей», за результатами якої складено акт від 06.09.2007 року
№1613/231/23-120/23888927 «Про результати виїзної планової перевірки ПП
«Тесей»код за з питань дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2004 року по 31.03.2007 року».

Перевіркою встановлено порушення
п.п. 7.2.3  п.7.2,  п.п, 7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4.
статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого
занижено податок на додану вартість за період, що був охоплений перевіркою, на
суму 111787,00 грн. Як вбачається з акту перевірки, дана ситуація склалася
внаслідок виконання зобов'язань за угодами з ТОВ «Нарвал»(згідно даних ДПІ з
березня 2005 року не звітується) та ТзОВ «Компанія Селіон»(згідно даних ДПІ
установчі документи ТОВ, свідоцтво про реєстрацію ТОВ та свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану вартість скасовано за рішенням суду),

Як вказується позивачем, що угоди
між ПП «Тесей”, ТОВ «Нарвал” та ТОВ «Компанія Селіон»укладалися на рік і
виконувались у повному обсязі, що підтверджується отриманими накладними та
чеками до них, банківськими виписками та авансовими звітами. Про факти
скасування установчих документів та відповідних свідоцтв ТОВ «Компанія
Селіон»та не звітування ТОВ «Нарвал»ПП «Тесей»не було відомо, в зв”язку з чим
виражено прохання про скасування податкового повідомлення - рішення від
14.09.2007 р. №/0/21368.

Крім того, позивачем, доповненням
до позовної заяви №12 від 18.10.2007р., виражено прохання про скасування
податкового повідомлення- рішення від 14.09.2007 р. №/0/21369,
винесеного на підставі вищевказаного акту перевірки.

Позивачем зазначається, що в
розділі 3.3.3 акту «Перевірка правильності обчислення, повноти і своєчасності
сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб, з доходів одержаних
громадянами за основним місцем роботи, не за місцем основної роботи, інших
доходів»зафіксовано недобір сум податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1020,
75 грн.

В акті зазначено, що на
підприємстві працює троє працівників від яких протягом 2006р.- І кв. 2007 р. не
поступало заяв на отримання податкової соціальної пільги, а при обчисленні
податку з доходів фізичних осіб було застосовано податкову соціальну пільгу,
відповідно ревізор прийшла до висновку, що до бюджету не перераховано 1020,75
грн. наведеного податку.

Позивачем вказується, що такий
висновок зроблено безпідставно, оскільки разом із заявами про прийняття на
роботу громадяни : ОСОБА_1(головний бухгалтер), ОСОБА_2(заступник директора) та
ОСОБА_3(директор) подано заяви про застосування податкової соціальної пільги.
Наведені заяви подані 24.01.2006 р. у формі, затвердженій наказом ДПА України від
30.09.2003 р.

При проведенні перевірки ревізор не
акцентувала свою увагу на наявності вказаних заяв, відповідно, жодних пояснень
про факт представлення чи не представлення їх до перевірки вона у посадових
осіб не вимагала.

Відповідачем усно позов заперечено.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши докази у їх сукупності,
господарським судом відзначається наступне:

що стосується вимоги про скасування
податкового повідомлення-рішення №/0/21368:

як вбачається з  рішення Соломя'нського районного суду м.Києва
від 12.12.2006 року, визнано недійсним статут та свідоцтво про державну
реєстрацію ТзОВ "Компанія Селіон" з моменту реєстрації. Зокрема,
судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4, який зазначений як засновник
підприємства, не має відношення до його створення, статутний фонд не формував,
внесків в статутний фонд не вносив ні в якому вигляді, участі в роботі ТзОВ не
приймав, ніякої господарської діяльності не вів.

Судом встановлено, що статут ТзОВ
"Компанія Селіон" містить недостовірні відомості, а саме: юридична
адреса ТОВ: вул. Солом'янська, 5 в м. Києві не відповідає дійсності, так як за
вказаною адресою ТОВ не знаходиться.

Зазначені факти, які встановлені в
процесі судового дослідження обставин справи та не потребують додаткового чи
повторного доведення, вказують на те, що податкові накладні, видані ТзОВ
"Компанія Селіон", підписані від імені ОСОБА_4 особами, які не
належать до кола осіб, наділених таким правом у визначеному законом порядку, і,
відповідно, не можуть підтверджувати факт проведення господарських операцій між
належними суб'єктами та їх взаємне виконання. Таким чином, податкові накладні,
видані від імені ТзОВ "Компанія Селіон" підписані не уповноваженою
особою, що порушує вимоги п.18 Наказу ДПА України від 30.05.97 № 165 "Про
затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення",
відповідно до якого усі складені примірники податкової накладної підписуються
особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів та скріплюються
печаткою такого платника податку - продавця та позбавляє ПП „Тесей” права
використовувати їх у податковому обліку, а саме при формуванні податкового
кредиту, оскільки згідно п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України "Про податок
на додану вартість" не дозволяється включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.
Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану
вартість", податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного періоду, тобто сума податкового кредиту зменшує
розмір сплаченого платником податку до бюджету. В даному випадку завищення
податкового кредиту призвело до ненадходження податку до бюджету.

Крім цього, згідно рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 12.12.2006 року свідоцтво платника податку на
додану вартість ТзОВ "Компанія Селіон" анульовано з моменту внесення
його в реєстр платників податку. А у відповідності із п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7
Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування
податку та складання податкових накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону. Відповідно до п. 2 Порядку заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 № 165, податкову накладну
складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій
присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Крім того, як встановлено
перевіркою, що згідно листа ДПІ у Печерському районі м.Києва №12663/7/15-910
від 19.06.06р., ТзОВ „Нарвал” не звітує. Останній звіт до ДПІ подано за
березень 2005 року, тобто, до податкових зобов”язань ТзОВ „Нарвал” не включені
суми податку по податкових накладних з квітня 2005 року.

Отже, в задоволенні вказаної вимоги
слід відмовити.

Що стосується вимоги про скасування
податкового повідомлення-рішення від 14.09.07р.
№/0/21369, то слід зазначити, що ст. 6 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. № 889-ІУ визначає перерелік
та порядок застосування податкових соціальних пільг при обчисленні та сплаті
податку з доходів фізичних осіб.

З урахуванням норм пункту 6.5 цієї
статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного
оподатковуваного доходу, отримуваного з джерел на території України від одного
працедавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у
розмірі, що дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку
на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, - для
будь-якого платника податку (пп.6.1.1, п.6.1 ст.6 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р.№ 889-ІУ)

У відповідності до пп. 6.3.1, п.6.3
ст.6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. №
889-ІУ, податкова соціальна пільга застосовується до нарахованого місячного
доходу платнику податку у вигляді заробітної плати виключно за одним місцем
його нарахування (виплати).

П.п.6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. № 889-ІУ визначено, що
платник податку подає працедавцю заяву про самостійне обрання місця
застосування податкової соціальної пільги за формою, визначеною центральним податковим
органом.

Відповідно, податкова соціальна
пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної
плати з дня отримання працедавцем заяви платника податку про застосування
пільги.

При цьому, працедавець, який на
підставі належним чином отриманої заяви платника податку про застосування
пільги застосовує таку пільгу, не несе будь-якої відповідальності за порушення
таким платником податку вимог підпункту 6.3.1 цього пункту, за винятком, коли
такий працедавець і такий платник податку є пов'язаними особами або коли суд
встановлює факт змови між таким працедавцем і таким платником податку,
спрямованої на ухилення від оподаткування цим податком.

Жодного з наведених виключень з
правила звільнення від відповідальності працедавця за застосування соціальних
пільг наданих працівнику на підставі поданих заяв - перевіркою не виявлено. А
висновок про відсутність заяв про надання пільг не відповідає дійсності,
оскільки до матеріалів справи додано заяви працівників: ОСОБА_1(головний
бухгалтер), ОСОБА_2(заступник директора) та ОСОБА_3(директор) про застосування
податкової соціальної пільги. Наведені заяви подано 24.01.2006 р. у формі,
затвердженій наказом ДПА України від 30.09.2003 р.

Отже, в цій частині позов підлягає
до задоволення.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України,
суд, -

постановив:

1.Позов задоволити частково.

2.Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення від 14.09.07р. №/0/21369.

3.В задоволенні решти позовних
вимог -відмовити.

4.Строк
і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються
згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя
Станько
Л.Л.