ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.
№ 05/362-07 (05/154-07)

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу вільної професійної спілки громадян-платників податків та зборів (які не байдужі до економічного розвитку країни) –“Не байдужі”, м. Харків (далі – професійна спілка “Не байдужі”)

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2007

зі справи № 05/362-07(05/154-07)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Європейське консалтингове агентство”, м. Київ (далі –ТОВ “Європейське консалтингове агентство”),

до  професійної спілки “Не байдужі” та

акціонерного товариства “Валор”, м. Харків (далі –АТ “Валор”)

про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Європейське консалтингове агентство” звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до професійної спілки “Не байдужі” та АТ “Валор” про захист честі, гідності, ділової репутації та  спростування недостовірної інформації.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2007  (суддя Ольшанченко В.І.) позовну заяву повернуто позивачеві з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) з мотивів неподання позивачем доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме: звернення позивача до суду з позовом про стягнення моральної шкоди за поширення недостовірної інформації без подання доказів її спростування.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2007 (колегія суддів у складі: суддя Олійник В.Ф. –головуючий, судді Кравець Т.В., Істоміна О.А.) ухвалу місцевого господарського суду зі справи скасовано, а справу передано до господарського суду Харківської області для вирішення питання щодо прийняття позовної заяви. В обґрунтування постанови, зокрема, зазначено, що у разі розповсюдження анонімними особами інформації на сайті з вільним доступом, відповідальність за її розповсюдження покладається на власника цього сайту, а тому висновок щодо непідвідомчості спору зі справи господарському суду у зв’язку з необхідністю залучення до участі у справі автора –фізичної особи є необґрунтованим. Крім того, зазначено, що в резолютивній частині позовної заяви ТОВ “Європейське консалтингове агентство” не звертається з вимогою про стягнення моральної шкоди.

Професійна спілка “Не байдужі” звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду зі справи, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін. Скаргу мотивовано порушенням апеляційною інстанцією норм процесуального права, зокрема, статей 1, 12 ГПК України.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги. Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Апеляційним господарським судом у винесенні оскаржуваної постанови зазначено:

- позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд:

вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони професійній спілці “Не байдужі” друкувати, поширювати, цитувати та розповсюджувати будь-яку інформацію про позивача та його громадську діяльність на Інтернет-сайті www.tenderprof.org.ua ;

“зобов’язати АТ “Валор” припинити надання доступу адміністратору веб-сайту www.tenderprof.org.ua до адміністративної панелі та доступу за FTP протоколом”;

визнати інформацію, поширену професійною спілкою “Не байдужі” та АТ “Валор” у статті “Чому правда лякає пана Товстановського, а свавілля його влаштовує”, такою, що “принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, дискредитує позивача, є неточною, негативною, а тому - недостовірною”;

зобов’язати відповідачів за власний рахунок, не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили спростувати розповсюджену недостовірну та негативну інформацію на Інтернет-сайті www.tenderprof.org.ua, розмістивши на цьому сайті  зазначений позивачем текст спростування.

Причиною подання касаційної скарги стало питання щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви зі справи з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 63 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

У підпункті 9.1 пункту 9 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996  № 02-5/95  “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з відшкодуванням моральної шкоди” вказано, що позивач може звернутися до господарського суду з позовом до органу масової інформації лише у тому випадку, коли цей орган не надав позивачеві відомостей про автора і, отже, всю вину за поширення відомостей, які порочать ділову репутацію, взяв на себе.

У абзацах другому та четвертому пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 № 7 “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій” зазначено, що:

- якщо позов пред’явлено про спростування відомостей, опублікованих в пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації). При публікації або іншому поширенні відомостей без позначення автора орган масової інформації за вимогою суду зобов’язаний назвати особу, яка надала відомості, про спростування котрих пред’явлено позов;

- при опублікуванні вказаних відомостей без зазначення автора (наприклад, в редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск масової інформації.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо непідвідомчості господарському суду спору про визнання недостовірною інформації, поширеної професійною спілкою “Не байдужі” та АТ “Валор” у статті “Чому правда лякає пана Товстановського, а свавілля його влаштовує” є передчасним, оскільки коло учасників необхідних для правильного вирішення даного спору позивачем не зазначено, а місцевим господарським судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

В оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду зазначено, що в резолютивній частині позову ТОВ “Європейське консалтингове агентство” просить суд визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачами, та спростувати її, але в тексті позовної заяви позивач порушує ще й питання щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Стаття 65 ГПК України містить невичерпний перелік дій судді, спрямованих на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, зокрема, щодо уточнення позовних вимог.

З огляду на викладене чинне законодавство не обмежує суд у праві розглянути позовну заяву, яка одночасно містить вимоги про спростування недостовірної інформації та про відшкодування моральної шкоди у зв’язку з  поширенням такої інформації, якщо позовна вимога про спростування недостовірної інформації підлягає розгляду господарським судом.

За таких обставин підстави для скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2007 зі справи                                            № 05/362 -07(05/154-07) відсутні.

Керуючись статтями 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2007 зі справи № 05/362 -07(05/154-07) залишити без змін, а касаційну скаргу вільної професійної спілки громадян-платників податків та зборів (які не байдужі до економічного розвитку країни) “Не байдужі” –без задоволення.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов