ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.

№ Б15/48/02

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Полякова Б.М.

суддів:
Катеринчук Л.Й. (доповідач)
Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррекспо»

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2007

у справі
господарського суду
№ Б15/48/02
Дніпропетровської області

за заявою
Закритого акціонерного товариства компанії «Центр інноваційних технологій»

до
Державного підприємства «Придніпровський гідрометалургійний завод»

про
визнання грошових вимог

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги
Бойко Д.С., доручення 09.02.2007

від заявника
Бєлік С.П. (дов. Від 15.01.2007)

від боржника
Мартинко В.І. (дов. Від 26.02.2007)

В С Т А Н О В И В  :

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №Б15/48/02 про банкрутство Державного підприємства «Придніпровський гідрометалургійний завод»(далі –боржника), яка була порушена за заявою закритого акціонерного товариства компанії «Центр інноваційних технологій»(далі –відповідача).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007 (суддя  Петренко М.Е.) задоволено заяву ТОВ “Феррекспо” про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області по справі № Б15/48/02 за нововиявленими обставинами. Змінено ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002 про визнання грошових вимог ЗАТ компанії “Центр інноваційних технологій” до ДП “Придніпровський гідрометалургійний завод” у розмірі 806 785,36 грн. Визнані грошові вимоги ЗАТ компанії “Центр інноваційних технологій” до ДП “Придніпровський гідрометалургійний завод” у розмірі 11 480,06 грн. та включено ці вимоги до реєстру кредиторів. В решті вимог кредитору відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що інвестор ТОВ “Феррекспо” дізнався про порушене право тільки після ознайомлення з матеріалами справи 02.03.2006 та отримання проекту договору уступки права вимоги. Вимоги кредитора є речово-правовими, а тому не підлягають визнанню в частині 795 305,30 грн. та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, кредитор ЗАТ “Компанія “Центр інноваційних технологій” оскаржила її до апеляційного суду на предмет невідповідності нормам процесуального та матеріального права. Скаржник зазначав, що інвестор ТОВ “Феррекспо” з моменту затвердження плану санації 27.08.2004р знав та повинен був знати про кредиторські вимоги ЗАТ компанії “Центр інноваційних технологій” та при необхідності мав можливість їх оскаржити. До 27.10.2004р. згідно ст. 113 ГПК України інвестор мав право направити заяву про перегляд ухвали за нововивленими обставинами, чого не зробив, а тому пропустив строк на перегляд судового рішення. Також скаржник доводив, що зазначені обставини не є нововиявленими в розумінні статті 112 ГПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2007 апеляційну скаргу ЗАТ Компанії “Центр інноваційних технологій” задоволено, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007 у справі  №Б15/48/02 скасовано, заяву ТОВ “Феррекспо” про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.02 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002 у справі №Б15/48/02 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ТОВ “Феррекспо” звернулося до Вищого господарського суду України, в якій просило скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2007, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, а зокрема, статями 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та статей 512, 837 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову господарського суду на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За приписами статей 112, 113 Кодексу господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Відповідно до частини 1 статті 113 Кодексу судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, поданням прокурора не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Як встановлено судами, в ході провадження у справі про банкрутство, 11.09.2002 р. кредитор заявив грошові вимоги до боржника на суму 806785,36 грн. Боржник визнав суму 806785,6 грн.

Ухвалою попереднього судового засідання від 24.12.2002 р. у справі № Б15/48/02 грошові  вимоги ЗАТ компанії  "Центр інноваційних технологій" включено до реєстру грошових вимог кредиторів ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" на суму 806785,36 грн.

Скаржник доводив, що нововиявленими обставинами у справі є укладення між ЗАТ  "Центр інноваційних технологій" та боржником договору від 01.09.1999 за яким зобов'язання боржника перед кредитором має речово-правову природу (постачання продукції з давальницької сировини) та не підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів, як грошова вимога.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками апеляційного суду про те, що зазначені обставини не є нововиявленими в розумінні статей 112, 113 Кодексу, навіть якщо б вони були встановлені інвестором пізніше. Вони складають предмет обґрунтування грошових вимог кредитора, можуть бути підставою скасування прийнятого у справі акта в касаційному порядку та не можуть бути підставою для перегляду грошових вимог кредитора за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, висновки апеляційного суду про залишення без задоволення заяви про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002 узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів вищого господарського суду України зазначає про непогодження з висновками апеляційного суду про те, що інвестор не вправі подати заяву про перегляд судового акта у процедурі банкрутства, оскільки він не є стороною у справі в розумінні абзацу 21 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –закону).

Відповідно до абзацу 22 статті 1 Закону інвестор є учасником провадження у справі та з врахуванням приписів статей 4-1, 107 ГПК України він, як учасник провадження, вправі оскаржити будь-які судові рішення у процедурі банкрутства, що стосуються його прав та обов'язків.

Доводи скаржника (інвестора у справі, який прийняв на себе виконання грошових зобов'язань боржника, як третя особа) про порушення апеляційним судом статті 512 Цивільного Кодексу України є необґрунтованими, оскільки фактичного виконання зобов'язань боржника інвестором не проведено, грошові вимоги кредитора не задоволено, а помилкові висновки апеляційного суду про відсутність у заявника процесуального права на подання заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами не мали наслідком відмову у прийнятті такої заяви, вона була розглянута судами по суті та в її задоволенні відмовлено з підстав недоведення нововиявлених обставин заявником.

При цьому колегія суддів зазначає, що скаржник не позбавлений права в касаційному порядку оскаржити судовий акт в частині включення до реєстру спірних грошових вимог кредитора ЗАТ компанії  "Центр інноваційних технологій".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Феррекспо»залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Б. Поляков

Судді                                                                                                Л. Катеринчук

Н. Ткаченко