ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2007року                                                                                   Справа № 20/28(33/307-06)-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів:             Білецької Л.М., Пруднікова В.В. (зміна у складі колегії суддів на підставі розпорядження від 27.08.2007р. № 587)

при секретарі: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача –Грущенко О.О., юрисконсульт, дов. № 182 від 01.01.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Іскра” м.Львів

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007 року

у справі № 20/28 (33/307-06)-07

за позовом відкритого акціонерного товариства “Іскра”, м.Львів

до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 52 671 грн. 65 коп.

За згодою представників сторін, присутніх в судовому засіданні, було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. (суддя Пархоменко Н.В.) по справі № 20/28 (33/307-06)-07 за позовом відкритого акціонерного товариства “Іскра”, м.Львів (далі –ВАТ “Іскра”) до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ (далі –ДП “Придніпровська залізниця”) про стягнення 52 671 грн. 65 коп. в задоволенні позову було відмовлено.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано тим, що умовою виникнення обов’язку щодо оплати згідно договору вартості поставленої продукції є факт скасування акту приймання-передачі товару, а оскільки такий акт приймання-передачі складено не було, то у відповідача не виник обов’язок щодо оплати вартості поставленої продукції.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням господарського суду, його оскаржує в апеляційному порядку позивач по справі –ВАТ “Іскра”, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема:

- господарським судом не було взято до уваги, що при постачанні товару відповідачеві було надано два примірники акту приймання-передачі, оформленого належним чином зі сторони позивача, але зазначені акти не було підписано відповідачем та не повернуто останнім на адресу позивача;

- господарським судом не було надано оцінки того, що позивач звертався до відповідача з претензією, яка є вимогою в розумінні ч.2 ст.530 ЦК України;

- господарським судом порушено вимоги ст..526 ЦК України, а також не взято до уваги клопотання позивача в частині припинення провадження по справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України та стягнення судових витрат з відповідача;

- господарським судом порушено вимоги ст..87 ГПК України.

Відповідач по справі –ДП “Придніпровська залізниця” –у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи.

Позивач по справі –ВАТ “Іскра” не скористався правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст..22 ГПК України, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить клопотання від 27.08.2007р. про відкладення розгляду справи, поштове повідомлення від 10.07.2007р. (а.с.101) про отримання позивачем ухвали суду апеляційної інстанції. Вищезазначене клопотання позивача, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню, оскільки: неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті в цьому судовому засіданні за наявними матеріалами справи, а позивач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід  скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.104 ГПК України із застосуванням повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених п.3 ст.103 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2006р. позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх договірних зобов’язань по повній та своєчасній оплаті вартості поставленої продукції за договором від 05.04.2006р. № НР-НХ06515-НЮ (а.с.3). При цьому позивач просив господарський суд стягнути з відповідача 49 020 грн. основного боргу, 1187 грн. 22 коп. пені, 2254 грн. 92 коп. суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 209 грн. 51 коп. –3% річних (а.с.4).

27.03.2007р. позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про припинення провадження по справі, оскільки 25.01.2007р., 13.02.2007р., 23.02.2007р. відповідач перерахував позивачеві 49 020 грн. основного боргу (а.с.68). Зазначені перерахування 49 020 грн. підтверджуються копіями платіжних документів, наданих до матеріалів справи (а.с.69-71). Тобто, перерахування 49 020 грн. здійснено відповідачем після звернення позивача з позовом.

25.04.2007р. позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про припинення провадження по справі, в якому заявлено відмову позивача в частині вимог про стягнення пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних (а.с.78).

Таким чином, спір, на день прийняття оскаржуваного рішення, в частині стягнення основного боргу 49 020 грн. було врегульовано сторонами шляхом перерахування боргу після звернення позивача з позовом, при цьому, до справи було надано докази такого врегулювання, тобто, провадження по справі в частині стягнення 49 020 грн. слід було припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (п.3 Роз’яснення Вищого господарського суду України від 23.08.1994р. № 02-5/612 (в редакції від 31.05.2007р.)).

Щодо вимог в частині стягнення пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  провадження слід було припинити на підставі ст.ст.22, 78, п.4 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки було заявлено позивачем заяву про відмову в цій частині вимог, тому що зі змісту заяви (а.с.78) вбачається, що позивач заявив саме відмову від частини позовних вимог, просить припинити провадження по справі, обізнаний з певними процесуальними наслідками його дій, відмова від частини позовних вимог не суперечить чинному законодавству та ці дії не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

При вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що відповідно до п.3 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” останнє підлягає поверненню позивачеві тільки у випадках припинення провадження у справі з підстав, передбачених п.п.1, 3 ст.80 ГПК України. В усіх інших випадках застосування статей 80 та 81 ГПК України державне мито поверненню не підлягає (п.9 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 23.08.1994р. № 02-5/612 (в редакції від 31.05.2007р.)).

Отже, в частині вимог, по яким позивач відмовився (пеня, сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних) судові витрати слід покласти на позивача. Щодо судових витрат в частині суми основного боргу, то їх розподіл слід було здійснити у відповідності до ч.2 ст.49 ГПК України, оскільки спір було доведено до судового розгляду безпосередньо відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. по справі № 20/28 (33/307-06)-07 – скасувати; апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Іскра” м.Львів –задовольнити частково.

Провадження по справі в частині вимог про стягнення 49 020 грн. основного боргу –припинити (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України).

Витрати по справі в цій частині вимог покласти на відповідача.

Провадження по справі в частині вимог про стягнення пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних –припинити (п.4 ч.1 ст.80 ГПК України).

Витрати по справі в цій частині вимог покласти на позивача.

Стягнути з державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ на користь відкритого акціонерного товариства “Іскра” м.Львів 490 грн. 20 коп. витрат по держмиту, 109 грн. 74 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також 245 грн. 10 коп. витрат по держмиту, сплачених при подачі апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу згідно зі ст.ст.116-118 ГПК України здійснити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий                                                                                                    О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               Л.М.Білецька

В.В.Прудніков