ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

20.03.07                                                                                           Справа  № А-6/392-10/188

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

Суддів                                                                      Юрченко Я.О.

Процик Т.С.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську, м. Івано-Франківськ № 55333/10-039 від 15.12.2006 року (далі ДПІ в м. Івано-Франківську)

на постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 30.11.2006 року

у справі № А-6/392-10/188

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Канва»,  м. Івано-Франківськ (далі ТзОВ «Підприємство «Канва», м. Івано-Франківськ)

до відповідача: ДПІ в м. Івано-Франківську

про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та податкового повідомлення - рішення

за участю представників сторін:

від позивача –Гуш Н.Ф. –представник

від відповідача –Федорців О.О. –головний державний податковий інспектор юридичного відділу

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.11.2006 року у справі № А-6/392-10/188 задоволено позовні вимоги ТзОВ «Підприємство «Канва», м. Івано-Франківськ: визнано недійсним рішення про застосування фінансових санкції № /0 від 07.07.2006 року в розмірі 3400,00 грн. та податкове повідомлення –рішення № /0 від 07.07.2006 року в частині визначення застосованих санкцій податковим зобов’язанням.

Постанова господарського суду першої інстанції мотивована тим, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки щодо відсутності у позивача сертифікатів відповідності на алкогольні напої та тютюнові вироби, спростовуються поданими позивачем копіями сертифікатів відповідності на алкогольні напої та тютюнові вироби терміном дії до 17.10.2004 року та 24.10.2004 року відповідно; застосовані до позивача штрафні санкції не відносяться до податкових зобов’язань, не є податковим боргом і не підлягають стягненню за процедурою встановленою Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

ДПІ в м. Івано-Франківську подано апеляційну скаргу № 55333/10-039 від 15.12.2006 року, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що господарським судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушено норми Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Декрету КМУ «Про акцизний збір»від 26.12.1996 р. № 18-92 та Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Державною податковою інспекцією проведено перевірку ТзОВ «Підприємство «Канва»щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, про що складено акт перевірки № 900299 від 27.06.2004 року.

На підставі даного акту перевірки ДПІ в м. Івано-Франківську прийнято рішення № /0 від 07.07.2004 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 4400,00 грн. яке позивачем оскаржено частково щодо застосованих санкцій в розмірі 3400,00 грн.

Податковою інспекцією при проведенні перевірки горілчаного відділу ТК «Корона», який належить ТзОВ «Підприємство «Канва»встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється без засвідченого постачальником сертифіката відповідності або сертифіката про визнання на алкогольні напої та тютюнові вироби, що були реалізовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»відповідність спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів підтверджується наявністю у їх виробника або імпортера сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності.

Згідно п.п. 8, 9 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затв. Наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України   № 218 від 24.07.2002 р., тютюнові вироби, що надходять до продажу, повинні бути з відповідними документами, наявність яких передбачена законодавством; тютюнові вироби підлягають обов'язковій сертифікації в порядку та у строки, визначені законодавством України. Роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснюється за наявності в документах, згідно з якими вони надійшли, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності.

Згідно п. 5 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затв. Постановою КМУ від 30.06.1996р. № 854, алкогольні напої повинні надходити до торговельної мережі з накладними, товарно-транспортними накладними, а також сертифікатами відповідності державної системи сертифікації або свідоцтвами про визнання чи їх копіями, засвідченими постачальником.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»передбачено застосування штрафних санкцій у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності сертифікатів про визнання.

Факт наявності у позивача сертифікатів відповідності на алкогольні напої та тютюнові вироби, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями сертифікатів відповідності на алкогольні напої та тютюнові вироби терміном дії до 17.10.2004 року та 24.10.2004 року відповідно, оригінали яких оглянуті судом першої інстанції.

За таких обставин, у податкового органу були відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій до позивача на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Щодо визначення податковим повідомленням – рішенням № /0 від 07.07.2004 року застосованих фінансових санкції податковим зобов’язанням із зазначенням граничного строку його сплати та наслідків порушення таких термінів, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»регулює правовідносини, що складаються саме зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Перелік податків і зборів (обов’язкових платежів) визначений ст.ст. 13 –15 Закону України «Про систему оподаткування»і до цього переліку не входить штрафна санкція, застосована згідно рішення № /0 від 07.07.2004 року за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Отже, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що фінансові санкції застосовані згідно рішення № /0 від 07.07.2004 року не відносяться до податкових зобов’язань, не є податковим боргом і не підлягають стягненню за процедурою встановленою Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова Господарського суду Івано-Франківської області прийнята з дотримання норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд У Х В А Л И В:

1.          Залишити без змін постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 30.11.2006 року у даній справі, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.