ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
П О СТ А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05.07.2007
м.Київ
Справа № 34/228-А

11 год. 40 хв.

За позовом
Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

до
Закритого акціонерного товариства «Укртрансбуд»

про
стягнення 4250 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

секретар судового засідання
Шпильова Я.І.

Представники:

від позивача
Марченко Ю.О. (довіреність від 19.12.2006 № 17356/9/10-209);

від відповідача
не з’явився.

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) відповідно до пункту 6 Розділу VІІ цього Кодексу.

СУТЬ СПОРУ:

Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі –Інспекція) звернулась до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Укртрансбуд»(далі –Товариство) про стягнення 4250 грн. податкового боргу за рахунок активів боржника.

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем у встановлені Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі – Закон № 2181) строки узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства.

У зв’язку із неприбуттям в судове засідання відповідача розгляд справи відкладався.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки не надіслав.

Ухвала про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду, а також повістки направлялися відповідачу за наявною у матеріалах справи адресою, зазначеною в його реєстраційних документах.

Вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи (частина восьма статті 35 КАС України).

За таких обставин, відповідно до частини шостої статті 71 КАС України справа вирішується на основі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Товариство зареєстровано Печерською районною державною адміністрацією м. Києва 12.05.2003 за № 37760 і перебуває на обліку в Інспекції як платник податку.

Згідно з Актами про своєчасність подання звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток № 862/15-01 від 06.09.2006, № 1160/15-01 від 02.10.2006 та № 733/15-01 від 09.08.2006 Інспекцією прийняті, відповідно, податкові повідомлення-рішення:

- № 000881/1501/0 від 06.09.2006, яким Товариству застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем: податок на додану вартість у сумі 2890 грн.;

- № 001185/1501/0 від 02.10.2006, яким Товариству застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем: податок на додану вартість у сумі 170 грн.;

- № 001689/1501/0 від 13.12.2006, яким Товариству застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем: податок на додану вартість у сумі 170 грн.;

- № /0 від 09.08.2006, яким Товариству застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем: податок на прибуток у сумі 1020 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були відправлені за юридичною адресою відповідача рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, проте не були вручені Товариству у зв’язку із незнаходженням його за юридичною адресою: вул. Кропивницького, 1, м. Київ, про що складені відповідні акти від 25.09.2006 № 133/15-01, від 16.10.2006 № 232/1501, від 27.12.2006 № 510/15-01, від 23.08.2006 № 396/15-01. На підставі вказаних актів податкові повідомлення-рішення №000881/1501/0 від 06.09.2006, № 001185/1501/0 від 02.10.2006, № 001689/1501/0 від 13.12.2006 та № /0 від 09.08.2006 були розміщені на дошці податкових оголошень, відповідно, 25.09.2006, 16.10.2006, 27.12.2006 та 23.08.2006.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Отже, відповідно до зазначеної норми вищевказані податкові повідомлення-рішення вважаються такими, що вручені відповідачу.

Порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових  платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування  та  внески на загальнообов'язкове державне соціальне  страхування, нарахування  і  сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами,у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначення процедури оскарження дій органів стягнення встановлюється Законом № 2181, який є спеціальним законом з питань оподаткування (Абзац  перший  преамбули  Закону)

Відповідно до абзацу третього підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 вказаного Закону у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника  податків,  нараховане контролюючим  органом  відповідно  до  пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання  платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем податкові повідомлення-рішення № 000881/1501/0 від 06.09.2006, № 001185/1501/0 від 02.10.2006, № 001689/1501/0 від 13.12.2006 та № /0 від 09.08.2006 ані в адміністративному, ані в судовому порядку оскаржені не були.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону № 2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Таким чином, податкові зобов’язання відповідача за податковими повідомленнями-рішеннями № 000881/1501/0 від 06.09.2006, № 001185/1501/0 від 02.10.2006, № 001689/1501/0 від 13.12.2006 та № /0 від 09.08.2006 вважаються узгодженими та відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону №2181 визнаються сумою його податкового боргу.

Згідно з абзацом першим підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до підпункту “а” підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону №2181 перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до підпункту “б” підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як встановлено судом, позивачем з дотриманням положень пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 було надіслано на адресу відповідача першу податкову вимогу від 07.09.2006 № 1/7373 та другу податкову вимогу від 11.10.2006 № 2/8201 (вказані вимоги не були вручені відповідачу з причини його відсутності за останнім відомим місцем знаходження, у зв’язку з чим їх було розміщено на дошці оголошень, а тому згідно з підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону №2181 вони вважаються такими, що вручені).

Проте, з боку Товариства не було вжито жодних дій щодо сплати податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону № 2181 у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону № 2181 встановлено, що підставою для примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його податкового боргу є виключно рішення суду.

З урахуванням того, що у відповідача станом на день розгляду спору обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість в сумі 3230 грн. та з податку на прибуток в сумі 1020 грн. (всього податковий борг в сумі 4250 грн.), беручи до уваги те, що позивачем було вжито всіх передбачених Законом № 2181 заходів з погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного результату, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті  71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача –суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 23, 71, 86, 94, 98, 158-163, 167, пунктом 6 Розділу VІІ КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Укртрансбуд»(м. Київ, вул. Кропивницького, 1, ідентифікаційний код 32382210, р/р № /980 у «Райффайзен банк», МФО 300335) в доход Державного бюджету України (р/р №0007, код платежу 14010100, одержувач: УДК у Печерському районі м. Києва, код одержувача 26077922 в ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019) податковий борг за платежем: податок на додану вартість у сумі 3230 (три тисячі двісті п’ятдесят) грн.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Укртрансбуд»(м. Київ, вул. Кропивницького, 1, ідентифікаційний код 32382210, р/р № /980 у «Райффайзен банк», МФО 300335) в доход Державного бюджету України (р/р №0007, код платежу 11021000, одержувач: УДК у Печерському районі м. Києва, код одержувача 26077922 в ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019) податковий борг за платежем: податок на прибуток у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Постанова відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Сташків Р.Б.