Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.07                                                                                            Справа №  15/3140а

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:           (доповідач по справі),

суддів:

.

При секретарі судового засідання: Швидак С.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Полтавець П.П., Андріяш Л.П. - за довіреністю

від відповідача : Побережна Н.П., Гарбуз І.Б. –за довіреністю

від прокуратури: Матвієць В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шполянському районі на постанову господарського суду Черкаської області від 14.08.2006 року

у справі № 15/3140а (суддя Потапенко В.В.)

за позовом  Комунального підприємства «Шполянське підприємство теплових мереж», м. Шпола

до   Державної податкової інспекції у Шполянському районі

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення  №/0 від 23.05.2006р.

за участю прокуратури Черкаської області, яка вступила у справу в порядку ст.60 КАС України

в  с  т  а  н  о  в  и  в :

На підставі розпорядження заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.01.2007 року розгляд справи здійснено судовою колегією у складі: головуючий по справі суддя –Корсакова Г.В., судді –Гаврилюк О.М., Ільєнок Т.В.

Комунальне підприємство «Шполянське підприємство теплових мереж»звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Смілянської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення  №/0 від 23.05.2006р., за яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 30974 грн. в тому числі за основним платежем 19 500 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 11 474 грн.

Ухвалою від 24.07.2006р. господарський суд Черкаської області замінив відповідача Смілянську ОДПІ на належного відповідача  - Державну податкову інспекцію у Шполянському районі.

Постановою господарського суду Черкаської  області від 14.08.2006р. у справі №  15/3140а позов Комунального підприємства «Шполянське підприємство теплових мереж»задоволено повністю.

Постанова місцевого господарського суду мотивована обґрунтованістю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятою постановою, Державна податкова інспекція у Шполянському районі  подала апеляційну скаргу від 08.09.2006р. № 1190, в якій просить скасувати постанову господарського суду Черкаської області від 14.08.2006р. у справі № 15/3140а, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»та п.17.2 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Апеляційним господарським судом ухвалою від 22.11.2006р. по справі  № 15/3140а  відкрито апеляційне провадження та проведено за ухвалою від 28.11.2006р. необхідні підготовчі дії, достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою від 04.12.2006р. закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Прокуратура Черкаської області в надісланому на адресу апеляційного господарського суду листі від 13.12.06р. № 05-1193 вих-06 підтримує апеляційну скаргу ДПІ у Шполянському районі та просить її задовольнити.

Справа розглядається після перерви оголошеної в судовому засіданні 16.01.2007р.

Представники відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

В судовому засіданні, яке відбулось 20.02.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи Смілянською об’єднаною державною податковою інспекцією Черкаської області проведена позапланова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Комунального підприємства «Шполянське підприємство теплових мереж»за період діяльності з 01.07.2003р. по 31.12.2005р., за результатами якої складений акт перевірки від 11.05.2006р. №210/23-21381064.

Перевіркою було встановлено наступне:

- Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт №30 від 28.10.2003р. ПП «Промінь»було виконано на замовлення Комунального підприємства «Шполянське підприємство теплових мереж»комісійні послуги на загальну суму 117000 грн., в т.ч. сума ПДВ складає 19500 грн. та виписано податкову накладну №16 від 28.10.2003р., згідно якої позивачем включено суму ПДВ в розмірі 19500 грн. до податкового кредиту за жовтень 2003р. За надані комісійні послуги позивачем було емітовано ПП «Промінь»простий вексель №0818 на суму 117000 грн..

З метою підтвердження правомірності віднесення Комунальним підприємством «Шполянське підприємство теплових мереж»до податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 19500 грн. за жовтень 2003 р.  та відповідно підтвердження факту сплати податку на додану вартість в розмірі 19500 грн. за виконанні послуги ПП «Промінь», податковим органом було проведено перевірку останнього, за результатами якої встановлено, що ПП «Промінь»таку суму в податковій декларації з ПДВ за звітний період в ряд. 9 «податкове зобов’язання»не відображало. При проведенні зустрічної перевірки ПП "Промінь" по питанню підтвердження нарахування та сплати ПДВ при наданні комісійних послуг даним підприємством на адресу Позивача за наявними документами, які вилучені прокуратурою в Черкаській області, було встановлено: в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) ПП "Промінь", , м. Луганськ, яка зареєстрована в ДПІ у Артемівському р-ні м. Луганськ за №01/541 від 09.01.2002 р. за перевіряємий період з 01.07.03 по 31.12.05 записи взагалі відсутні.

З огляду на викладені обставини та посилаючись на положення пунктів 1.8 ст. 1, п.4.8. ст. 4 та п.п. 7.4.1 п.7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»відповідач прийшов до висновку, що позивачем безпідставно включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 19500 грн. за жовтень 2003р. в зв’язку з відсутністю фактичної сплати платником податку у звітному періоді відповідних сум податку до Державного бюджету України.

Крім того, перевіркою було встановлено, що

- КП «Шполянське підприємство теплових мереж»та ДП «Газ-тепло» було укладено договір №17/05-305 від 01.10.2005р. про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії, згідно якого КП «Шполянське підприємство теплових мереж»виконав для ДП «Газ-тепло»послуги по переробці природного газу в готову продукцію, відповідно до технічних умов та здійснення транспортування готової продукції до споживачів.

За договором комісії №12/05-306 від 01.10.2005р. ДП «Газ-Тепло» доручив Комунальному підприємству«Шполянське підприємство теплових мереж»укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії, виробленої відповідно до Договору про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії відповідно до умов цього договору із споживачами за рахунок Комітента.

На виконання договору №17/05-305 від 01.10.2005р. та згідно податкової накладної №17 від 31.10.2005р. КП  «Шполянське підприємство теплових мереж»виконано на давальницьких умовах для ДП «Газ-тепло»роботи по переробці природного газу в кількості 1018,6 Гкал на теплову енергію  на суму 58294,48 грн. сума ПДВ складає 11658,90 грн.

На виконання договору комісії №12/05-306 від 01.10.05р. комунальним підприємством (комісіонером) було поставлено кінцевим споживачем теплову енергію, власником якої є ДП «Газ-тепло»(комітент).

За надані послуги по поставці теплової енергії в жовтні 2005 року підприємством отримано комісійну винагороду та виписано ДП «Газ-тепло»податкову накладну №18 від 31.10.2005р. на суму 180,23 грн., сума ПДВ становить 36,05 грн.

З огляду на викладені обставини відповідачем було встановлено, що суми ПДВ в розмірі 11658,90 грн. та 36,05 грн. підлягають включенню до податкового зобов’язання в жовтні 2005 року.

Проте, позивачем загальна сума ПДВ в розмірі 11695 грн. була відображена по податковому обліку в листопаді 2005 року, чим занижено нарахування податкового зобов’язання за жовтень 2005 року в розмірі 11695 грн. (11658,90+36,05).

Аналогічне порушення виявлено відповідачем за листопад 2005 року. А саме:

Згідно податкової накладної №19 від 31.10.2005р. КП  «Шполянське підприємство теплових мереж»виконано на давальницьких умовах для ДП «Газ-тепло»роботи по переробці природного газу в кількості 1986,6 Гкал на теплову енергію  на суму 113521,43 грн. сума ПДВ складає 22704,29 грн.

За надані послуги по поставці теплової енергії в листопаді 2005 року підприємством отримано комісійну винагороду та виписано ДП «Газ-тепло»податкову накладну №18 від 31.11.2005р. на суму 350,86 грн., сума ПДВ становить 70,17 грн.

Позивачем загальна сума ПДВ в розмірі 22774 грн. була відображена по податковому обліку в грудні 2005 року, чим занижено нарахування податкового зобов’язання за листопад 2005р. в розмірі 22774 грн. (22704,29+70,17).

Зазначені обставини відповідач оцінив як порушення позивачем п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме –позивачем не було самостійно нараховано штрафні санкції в розмірі 5% суми заниженого податкового зобов’язання за звітні періоди –за жовтень та за листопад 2005 року.

На підставі акту перевірки від 11.05.2006р. №210/23-21381064 відповідно до пп. „б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, п.п. 17.1.3 п. 17.1, п. 17.2 ст. 17  Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.05.2006р. №/0, яким визначено позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах), за основним платежем в сумі 19500 грн. та 11474 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (9750 грн. + 1724 грн.).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Шполянському районі підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з акту перевірки згідно акту прийому-передачі виконаних робіт №30 від 28.10.2003р. ПП «Промінь»було виконано на замовлення Комунального підприємства «Шполянське підприємство теплових мереж»комісійні послуги на загальну суму 117000 грн., в т.ч. сума ПДВ складає 19500 грн. та виписано податкову накладну №16 від 28.10.2003р., згідно якої позивачем включено суму ПДВ в розмірі 19500 грн. до податкового кредиту за жовтень 2003р. За надані комісійні послуги позивачем було емітовано ПП «Промінь»простий вексель №0818 на суму 117000 грн..

На думку судової колегії, оскільки розрахунок за надані послуги здійснювався векселем, то це не давало позивачу підстав для включення до податкового кредиту сум ПДВ включених до векселя.

Відповідно до ч. 3 п.4.8 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»векселі отримані, але не оплачені платником податку, або видані, але не оплачені платником податку, не змінюють сум податкових зобов'язань або податкового кредиту такого платника податку, незалежно від видів операцій, по яких такі векселі використовуються.

Положення даної норми кореспондує із п.п. 7.4.5 цього закону, у якому забороняється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

У даному випадку, не можна розцінювати як обґрунтоване включення до податкового кредиту сум, фактично не сплачених.

З огляду на зазначене, оскільки проведення розрахунків у вексельній формі не передбачає фактичного зарахування коштів на рахунки продавця для компенсації вартості товару, судова колегія вважає правомірним донарахування позивачу податковим органом податку на додану вартість в сумі 19500 грн. по основному платежу та на підставі п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»9750 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а висновок місцевого господарського суду, що спірне рішення в цій частині не відповідає вимогам законодавства помилковим.

Як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом за результатами перевірки позивача виявлено заниження податкового зобов’язання з ПДВ за звітні періоди –за жовтень та за листопад 2005 року.

За вказане порушення відповідачем на підставі п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»нараховані штрафні санкції в розмірі 5% суми самостійно збільшеного позивачем податкового зобов’язання по податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 17.2 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –Закон України 2181) платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку,

б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Отже, обов’язок щодо нарахування штрафу у розмірі 5% від суми недоплати у передбаченому п. 17.2 ст. 17 Закону України 2181 випадку покладається на платника податків, а не на контролюючий орган.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду, що нарахування відповідачем в податковому повідомленні-рішенні від 23.05.2006р. №/0 штрафних санкцій в сумі 1724 грн. на підставі п. 17.2 ст. 17 Закону України 2181 не відповідає вимогам названого Закону, є вірним.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За приписами п.4  ст.202 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За наведених вище обставин, постанова господарського суду Черкаської області від 14.08.2006 року по справі № 15/3140а підлягає частковому скасуванню. Апеляційний господарський суд приймає по справі нову постанову, якою позов задовольняє частково.

Керуючись Розділом VІІ „Прикінцеві та перехідні положення”, ст. ст. 94, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шполянському районі на постанову господарського суду Черкаської області від 14.08.2006 року у справі №  15/3140а задовольнити частково.

2.   Постанову господарського суду Черкаської області від 14.08.2006 року у справі № 15/3140а скасувати частково.

3. Прийняти нову постанову, резолютивну частину якої викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 23.05.2006р. в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1724 грн.

В іншій частині в позові відмовити».

4.  Матеріали   справи   №    15/3140а   повернути   до   господарського   суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її  проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України  в порядку, передбаченому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                                     Судді: