ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2007 р.                                                 Справа №  12/113/07

м. Миколаїв

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, Дніпропетровська область, 51400, м. Павлоград, вул. Леніна,79

До відповідача

Державного підприємства “Миколаївський морський торговель-
ний  порт”, 54002, м. Миколаїв, вул. Заводська,23.

Про стягнення

484103 грн. 71 коп.

Суддя  А.К.Семенов.

Представники:

Від позивача
Скиба С.Г. –довір. б/н від 28.12.06 року.

Від відповідача

Гуцул А.Ю. –довір. №47/09 від 01.12.06 року.
Пустовой С.О. –довір. №09/09 від 19.04.07 року.

СУТЬ СПОРУ :

Позов поданий  про стягнення 484103 грн. 71 коп. збитків.

В подальшому, вих.8/3542 від 14.05.07року, позивач суму позову зменшив, про-сить стягнути 459571 грн. 22 коп. збитків для відшкодування заподіяної шкоди. Вих. №8/4767 від 27.06.07 року Позивач в якості предмету позову зазначив стягнення 459571 грн. 22 коп. збитків для відшкодування заподіяної шкоди (упущеної вигоди).

Державне підприємство “Миколаївський морський торговельний порт” відзив надало, проти позову заперечує у повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.07.07 року в справі оголошено перерву до 16.07.07 року.

Розглянувши матеріали справи господарський суд встановив.

Між ВАТ “Павлоградвугілля” та компанією Jediburg Development Limited були укладені договори №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року.

За умовами вказаних договорів ВАТ “Павлоградвугілля” (за договорами Прода-вець” ) прийняло на себе зобов’язання  продать (поставить) компанії Jediburg Develop-ment Limited (за договорами Покупець) енергетичне вугілля (Товар), a останнє його прийняти та оплатити.

На виконання вказаних договорів ВАТ “Павлоградвугілля” за період з 10.05.04 року по 22.07.04 року було відвантажено в Державне підприємство “Миколаївський

морський торговельний порт” на адресу вантажовласника “Santolina Consultants Inc” на умовах CPT порт Миколаїв (Інкотермс 2000) 80478 тон кам’яного вугілля.

Вантажовідправником товару ВАТ "Павлоградвугілля" згідно доповнень № 1-4,6 до договору №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04. залучило ТОВ" Димитроввантаж-транс", згідно доповнення № 5 -  ВАТ ЦОФ "Жовтневе", згідно доповнення №7- ТОВ "Димитровванажтнас", ВАТ ЦОФ "Жовтневе", ВАТ ЦОФ "Добропольське".  Вантажо-відправником товару ВАТ "Павлоградвугілля" згідно доповнень до договору                   № PG/JED-04 від 28.05.04 року залучило ТОВ "Димитроввантажтранс" і ВАТ ЦОФ "Добропольське" (аркуші справи 36-37).

Надходження у вищевказаний період 80478 тон кам’яного вугілля в Державне підприємство ММТП для вантажовласника “Santolina Consultants Inc” підтверджується актами відповідача №02/10/22/1 від 02.10.04 року та №02/10/22/2 від 02.10.04 року.

Проте, на судна за період з 02.06.04 року по 01.10.04 року ДП ММТП було від-вантажено 78792, 737 тон вугілля. Різниця в кількості вантажу 1685,263 тон.

Ця різниця виникла внаслідок наступного. Згідно акту № 02/10/22/1 від 02.10.04 року, складеного представниками ДП ММТП та ТОВ "Українська транспортно-експе-диторська компанія" списані з документального обліку відповідача як природна втра-та, яка виникла в результаті перевезення вантажу залізничним транспортом, переван-таження з вагонів на склад та перевантаження зі складу на судно 1368,126 тон кам'яно-го вугілля. Згідно акту №02/10/22/2 від 02.10.04 року, складеного представниками ДП ММТП та ТОВ "Українська транспортно-експедиторська компанія" знято з документ-тального обліку відповідача 317,137 тон кам'яного вугілля. 317,137 тон + 1368,126 тон = 1685,263 тон.

Позивач стверджує, що 1685,263 тон  кам'яного вугілля відповідачем було спи-сано безпідставно. Внаслідок цього позивач отримав від компанії Jediburg Development Limited (в якості плати за поставлений по вищевказаним договорам товар) на 459571 грн. 22 коп. менше. Позивач стверджує, що з вини відповідача він зазнав збитки у виг-ляді упущеної вигоди на суму 459571 грн. 22 коп., які просить стягнути для відшкоду-вання заподіяної йому шкоди з ДП ММТП.  В обґрунтування позову ВАТ "Павлоград-вугілля" посилається на статтю 1166 Цивільного Кодексу України.

Відповідач, як вже вище вказано, проти позову заперечує у повному обсязі, мо-тивуючи це відсутністю своєї вини  у заподіянні позивачеві шкоди і обґрунтованістю складених за його участю актів №02/10/22/1 від 02.10.04 року та №02/10/22/2 від 02.10.04 року.

16.07.07 року до господарського суду надійшло письмове клопотання позивача, яким він просить суд у разі необхідності захисту його прав і законних інтересів відпо-відно до ч.2 статті 83 ГПК України вийти за межі позовних вимог. Проте, пояснити в судовому засіданні (на вимогу господарського суду) у чому полягає ця необхідність, які саме є ці права та законні інтереси й яким чином їх необхідно захистити шляхом вихо-ду за межі позовних вимог, представник позивача виявився не в змозі. Тому вказане клопотання відхилено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарсь-кий суд дійшов до висновку про відмову в позові на підставі нижченаведеного.

|Відповідно до статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода,  завда-на неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала   шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного Кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного пра-ва (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку

діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу   суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду  згідно з  встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх поруше-них або оспорюваних прав  і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття пе-редбачених цим  Кодексом заходів, спрямованих  на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного Кодексу України право власнос-ті  у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  якщо інше не встановлено  договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 334 Цивільного Кодексу України переданням  майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо   для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання дос-тавки.

У позовній заяві позивач зазначив, що на виконання  укладених ним з компанією Jediburg Development Limited договорів №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року він за період з 10.05.04 року по 22.07.04 року відванта-жив в Державне підприємство “Миколаївський морський торговельний порт” на адресу вантажовласника “Santolina Consultants Inc” на умовах CPT порт Миколаїв (Інкотермс 2000) 80478 тон кам’яного вугілля.

У п.п.5.1. договорів №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року сторони домовились, що товар вважається зданим Продавцем і прий-нятим Покупцем за вагою, вказаною у залізничній накладній, яка видана на станції від-правлення. Згідно квитанцій про приймання вантажу, які додані позивачем до матеріа-лів справи як докази на обґрунтування позову, у травні - липні 2004 року на станції Червоноармейськ Донецької залізниці ВАТ "Павлоградвугілля" відвантажило через ви-щевказаних вантажовідправників, зокрема, через ТОВ "Димитроввантажтранс", на ви-конання договорів №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року товар - кам'яне вугілля.

У тому ж підпункті  5.1. вказаних договорів зазначено: "Покупець має право здійснити контрольне виваження вагонів на станції призначення. У разі виявлення не-стачі Товару у вагонах порівнянню з вагою, заявленою в залізничних накладних (за ви-ключенням випадків розкрадання Товару або пошкодження вагонів у шляху слідуван-ня ) Покупець має право виставити рекламацію по факту нестачі Товару у вагонах на підставі складених в установленому порядку комерційних актів".

Позивачем не доведено, що Покупець виявив нестачу товару у вагонах порів-нянню з вагою, заявленою в залізничних накладних та виставив відповідну рекламацію.

Позивачем не доведено, що при перевезенні мало місце розкрадання товару або мало місце пошкодження вагонів.

Тобто, не доведена вина відповідача у нестачі товару -  кам'яного  вугілля.

Далі.

У п.п.3.1. договорів №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року зазначено:" Товар поставляється на умовах СРТ порти України". А у п.п.3.2. цих договорів вказано, що для умов поставки СРТ порти України датою постав-ки є дата відбитку на залізничній накладній штемпелю станції призначення. Останньою відповідно до квитанцій про приймання вантажу (кам'яного вугілля) є станція Миколаїв

- вантажний Одеської залізниці, а не, до речі, територія державного підприємства "Ми-колаївський морський торговельний порт".

Термін "поставка" використовується в Інкотермс у двох різних значеннях.  По-перше, - для визначення моменту, коли продавець виконав свої зобов'язання щодо  доставки товару, визначені в статтях А.4 Правил Інкотермс. По-друге, термін "постав-ка" також використовується в контексті обов'язку покупця одержати чи прийняти пос-тавку товару, зазначеного в статтях Б.4 Інкотермс. У цьому другому розумінні слово  "поставка" означає, по-перше, що покупець "приймає" саму природу "C"-термінів, як-от,  що продавець виконав свої обов'язки щодо відправки товарів, і, по-друге, що поку-пець зобов'язаний отримати товар.

Таким чином, відповідно до Правил Інкотермс 2000 на ВАТ "Павлоградвугілля" згідно вказаних договорів був покладений обов'язок щодо доставки товару компанії Jediburg Development Limited за умовами СРТ.

Отже, власником товару з моменту відбитку штемпелю станції Миколаїв - ван-тажний є компанія Jediburg Development Limited.

Виходячи з наведеного, ВАТ "Павлоградвугілля" не доведено, що він є власни-ком товару.

Посилання ВАТ "Павлоградвугілля" на те, що він має речове право на чуже май-но (майно компанії Jediburg Development Limited) і як володілець відповідно до ст.ст. 395,396,397 Цивільного Кодексу України  і до ч.5 статті 48 Закону України "Про влас-ність" має право на захист свого володіння необґрунтовано з наступного.

Термін СРТ (Інкотермс 2000) - "фрахт/перевезення оплачено до  ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначено-

му ним самим. Додатково до цього, продавець зобов'язаний оплатити  витрати переве-зення товару до названого місця призначення. Зокрема, сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що під-лягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного переве-зення через  будь-яку країну у випадках, коли вони відповідно до договору перевезен-ня покладаються на продавця.

Зобов'язання ВАТ "Павлоградвугілля" щодо постачання товару Jediburg Develop-ment Limited за договорами  №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року (відповідно до п.п.3.1. і 3.2.) є здійсненим (виконаним) з моменту відбиття на залізничній накладній штемпелю станції призначення - Миколаїв - вантаж-ний Одеської залізниці.

Отже, ствердження позивача стосовно того, що він здійснював право володіння вугіллям до його митного оформлення на митниці на підставі контрактів, необґрунто-вано.

Та обставина, що поставка вугілля здійснювалась на умовах СРТ (Інкотермс 2000) і тому ВАТ "Павлоградвугілля" повинний здійснити митне очищення товару для експорту доводить лише то, що на нього покладений обов'язок стосовно оплати мита і всіх інших зборів, виконання й оплату будь-яких адміністративних дій, пов'язаних із проходженням товару через митницю та сповіщенням органів влади щодо цього, але не доводить, що товар з моменту відбитку штемпелю станції Миколаїв - вантажний про-довжував знаходиться у його володінні.

Посилання позивача на статтю 87 Митного Кодексу України необґрунтовано, ос-кільки остання доводить лише право позивача бути декларантом товару (у даному ви-падку на виконання зобов'язань за договорами  №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року та умов СРТ Інкотермс- 2000), але не доводить його право власності на товар або володіння товаром.

ВАТ “Павлоградвугілля” не доведено, що компанія Jediburg Development Limi-ted не сплатила йому 459571 грн. 22 коп. - вартість 1685,263 тон кам'яного вугілля.

Позивачем не доведено, що його охоронювані законом права та інтереси пору-шені відповідачем і він набув право на подання позову до ДП ММТП.

У п.п. 8.2. договорів №PG/JED-02/1311-ВЄ-ПУ від 26.04.04 року та № PG/JED-04 від 28.05.04 року зазначено:" У випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених даним Контрактом, винна Сторона відшкодовує іншій Сто-роні понесені збитки у повному обсязі".

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1,2,22,33,34,44,49,69,77,82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десяти-денного строку з дня  його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголо-шено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили піс-ля закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповід-но до статті 84 цього Кодексу.

Суддя                                                        А.К.Семенов