ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2007 р.                                                            Справа № 37/119-07

вх. № 3766/4-37

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Конєвої І.І. за довіреністю № 105 від 08.02.2007 р.  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Міської клінічної лікарні № 31, м. Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", м. Харків

про стягнення 6743,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Міська клінічна лікарня № 31 (позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу  у розмірі 6743,32 грн., яка виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов"язань за договором № 56-Т від 01.09.2003 р. щодо постачання теплової енергії починаючи з 01.07.2006 р.

Позивач до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Відповідач  в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Позивач, через канцелярію господарського суду 17.05.2007 р. за вх. № 12085 надав заяву про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, яка задовольняється та надані документи залучаються судом до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що 01.09.2003 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 56-Т на постачання теплової енергії. У відповідності з умовами договору відповідач зобов'язався постачати позивачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а позивач, в свою чергу, зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами. Розрахунковим періодом був календарний місяць, за результатами якого підписувався акт приймання - передачі теплової енергії. Позивач за 3 дні до розрахункового періоду сплачував відповідачеві попередню оплату вартості необхідного обсягу теплової енергії, що було заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором позивач виконав. Відповідач припинив виконувати зобов'язання щодо постачання теплової енергії, починаючи з 01.07.2006 року, про що свідчить акт звірки між сторонами на 01.09.2006 року. Згідно цього акту дебет позивача встановлює 6743 (шість тисяч сімсот сорок три) гривні 32 копійки.

07.11.2006 року на адресу відповідача була направлена вимога вих.№ 1011 від 07.11.2006 року про сплату заборгованості на користь позивача. Відповідачем вимога була одержана 08.11.2006 р. Однак, відповідач відповіді на вимогу не надав та  заборгованість в сумі 6743,32 грн. позивачу не сплатив.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь- який час. Боржник повинен  виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 6743,32 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 102 грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411  судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (61000, м. Харків, вул.Мала Гончарівка, 16, , відомості про р/р відсутні в матеріалах справи) на користь Міської клінічної лікарні № 31 (61039, м. Харків, пр.Постишева, 4, , р/р 2152 в ГУДКУ Харківської області, МФО 851011) основної суми заборгованості  в сумі 6743,32 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 102 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя