ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01.08.2007р.
м.Київ
№ 29/244-А

За позовом             Товариство з обмеженою відповідальністю "Халіф"

До                           Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України

Предмет
адміністративного
позову
визнання недійсним рішення

Суддя

Представники:

від позивача:        Черних В.М. –представ. (довір. в справі);

від відповідача:    Тарновецький І.І. –держ. под. інсп. (довір. в справі)

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 01.08.2007 о 15 год. 25 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 07.08.2007, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС України.

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом, в якому просить визнати рішення про застосуваня фінансових санкцій від 27.06.2006 №000137 недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України 20.07.2007 в судовому засіданні оголошувалась перерва, в зв’язку з чим Постанова приймається зазначеною датою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ліцензія позивача на імпорт тютюнових виробів дійсна з 12.11.2002 по 12.11.2007. Оплату за ліцензію в сумі 500000,00 грн. позивач здійснив 03.11.2006, тобто  до набрання чинності змін до Закону. Позивач вважає, що оскільки Закон не має зворотної дії в часі, на нього не поширюються зазначені зміни.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує та посилається на те, що перевіркою встановлено здійснення оптової торгівлі тютюновими виробами за період з 04.01.2007 по 17.01.2007 без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДААК ДПА України 27.02.2007 було прийняте рішення №000137 про застосування фінансових санкцій, яким до позивача за порушення ч. 7 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року відповідно до ст. 17 вказаного Закону застосовані штрафні санкції в сумі 237054,00 грн.

Вказане рішення прийняте на підставі висновків Акта перевірки від 17.01.2007, яким, зокрема, встановлено, що підприємство здійснює оптову торгівлю без наявності ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами.

За висновками акту перевірки встановлено порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів"  (в редакції до 17.11.2006) імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності за наявності ліцензій.  Ліцензії на право імпорту, експорту алкогольних напоїв та тютюнових виробів видаються терміном на 5 років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України, плата за них справляється щорічно і зараховується до бюджету згідно з чинним законодавством. Сплата чергового платежу за ліцензії здійснюється у розмірах, встановлених цим Законом, і справляється за кожний наступний щорічний термін дії ліцензій. Суб'єкти підприємницької діяльності, які отримали ліцензії на виробництво або імпорт алкогольних напоїв або тютюнових виробів, здійснюють поставку цієї продукції підприємствам оптової і роздрібної торгівлі та іншим українським споживачам без ліцензій на оптову торгівлю лише в межах обсягів власного виробництва (імпорту).

Законом України від 17.11.2006 р. № 374-V внесені зміни в ст. 15  Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", згідно якої суб'єкти підприємницької діяльності, які отримали ліцензії на виробництво або імпорт алкогольних напоїв або тютюнових виробів, здійснюють поставку цієї продукції підприємствам оптової і роздрібної торгівлі та іншим українським споживачам за наявності ліцензії на оптову торгівлю.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону №374-V цей Закон набирає чинності з 01 січня 2007 року.

Отже, вимога щодо наявності у підприємців, які здійснюють імпорт тютюнових виробів ліцензії на право оптової торгівлі  вступили в дію з 1 січня 2007 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи; ніхто не може відповідати  за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має ліцензію на право здійснення імпорту тютюнових виробів строком з 12.11.2002 до 12.11.2007 року.

Останню сплату за ліцензію в розмірі 500000,00 грн. позивач здійснив 03.11.2007 року, що підтверджується платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи та відміткою на зворотньому боці ліцензії.

Отже, на момент отримання ліцензії та останньої сплати за ліцензію не було обов’язковим згідно з чинним на той час законодавством придбання ліцензії на оптову торгівлю.

Крім того, слід зауважити, що жодним законодавчим актом не передбачено отримання ліцензії на право оптової торгівлі підприємцями, які придбали та сплатили за ліцензію  на право імпорту до внесення змін до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів"

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідач не довів суду правомірність своїх дій.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення Департаменту з питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України №000137 від 27.06.2006.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Халіф" (м. Київ, вул. Чигоріна, 55, рахунок відсутній, ідентифікаційний код 31987457) 3,40 грн. судових витрат.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя
І.В. Усатенко