ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2007 р.  13:00              Справа № АС-42/262-07

вх. № 7018/1-42

Суддя господарського суду Харківської області Яризько В.О.

за участю секретаря судового засідання Булавінова Ю.В.

представників сторін

позивача - Волошко Н.М. (дов.)

1-відповідача - Мандрика Л.М. (дов.)

2-відповідача - не з"явився

по справі за позовом  ДПІ у Київському районі м. Харкова

до  ТОВ фірма "Констракшн Груп Інтернешнл", м.Харків

МПП "ЛугКонд", м.Луганськ

про визнання недійсним правочину та господарських зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Київському районі м.Харкова, просить визнати недійсними на підставі ст.203, 215 ЦК України правочин (угоду), укладені між ТОВ "Констракшн груп інтернешнл" та МПП "ЛугКонд" згідно договорів №9 від 11.01.2005 р. та № 32 від 12.01.2005 року купівлі-продажу будівельних матеріалів, на виконання яких виписані податкові накладні на загальну суму   2 459 177,8 грн., а також визнати недійсними на підставі ст. 207 ГК України господарські зобов"язань відповідачів, що виникли на підставі зазначеного правочину, та застосувати наслідки визнання господарських зобов"язань недійсними, що передбачені ст. 208 ГК України.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 26.08.2004 року визнано недійсним установчі документи МПП «ЛугКонд» (код 3258444) недійсними з моменту реєстрації- з 01.12.1999 р. Скасовано державну реєстрацію МПП «ЛугКонд». Визнано недійсною реєстрацію МПП «ЛугКонд» в якості платника ПДВ з дати внесення до Реєстру платників ПДВ з 13.08.2003 р.

Відповідно до рішення Артемівського суду м. Луганська від 26.08.2004р. встановлено, що Логвиненко Олександром Анатолійовичем , який по документам є засновником МПП «ЛугКонд» зазначену фірму зареєстрував не з метою здійснення підприємницькою діяльністю, а з метою отримання винагороди. Фінансово- господарську діяльність від імені МПП «ЛугКонд» не здійснював,договорів від МПП «ЛугКонд» не укладав та ніякого відношення до цього підприємства не має. Документи про фінансово-господарської діяльності не підписував, в податкові органи не надавав, печаткою підприємства не користувався. Після реєстрації підприємства передав установчі документи та печатку віддав чоловіку на ім"я Андрій. Довіреностей на ведення фінансово-господарської діяльності підприємства нікому не надавав.

За таких обставин позивач вважає, що вся діяльність МПП "ЛугКонд" була завідомо суперечна інтересам держави та суспільства. Позивач вважає, що   МПП  "ЛугКонд", як сторона  по оскаржуємим договорам, не мало цивільної правоздатності, не звітувало і не могло сплачувати податки згідно законодавства.

Угоди між відповідачами були укладені однієї з сторін, яка не мала цивільної правоздатності, з метою суперечною інтересам держави та суспільства, тому такі угоди та господарські зобов"язання за даними угодами повинні бути визнані недійсними.

1-відповідач - ТОВ фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" проти позову заперечує. В обгрунтування своїх заперечень проти позову вказує на те, що у нього дійсно були взаємовідносини з 2-відповідачем. При укладанні договорів з 2-відповідачем у м. Харків особисто прибула особа, яка  представилася директором МПП "ЛугКонд" п. Логвиненком О.А. Після встановлення на підставі паспорта громадянина України особи Логвиненка О.А., підставами вважати його директором зазначеного підприємства були надані ним же документи, а саме: а) оригінал свідоцтва про державну реєстрацію МПП "ЛугКонд"; б) оригінал довідки №34781 від 06.08.03р. про взяття МПП "ЛугКонд" на статистичний облік; в) оригінал розпорядження №1 по МПП "ЛугКонд" від 12.08.03р. про призначення керівника підприємства Логвиненка О.А.; г) оригінал Статуту МПП "ЛугКонд" з реєстраційним №25370169Ю0043583 від 06.08.03р.; д) оригінал довідки про взяття на облік платника податків №3565 від 12.08.03р.

Жодних рішень судів, чи інших документів та відомостей, які б давали сумніви щодо обсягу цивільної дієздатності контрагента ТОВ фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" не надавалося і не надходило. Інших джерел та відомостей, на підставі яких ТОВ фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" мало б змогу перевірити обсяг цивільної дієздатності контрагента не існувало.

Вказує, що сторонами повністю виконані свої зобов"зання за спірною угодою, 1- відповідач належним чином відобразив укладання та виконання спірної угоди в документах бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджено перевіркою.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено, що спірна угода укладена з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

2-відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає, що нез"явлення 2-відповідача не перешкоджає розгляду справи, розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що ТОВ "Констракшн груп інтернешнл" з МПП "ЛугКонд" укладено договір №9 від 11.01.2005 р. на поставку товарів та надання послуг, а також договір № 32 від 12.01.2005р. на реалізацію будівельних матеріалів та надання послуг.

Відповідно до укладеного договору ТОВ "Констракшн груп інтернешнл" отримало від МПП "ЛугКонд" будівельні матеріали по накладних №12 від 07.09.2005 р. на суму 322869,44 грн. (в т.ч. ПДВ 53811,57 грн.), №14 від 07.12.2005 р. на суму 1731597,2 грн. ( в т.ч ПДВ 288599,53 грн.), на загальну суму 2054466,64 грн. (з ПДВ).

Відповідно до цього ж договору ТОВ "Констракшн груп інтернешнл" прийняло від МПП "ЛугКонд" виконані роботи по наданню механізмів  по актах: акт б/н від 30.08.2005 р. на суму 291478,62 грн. ( в т.ч. ПДВ 48579,77 грн.), акт б/н від 30.09.2005 р. на суму 143232,52 грн. ( в т.ч. ПДВ 23872,0 грн.), акт б/н від 31.05.2006р. на суму 654247,44 грн. (в т.ч. ПДВ 109041,24 грн.), на загальну суму 1088958,58 грн. (з ПДВ).

На виконання укладеного договору МПП "ЛугКонд" виписано податкові накладні, копії яких надані до матеріалів справи (а.с.16-57), на загальну суму 2459177,80 грн.

Отримані податкові накладні 1-відповідач відобразив в реєстрі отриманих податкових накладних.

Суд зазначає, що здійснення оплати по вказаних договорах суду не надано.

Судом встановлено, що рішенням Артемівського райсуду м.Луганська від 26.08.2004р. установчі документи МПП "ЛугКонд" визнані недійсними з моменту реєстрації, тобто з 01.12.1999р., скасована держреєстрація МПП "Лугконд", код 32586444, визнана недійсною реєстрацію МПП "ЛугКонд" в якості платника ПДВ.

Рішенням суду встановлено, що гр.Логвіненко О.А., який згідно документів є директором МПП "ЛугКонд", вказане підприємство зареєстрував не з метою зайняття підприємницькою діяльністю, а з метою отримання винагороди, фінансово-господарську діяльність гр.Логвіненко від імені МПП "ЛугКонд" не здійснював, договори не укладав, довіреностей на здійснення фінансово-господарської діяльності від імені МПП "ЛугКонд" нікому не давав.

Згідно ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно довідки ДПІ у Артемівському районі м. Харкова МПП "ЛугКонд" знято з обліку 14.12.2005р.

Ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України визнає господарським зобов'язанням, зобов'язання,          яке     виникає     між     суб'єктом     господарювання та іншим учасником(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом , в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Суб'єкти господарського зобов'язання - це учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), порушення якої згідно ч.1 ст.207 ГК тягне за собою недійсність господарського зобов'язання. Згідно ч.З ст.509 ЦК зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Ст.202 Цивільного кодексу України визначає угодою (правочином) дії особи, спрямовані на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.2 ст.203 ЦК особа, яка вчиняє угоду(правочин), повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (сукупність прав та обов'язків), недодержання цієї вимоги відповідно до ч.1 ст.215 є підставою недійсності угоди (правочину). Згідно з ч.1 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності господарського зобов'язання та для дійсності угоди (правочину), співпадають.

Виходячи з положень розділу IV ГК України, господарські зобов'язання виникають на підставі угод, фактично складаючи їх суть, тобто ці два поняття співвідносяться, як форма та зміст. Таким чином, визнання господарського зобов'язання недійсним визначає недійсність угоди, як недійсність змісту тягне за собою недійсність форми. Такий же зв'язок існує і в випадку недійсності угоди.

Відповідно до ч.1 ст.215, ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.207 Господарського кодексу України укладення угоди та господарського зобов'язання неповноважною стороною тягне за собою їх недійсність.

Вказані договори були укладені МПП "ЛугКонд" в той час, коли рішенням суду було скасовано його державну реєстрацію.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки  і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підприємства в Україні повинні діяти на засадах встановлених законом.

Відповідно до ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно п. 6 Постанови Пленуми Верховного суду України №3 1978 р. з змінами та доповненнями до угод,  які укладені  з  метою,  завідомо  суперечною  інтересам держави   і суспільства,   тобто   порушують   основні   принципи    існуючого суспільного ладу, зокрема, належать угоди,  спрямовані  на використання  всупереч закону колективної,  державної  або  чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування фізичними  та юридичними особами від оподаткування доходів, використання  майна, що знаходиться у їх власності або користуванні, на  шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам суспільства,  на  незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження  чи придбання всупереч встановленим правилам  предметів,  вилучених  з обігу або обмежених у обігу.

Відповідно до п. 7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про заходи для забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки" від 25.07.02 р. доказами спрямованості умислу суб'єкта оспорюваної угоди на приховання від оподатковування прибутків і доходів можуть бути надані податковими органами відомості про відсутність підприємства по юридичній і фактичній адресі, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством установчих документів та інше.

Матеріалами справи підтверджено, що 2-й відповідач не міг сплачувати податки згідно законодавства.

При цьому дії з боку  МПП "ЛугКонд" не могли бути спрямовані на виконання законодавства в сфері оподаткування.

Таким чином, під час розгляду справи судом на підставі вищенаведених фактів в їх сукупності, встановлено, що з боку осіб, які діяли від МПП "ЛугКонд", завідомо була мета здійснення угоди всупереч засадам законодавства в сфері підприємницької діяльності та оподаткування, другий відповідач мав намір не сплачувати податки та надавати звітність згідно законодавства.

Отже, з боку  МПП "ЛугКонд" наявна мета, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Суд зазначає, що доказів наявності такої мети з боку 1 відповідача суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що господарські зобов"язання, які виникли при виконанні спірної угоди, підлягають визнанню недійсними згідно ст. 207 ГК України.

Органи  державної  податкової  служби,   вказані   в   абзаці   першому   ст.10 Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”, можуть на підставі п. 11 цієї статті звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Частиною 1 ст.208 ГК передбачено застосування санкцій лише судом. Це правило відповідає нормі ст. 41 Конституції, згідно з якою конфіскація майна може бути застосована виключно рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Оскільки санкції, передбачені цією частиною, є конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, то такі санкції не є цивільно-правовими, а є адміністративно-господарськими, як такі, що відповідають визначенню ч. 1 ст. 238 ГК. Тому такі санкції можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених ст. 250 ГК України - протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Однак, враховуючи, що взаємовідносини між відповідачами мали місце протягом 2005 року, а позов подано до суду 22.05.2007р., на теперішній час пройшли строк застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлені ст. 250 ГК України, а отже в застосуванні наслідків визнання господарських зобов2язань недійсними суд відмовляє.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 207, 208, 250 ГК України, ст.ст. 4, 7, 8, 17, 86, 94, 160 -  163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсними правочини (угоди), укладені між ТОВ "Констракшн груп інтернешнл" та МПП "ЛугКонд" згідно договорів №9 від 11.01.2005р., № 32 від 12.01.2005р.

Визнати недійсними господарські зобов"язання ТОВ "Констракшн груп інтернешнл", код 23462855, та МПП "ЛугКонд", код 32586444, які виникли на підставі договорів №9 від 11.01.2005р., № 32 від 12.01.2005р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 06.07.2007р.

Суддя                                                                                            Яризько В.О.