ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.07 р.                                                                               Справа № 6/316пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі  Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:  Приватного підприємства “Гранд-Г” м.Маріуполь

до відповідача:   Відкритого акціонерного товариства “Агросервіс” м.Маріуполь

третьої особи ____________________________________________________________________

про  визнання договору купівлі-продажу дійсним

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача –   Гуцуляк Л.М. -   представник по довіреності від  28.11.2007р.

від відповідача –   не з”явився

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне  підприємство “Гранд-Г” м.Маріуполь, звернувся до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Агросервіс” м.Маріуполь про  визнання договору купівлі-продажу 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих у м.Маріуполі, Володарське шосе, а саме: частини будівлі цеху засолки, площею  465 м2 на суму 4 000грн. дійсним.

У заяві від 28.11.2007р. позивач звернувся до суду з проханням судові витрати по справі покласти на Приватне  підприємство “Гранд-Г”. Суд приймає до уваги дане прохання та розглядає справу по суті.

Відповідач у засідання суду не з”явився, про час і місце якого був повідомлений належним чином, про що свідчить штамп канцелярії господарського суду. Але у відзиві на позовну заяву від 12.11.2007р. за вих. №212  вказує, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 28.10.98р. 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих у м.Маріуполі, Володарське шосе, згідно діючого   на той час цивільного законодавства, нотаріальне засвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, по якому сторонами є юридичну особи, не вимагалося.

Справа розглядається  відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника  відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд –

в с т а н о в и в :

28 жовтня 1998р. між Приватним  підприємством “Гранд-Г” м.Маріуполь та Відкритим акціонерним товариством “Агросервіс” м.Маріуполь було укладено договір купівлі-продажу нерухомо майна, який за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі-продажу та підпадає під правове регулювання норм статей 655-697 ЦК України.

Згідно умов  даного договору відповідач взяв на себе зобов”язання продати позивачу 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих за адресою: м.Маріуполь, Жовтневий район,  Володарське шосе,належне ВАТ “Агросервіс”  на підставі реєстраційного свідоцтва від 14.10.96р., а саме: частину будівлі цеху засолки, площею  465 м2  по генеральному плану LУ-1, позиція 19, а відповідач, в свою чергу, зобов’язався прийняти вказане майно та сплатити за нього встановлену договором ціну.

Договірна ціна об”єкту складає 4 000грн. (п.2).

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що на момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна (28.10.98р.), згідно діючого на той час законодавства, нотаріальне засвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, по якому  сторонами є юридичні особи, не вимагалося.

Укладений  між Приватним  підприємством “Гранд-Г” м.Маріуполь та Відкритим акціонерним товариством “Агросервіс” м.Маріуполь договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.10.98р. був зареєстрований у Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполя та 24.12.98р. записаний у реєстрову книгу №1 за реєстрованим номером 423, що підтверджується відповідним записом на зворотній стороні договору. На ім”я  підприємства позивача був виданий технічний паспорт.

Позивач також зазначив, що у даний час ПП “Гранд-Г” прийняло рішення про отримання кредиту в банку для розвитку виробництва. У заставу банку    передбачалося передати набуті ПП “Гранд-Г” 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих у м.Маріуполі, Володарське шосе по договору купівлі-продажу від 28.10.98р. Але при зверненні позивача до банку за отриманням кредиту, йому було відмовлено у зв”язку з тим, що договір купівлі-продажу від 28.10.98р. овочевої бази №1 нотаріально не засвідчений.

Відповідно до ст. 657 ЦК України - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальної посвідченню та державній реєстрації.

За приписами п. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін i погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Виходячи зі змісту ст. 628 ЦК України, ст. 180 ГК України істотними є умови щодо предмету, ціни та терміну дії договору.

Дослідивши зміст представленого договору, суд дійшов висновку, що сторонами погоджені усі істотні умови, характерні для договорів купівлі-продажу.

Так,  згідно п. 1 договору купівлі-продажу від 28.10.98р. сторони визначили предмет договору, яким є  нерухоме майно - 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих у м.Маріуполі, Володарське шосе, а саме: частини будівлі цеху засолки, площею 465 м2 .

Положеннями пункту 2 договору купівлі - продажу була визначена вартість нерухомого майна, яка становила 4 000грн.

Пунктом 3 договору  сторони визначили порядок набрання договором чинності.

Факт передачі нерухомого майна засвідчено актом прийому-передачі основних засобів від 18.12.98р., підписаним членами комісії, засновником ПП “Гранд-Г” і директором ВАТ “Агросервіс” та скріплений печатками підприємств без зауважень і заперечень.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки сторони повністю виконали кожен  свої зобов”язання за договором купівлі-продажу від 28.10.98р., у зв”язку з чим, відбулося його повне виконання, то суд вважає вимоги позивача  обґрунтованими  та підлягаючими задоволенню.

Згідно прохання позивача судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на   нього.

Враховуючи вищевикладене та керуючись  ст.ст. 640, 657 ЦК України,  ст.ст.   33, 43, 44, 49,  75, 82,  84, 85  ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги Приватного підприємства “Гранд-Г” м.Маріуполь  до Відкритого акціонерного товариства “Агросервіс” м.Маріуполь про визнання договору купівлі-продажу 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих у м.Маріуполі, Володарське шосе, а саме: частини будівлі цеху засолки, площею  465 м2 на суму 4 000грн. дійсним   задовольнити   повністю.

Визнати  договір купівлі-продажу 2/100  частин будівель овочевої бази №1, розташованих у м.Маріуполі, Володарське шосе, а саме: частини будівлі цеху засолки, площею  465 м2 на суму  4 000грн. укладений між Приватним підприємством “Гранд-Г” м.Маріуполь та Відкритим акціонерним товариством “Агросервіс” м.Маріуполь  дійсним.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні   28.11.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.