ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"26" жовтня 2007 р.                                                                   Справа №
А9/307-07

Господарський суд Київської області
в складі судді Євграфової Є.П.,

при секретарі Коваль Н.В., розглянувши
справу

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіон», м. Тетіїв,

до

Тетіївського міжміського бюро
технічної інвентаризації Київської області, м. Тетіїв,

третя особа
на стороні відповідача:

ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ,

про

скасування рішення про державну
реєстрацію права власності на нерухоме майно,

за участю представників:

позивача:

Голодна Ф.К., довір. б/н від
06.12.2006р.,

відповідача:

не з'явилися,

3-ї особи:

ОСОБА_2., адв. Угода від
17.09.07р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 26.10.2007р. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладалося на
05.11.2007р. на 14 год. 00 хв., про що повідомлено в судовому засіданні після
проголошення вступної та резолютивної частин постанови з урахуванням вимог ч. 4
ст. 167 КАС України.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регіон»(далі позивач, ТОВ «Регіон») звернулось до
господарського суду Київської області з позовом до Тетіївського міжміського
бюро технічної інвентаризації Київської області (далі відповідач, Тетіївське
МБТІ) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ТОВ «Регіон»зареєстровано 04.10.1999р. Тетіївською районною державною
адміністрацією. Для забезпечення діяльності у товаристві був створений
Статутний фонд за рахунок вкладів Учасників у розмірі 382234 гривень. Зокрема,
як зазначає позивач, ВАТ «Символ»в рахунок своєї частки вніс майно до основних
фондів оцінене у 190967 гривень. Майно було передано відповідно до акту
передачі від 04.10.1999р. ОСОБА_3. в рахунок своєї частки вніс цінних паперів
оцінених в 190967 гривень. ОСОБА_1. в рахунок своєї частки вніс 100 гривень,
ОСОБА_4. в рахунок своєї частки вніс 100 гривень, ОСОБА_5. в рахунок своєї
частки вніс 100 гривень. Відповідно до договору купівлі-продажі від
15.08.2003р. один із засновників ТОВ «Регіон»ВАТ «Символ»частка якого у статутному
фонді підприємства становила 49,85% продав (відступив) свою частку іншому
засновнику громадянину ОСОБА_1частка якого у статутному фонді становила
0,1%.  Як зазначає позивач із матеріалів
судової справи та рішення Тетіївського районного суду від 29.01.2007р. за
позовом одного із засновників ТОВ «Регіон»ОСОБА_4. до ОСОБА_1про визнання
недійсним договору купівлі-продажі цілісного майнового комплексу, що
знаходиться у м. Тетієві по вул. Карла Маркса, 183 і складається з:
адмінбудинку (контора АБК), перший поверх розміром 132,5 кв.м., другий поверх
розміром 139,7 кв.м., а разом 272,2 кв.м. цегляний; автозаправна станція
цегляна 23,4 кв.м.; гаража (ангара) металевий каркас обшитий шифером загальною
площею 1381 кв.м.; стоянки для автомобілів (асфальт) розміром 4000 кв.м.;
складу та огорожі ПММ (металева сітка з бетонної плити) площею 979,2 кв.м.,
йому стало відомо, що зазначений майновий комплекс був зареєстрований на праві
приватної власності у Тетіївському міжміському бюро технічної інвентаризації
Київської області за ОСОБА_1. на основі рішення Тетіївського районного суду від
10.09.2003р. про визнання дійсним договору відступлення частки у статутному
фонді ТОВ «Регіон»від 15.08.2003р. та на основі ухвали Тетіївського районного
суду від 31.10.2003р. про роз'яснення рішення суду від 10.09.2003р.

Вважає, що ні рішенням суду від
10.09.2003р., ні ухвалою суду від 31.10.2003р. не визнавалося право власності
на цілісний майновий комплекс по вул. Карла Маркса, 183, за одним із
засновників ТОВ «Регіон»- ОСОБА_1, не зобов'язували відповідача реєструвати
право власності на об'єкти нерухомості, які належали ТОВ «Регіон»на праві
власності відповідно до Статуту та Установчого договору підприємства.

З посиланням на ст.ст. п. 4 ст.
268, 317, 387 ЦК України, Статут та Установчий договір ТОВ «Регіон»просить
скасувати з моменту прийняття, рішення керівника Тетіївського міжміського бюро
технічної інвентаризації Київської області від 03.03.2004р. про Державну
реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс розташований в м.
Тетієві по вул. Карла Маркса, 183 за ОСОБА_1, який складається з: адмінбудинку
(контора АБК), перший поверх розміром 132,5 кв.м., другий поверх розміром 139,7
кв.м., а разом 272,2 кв.м. цегляний; автозаправна станція цегляна 23,4 кв.м.;
гаража (ангара) металевий каркас обшитий шифером загальною площею 1381 кв.м.;
стоянки для автомобілів (асфальт) розміром 4000 кв.м.; складу та огорожі ПММ
(металева сітка з бетонної плити) площею 979,2 кв.м.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 20.08.2007р. відкрито провадження в адміністративній
справі. Під час підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які
беруть участь у справі документи та інші матеріали, залучено третьою особою без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, проведено
попереднє судове засідання 25.09.2007р.

Ухвалою господарського суду від
25.09.2007р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового
розгляду.

Ухвалою від 26.10.2007р. судом за
власною ініціативою постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову
шляхом заборони Тетіївському міжміському бюро технічної інвентаризації вчиняти
будь-які дії щодо перереєстрації права власності (в тому числі перереєстрацію
на інших осіб, видачу витягів з державного реєстру прав власності тощо) на
цілісний майновий комплекс розташований в м. Тетієві по вул. Карла Маркса, 183,
який складається з: адмінбудинку (контора АБК), перший поверх розміром 132,5
кв.м., другий поверх розміром 139,7 кв.м., а разом 272,2 кв.м. цегляний;
автозаправна станція цегляна 23,4 кв.м.; гаража (ангара) металевий каркас
обшитий шифером загальною площею 1381 кв.м.; стоянки для автомобілів (асфальт)
розміром 4000 кв.м.; складу та огорожі ПММ (металева сітка з бетонної плити)
площею 979,2 кв.м.

Відповідач в судові засідання
жодного разу не з'явився, вимоги суду не виконав, направивши на адресу суду
лист, в якому зазначає, що не може бути відповідачем у справі оскільки ТОВ
«Регіон» визнано банкрутом.

Третя особа проти позову заперечує.
Зокрема в поясненнях зазначає, що реєстрація права власності була проведена на
підставі заяви, договору купівлі-продажу частки в статутному фонді товариства
від 15.08.2003р., рішення Тетіївського місцевого суду Київської області від
10.09.2003р., ухвали Тетіївського районного суду Київської області від
31.10.2003р. Зазначає, що представнику
ТОВ «Регіон»ОСОБА_4. про реєстрацію права власності було відомо ще в
квітні 2004р., оскільки саме він діяв представником згідно доручення від
29.10.2003р. №3634. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 26.10.2007р.
представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в
позові та додатковому нормативному обґрунтуванні.

Представник третьої особи проти
позову заперечив, з підстав викладених у письмових поясненнях.

Відповідач в засідання на виклик
суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши надані учасниками
судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних
представників позивача та третьої особи, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив:

Згідно з п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір,
у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Предметом позову в даній справі є,
зокрема, скасування рішення Тетіївського МБТІ від 03.03.2004р. про реєстрацію
права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини 5 Прикінцевих
положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень», до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також
до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру
реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро
технічної інвентаризації. Наведене також зазначено в Тимчасовому положенні про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 02.02.2002р. №7/5 (в редакції від 28.01.2003р. N6/5,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28.01.2003р. N 66/7387).

Вказане свідчить, що БТІ на основі
законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин,
пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності
на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ в розумінні п.7
ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень. Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції, отже, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України підлягає розгляду господарським судом за правилами КАС України.

Матеріалами справи підтверджується,
що ТОВ «Регіон»зареєстровано 04.10.1999р. Тетіївською районною державною
адміністрацією. Учасника товариства виступили ВАТ «Символ» - 49,85%, громадяни:
ОСОБА_3.- 49,85%, ОСОБА_1. - 0,1%, ОСОБА_4. - 0,1%, ОСОБА_5. - 0,1%.

Згідно із статутними документами
позивача (статут та Установчий договір, що затв. 30.09.99р. та зареєстр.
04.10.99р.) для забезпечення діяльності у товаристві був створений Статутний
фонд за рахунок вкладів Учасників у розмірі 382234 гривень. Зокрема, ВАТ
«Символ»в рахунок своєї частки відповідно до акту від 04.10.99р.  передачі основних фондів ВАТ «Символ»до
статутного фонду ТОВ «Регіон», копія якого знаходиться в матеріалах справи,
вніс майно до основних фондів загальною вартістю 190967 гривень, в тому числі:
гуртожиток з інфраструктурою вартістю 44200,00 грн. комплект малогабарит. ПММ
вартістю 311,07 грн., огорожа складу ППМ вартістю 104,66 грн., гарах-ангар
вартістю 36600,00 грн., автозаправочну станцію вартістю 22466,66 грн., АБК
(незавершене будівництво вартістю 2600,00 грн., стоянку автомобілів вартістю
1100 грн., дільниця картонної тари №3 з інфраструктурою вартістю 8733,30 грн.

Як свідчать матеріали справи,
відповідно до договору купівлі-продажі від 15.08.2003р. засновник позивача -
ВАТ «Символ»- частка якого у статутному фонді підприємства становила 49,85%
продав (відступив) свою частку іншому засновнику громадянину ОСОБА_1(третя
особа у даній справі) частка якого у статутному фонді становила 0,1%.

Рішенням Тетіївського районного
суду від 10.09.2003р. зазначений договір купівлі-продажу визнано дійсною
угодою. Ухвалою цього ж суду від 31.10.2003р. за заявою Тетіївського МБТІ (що є
відповідачем у даній справі) про роз'яснення рішення суду від 10.09.2003р.,
Тетіївським районним судом було роз'яснено, що «рішенням Тетіївського районного
суду від 10.09.2003р., визнано дійсною угоду договір купівлі-продажу
(відступлення) частки у статутному фонді ТОВ «Регіон»від 15.08.2003р. на суму
190967 грн. між ВАТ «Символ»та ОСОБА_1 в яку входить: гуртожиток з
інфраструктурою, що являє собою будівлю гуртожитку по вул. Карла Маркса, 14А в
м. Тетіїві, та двоквартирну будівлю по вул. Карла Маркса, 14Б, склад та
огорожа складу ПММ, гараж ангар, автозаправна станція, адміністративний
будинок-контора (АБК), стоянка автомобілів, що являє собою цілісний майновий
комплекс розташований за адресою м. Тетіїв, вул. Карла Маркса, 183,
дільниця картонної тари №3 з інфраструктурою, що складається з двох будинків
розташованих за адресою м. Тетіїв, вул. Леніна, 1А та вул. Леніна 1,Б.

В подальшому, як свідчать матеріали
справи, Тетіївським МБТІ 03.03.2004р. в книзі 3, номер запису 46, за ОСОБА_1
було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно (комплекс)
розташований за адресою: м. Тетіїв, вул. Карла Маркса, 183, реєстраційний номер
4953398.

Зокрема, як вбачається з витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.03.2004р. №2981979, що був
поданий третьою особою, як підстава для виникнення права власності зазначено
«ухвала суду б/н від 31.10.2003р., Тетіївський районний суд». Відповідно до
тексту зазначеного витягу, дата прийняття рішення про реєстрацію права
власності становить 03.03.2004р.

Отже, рішенням від 03.03.2004р.
Тетіївського МБТІ за реєстраційний номер 4953398 на підставі ухвали
Тетіївського районного суду від 31.10.2003р. за ОСОБА_1 було проведено
реєстрацію права власності на нерухоме майно (комплекс), що  розташований за адресою: м. Тетіїв, вул.
Карла Маркса, 183.

Перевіряючи відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України чи прийняте оскаржуване позивачем рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення
з огляду на таке:

Згідно з підпунктом 1 частини 1
статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на
нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних
осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме,
зокрема: право власності на нерухоме майно. Частиною третьою статті 17 Закону
України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень»державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме
майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких
об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших,
передбачених законом підстав.

Реєстрація прав власності
здійснюється в порядку встановленому тимчасовим положенням про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2.1. Тимчасового положення
для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме
майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про
реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи
(додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що
визначені цим Положенням.

Відповідно до пункту 10 Додатка 1
до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, рішення судів, третейських судів про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на
об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі
яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Як встановлено судом в ході
розгляду справи, рішенням Тетіївського районного суду від 10.09.2003р. був
визнаний дійсним договір відступлення частки у Статутному фонді ТОВ «Регіон»від
ВАТ «Символ»до ОСОБА_1Ухвалою Тетіївського районного суду від 31.10.2003р. було
роз'яснено які об'єкти входили до зазначеної частки.

Проте, ні рішенням суду від
10.09.2003р., ні ухвалою суду від 31.10.2003р. за ОСОБА_1. не визнавалось право
власності на будь-яке майно, в тому числі на цілісний на майновий комплекс в м.
Тетіїв по вул. Карла Маркса, 183, а це (гуртожиток з інфраструктурою, склад та
огорожа складу ПММ, гараж - ангар, автозаправна станція, адміністративний
будинок-контора (АБК), стоянка для автомобілів, дільниця картонної тари № 3 з
інфраструктурою).

Отже ухвала Тетіївського районного
суду від 31.10.2003р. не є правовстановлюючим документом на цілісний майновий
комплекс, розташований в м. Тетіїв по вул. Карла Маркса, 183, а отже, не могла
бути підставою для реєстрації права власності в тому числі за ОСОБА_1.

Крім того, відповідно до ст. 13 ЗУ
«Про господарські товариства»в редакції що діяла станом на момент створення ТОВ
«Регіон», вкладами учасників та засновників товариства можуть бути будинки,
споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права
користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками,
спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на
інтелектуальну власність), грошові кошти, в тому числі в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 12 цього ж Закону товариство є власником: майна,
переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції,
виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних
доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до п. 3.4 Установчого
договору та п. 5.2 Статуту ТОВ «Регіон»товариство є власником майна переданого
йому учасниками. Відповідно до п. 4.4 установчого договору, при виході Учасника
з товариства йому виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна
його частці у Статутному фонді. Відповідно до п. 6.4 Статуту ТОВ «Регіон»учасники
товариства не мають відокремленого права на окремі об'єкти, що входять до
складу майна товариства.

Отже, як законодавством, так і
статутними документами позивача виключається набуття учасниками товариства
права власності на майно цього товариства, що передано до його статутного
фонду. Наслідком вилучення об'єктів, що передані до статутного фонду
товариства, на користь одного із учасників товариства, є зменшення статутного
фонду, що має відбуватися у встановлено порядку та тягне за собою внесення змін
до статуту. Зокрема, відповідно до п. «б»статуту ТОВ «Регіон»питання щодо
внесення змін до статуту віднесено до виключної компетенції Зборів товариства,
а рішення з таких питань мають прийматися одностайно.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм
майном.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_1. від
03.03.2004р. за № 4953398 Тетіївським МБТІ було проведено безпідставно, тобто
за відсутності правовстановлюючого документу на майновий комплекс, що призвело
до позбавлення ТОВ «Регіон»майна переданого йому учасником (засновником) у
власність при його створенні.

Твердження відповідача, що ТОВ
«Регіон»визнано банкрутом, є безпідставними та не приймаються судом до уваги,
оскільки відповідно до ухвали господарського суду Київської області від
21.06.2007р. провадження у справі №Б11/119-07 про банкрутство було припинено у
зв'язку з виконанням боржником зобов'язань перед кредиторами.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та
іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 268 ЦК України
позовна давність  (строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу ст. 256 ЦК України) не поширюється, зокрема, на вимогу власника
або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,
яким порушено його право власності або інше речове право.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного суд вважає
позовні вимоги повністю доведеними матеріалами справи, відповідачем не
спростовані, відповідно оскаржуване рішення -безпідставним, прийнятим без
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, таким що
підлягає скасуванню, а порушене право -захисту.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 94 КАС України.

Заходи забезпечення позову
встановлені ухвалою від 26.10.2007р. не скасовуються.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 9, 17, 86, 158, 160, 161, 162, 163, ч.4
ст. 167 та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати з моменту прийняття,
рішення Тетіївського міжміського бюро технічної інвентаризації Київської
області від 03.03.2004р.  про Державну
реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс розташований в м.
Тетієві по вул. Карла Маркса, 183 (реєстраційний №4953398) за ОСОБА_1.

3. Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон»(09800, м. Тетіїв, вул.
Карла Маркса, 178-А, ,) витрати зі сплати судового збору в
розмірі 3,40 грн. (три грн. 40 коп.).

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дана постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України -з дня складання в повному обсязі,
апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України).

Суддя  05.11.2007р.

Є.П.Євграфова