ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 р.

№ 15/81-07

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Добролюбової Т.В. -головуючий,

Рогач Л.І.,

Швеця В.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 20 червня 2007 року у справі
№ 15/81-07 Господарського суду Сумської області за позовом Фізичної особи
ОСОБА_2 до: 1) Фізичної особи ОСОБА_1; 2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоквант"; 3) Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Сумської міської ради, про
проведення реорганізації,

за участю представників сторін:

позивача: -не з'явився;

відповідача-1:-ОСОБА_3 (дов. від
21.06.06), ОСОБА_1;

відповідача-2:-не з'явився;

відповідача-3:-не з'явився,

в с т а н о в и в:

У лютому 2007 року позивач -ФО
ОСОБА_2 пред'явив у Господарському суді Сумської області позов до
відповідачачів: 1) ФО ОСОБА_1, 2) ТОВ "Автоквант" 3) Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Сумської
міської ради, про проведення реорганізації.

У лютому 2007 року позивач -ФО
ОСОБА_2 подав до Господарському суді Сумської області заяву про уточнення
позовних вимог.

Вказував, що 15.01.2003р. було зареєстровано
ТОВ "Автоквант" із статутним фондом в розмірі 18 500грн. Його
засновниками виступили він та ОСОБА_1 з частками в статутному фонді товариства
відповідно 40% та 60%.

12.08.2003р.  були проведені загальні збори учасників
Товариства, на яких було прийнято рішення про перерозподіл часток у статутному
фонді товариства, по 50% часток кожному учаснику.

Зазначав, що 10.11.2006р., без його
участі, було проведено загальні збори учасників товариства на яких було
прийнято рішення про виключення його зі складу учасників товариства.

17.01.2007 року, одноособово
ОСОБА_1, на зборах учасників товариства, було прийнято рішення про виведення зі
складу засновників ТОВ “Автоквант” ОСОБА_2 та відмову у виплатах чи
компенсаціях.

12.02.2007 року Відділом державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Сумської міської ради
було проведено реєстрацію змін до установчих документів ТОВ “Автоквант”, згідно
яких 100 % статутного фонду товариства належить ОСОБА_1.

Посилаючись на порушення його прав,
як учасника товариства, та на незаконність прийнятих на зборах рішень, позивач
просив примусово провести реорганізацію ТОВ "Автоквант" шляхом поділу
на два підприємства з розподілом власності товариства, скасувати державну
реєстрацію змін до статутних документів ТОВ "Автоквант" щодо
розподілу часток у статутному фонді товариства та відомостей про учасників
товариства, проведену відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Сумської міської ради від 12.02.2007 року за № 105441,
зобов'язати відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Сумської міської ради внести відповідний запис до Єдиного
державного реєстру та повідомити про це органи статистики, державної податкової
служби, Пенсійний фонд України та фонд соціального страхування про внесення
такого запису.

Рішенням Господарського суду
Сумської області від 04 травня 2007 року (суддя: Резниченко О.Ю.) позов
задоволено частково.

Постановлено визнати недійсним
рішення зборів  учасників ТОВ
"Автоквант" від 10 листопада 2006 року в частині виключення ОСОБА_2
із складу засновників.

Визнано недійсним рішення
зборів  учасників ТОВ
"Автоквант" від 17 січня 2007 року про виведення зі складу
засновників ТОВ "Автоквант" ОСОБА_2 та відмову у виплаті йому
компенсації.

Скасовано државну реєстрацію змін
до статутних документів ТОВ "Автоквант" щодо розподілу часток у
статутному фонді товариства та відомостей про учасників товариства, проведену
відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців
Сумської міської ради від 12.02.2007 року за № 105441, зобов'язано
відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців
Сумської міської ради внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру та
повідомити про це органи статистики, державної податкової служби, Пенсійний
фонд України та фонд соціального страхування про внесення такого запису.

В іншій частині позову -відмовлено.

Рішення суду в частині задоволення
позовних вимог, мотивоване посиланнями на не відповідність рішень від
10.11.2006 року та 17.01.2007 року, прийнятих на зборах учасників, вимогам
ст.ст. 53, 58, 59, 64 Закону України "Про господарські товариства".

Рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, мотивоване посиланнями на ст. 59 ГК України, згідно
якої припинення діяльності суб'єкта господарювання може бути здійснено шляхом
його реорганізації чи ліквідації за рішенням власника (власників) чи
упововажених ним органів, а у випадках, передбачених цим Кодексом -за рішенням
суду. При цьому, Господарським кодексом України не передбачені випадки
припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом його примусової
реорганізації.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 20 червня 2007 року (колегія суддів у
складі: Карбань І.С. -головуючий, Бабакової Л.М., Шутенко І.А.) рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ФО ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а
справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи і
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів
знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з таких
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11
“Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції та
постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 15.01.2003 року ФО ОСОБА_2 та ФО
ОСОБА_1 було створено ТОВ “Автоквант” із статутним фондом у розмірі 18 500грн.

Відповідно до ст. 7 Статуту товариства
та п. 16 Установчого договору ТОВ “Автоквант”, частка учасника ОСОБА_2
становила 40 % від розміру статутного фонду -7 400грн., а частка учасника
ОСОБА_1 -60 % від розміру статутного фонду -11 100грн.

12.08.2003 року до статуту ТОВ
“Автоквант” були внесені зміни щодо перерозподілу часток учасників у статутному
фонді товариства. Після перерозподілу часток, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. належало по
50 % від розміру статутного фонду.

10.11.2006 року на зборах учасників
товариства, на яких був присутнім лише учасник ОСОБА_1, було прийнято рішення
про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ “Автоквант”.

17.01.2007 року, на зборах
учасників товариства, одноособово ОСОБА_1, було прийнято рішення про виведення
зі складу засновників ТОВ “Автоквант” ОСОБА_2та відмову у виплатах чи
компенсаціях.

12.02.2007 року Відділом державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Сумської міської ради
було проведено реєстрацію змін до установчих документів ТОВ “Автоквант”, згідно
яких 100 % статутного фонду товариства належить ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 61 Закону України
"Про господарські товариства", про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням
часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути
зроблено не менше як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Згідно ст. 60 Закону України
"Про господарські товариства", збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Статтею 59 Закону України "Про
господарські товариства" передбачено, що виключення учасника з товариста
належить до компетенції зборів учасників товариства.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій правильно виходили з того, що рішення загальних зборів
Товариства від 10.11.2006р. та від 17.01.2007р. прийняті без дотримання
зазначених вимог закону, у відсутності учасника товариства ОСОБА_2, який
володіє 50 % у статутному фонді товариства, та не був повідомлений про час і
місце проведення зборів, внаслідок чого при проведенні зборів та прийнятті
рішень не дотримано вимог щодо кворуму, необхідного для проведення зборів та
прийняття рішень.

В силу ст. 53 Закону України
"Про господарські товариства", учасник товариства з обмеженою
відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою частку (її
частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не
передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства користуються
переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив,
пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому
між ними розмірі.

Змістом цієї норми, а також ст.ст.
59, 60 зазначеного Закону визначено, що передача всіх прав та обов'язків
учасника товариства відбувається на зборах товариства.

Оскільки судами встановлено, що
збори учасників ТОВ "Автоквант" були проведені з порушенням вимог
Закону України "Про господарські товариства", а загальні збори учасників
товариства є складовою частиною порядку передачі частки в статутному фонді
товариства іншій особі, то не відбулася й передача частки учасника товариства
ОСОБА_2, а також не могла бути проведена реєстрація цих змін до установчих
документів.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині провеведення примусової реорганізації ТОВ “Автоквант”, суди
попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що чинним
Господарським кодексом України не передбачені випадки припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом його примусової реорганізації.

Посилання касаційної скарги на ту
обставину, що позивачем не внесено свою частку до статутного фонду,
спростовуються правильними висновками судів попередніх інстанцій та матеріалами
справи.

Матеріали справи свідчать про те,
що висновки судів попередніх інстанцій
відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам
матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими, в зв'язку
з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту
колегія суддів не вбачає.

Інші доводи, наведені у касаційній
скарзі, зводяться до намагань ОСОБА_1 надати перевагу одних доказів над іншими,
що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не
беруться.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 20 червня 2007 року у справі №  15/81-07 залишити без змін.

Головуючий:
Добролюбова Т.В.

Судді:
Рогач Л.І.

Швець В.О.