Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" жовтня 2007 р.                                                     Справа № 12/587

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від первісного  позивача Махновський А.А.- дов. № 44/8 від 22.06.06р.,                         Нестерук Л.В. - дов. № 626  від 0310.07р.

від первісного відповідача Сидорчук Ю.С.- дов. № 61 від 19.03.07р.,                         Федоров В.Г.- дов. № 46  від 05.03.07р.

розглянув справу за позовом Дочірнього підприємства "Корецький цукровий завод" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" (м. Корець)

до ПСП "Граніт" (с.Токарів Новоград-Волинського району)

про стягнення 816842,66 грн.

та за зустрічним позовом ПСП "Граніт"

доДочірнього підприємства "Корецький цукровий завод" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит"

про стягнення 27 965,00 грн. вартості цукрових буряків.

В порядку ч. 4 ст. 69 ГПК України, спір вирішено у більш тривалий  строк ніж передбачено  ч. 1 ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 13.09.07 до  02.10.07 та  до          15:00 год. 10.10.07.

Первісним позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 816842,66 грн., в тому числі 214097,86 грн. боргу та 602744,80 грн. штрафу.

20.03.07р. на адресу господарського суду надійшов зустрічний позов ПСП "Граніт" до ДП "Корецький цукровий завод" АТЗТ "Фаворит" про стягнення 27965,00 грн. вартості цукрових буряків.

Згідно пояснень від 16.04.07 (а.с.89 т.1) первісний позивач  зменшив позовні вимоги на суму 1346,00 грн.

Позивач двічі уточнив позовні вимоги заявами від 18.05.07р. (а.с.113-115, т.-1) та від 12.09.07р. (а.с.23-24, т.-2).

У відповідності до уточнень від 18.05.07р. первісний позивач просить розірвати договір № 41  від 25.12.06р. та стягнути з первісного відповідача 212701,86 грн. - основного боргу та 602744,80 грн. - заподіяних збитків (а.с. 113-115, т.-1), всього 815446,66 грн.

Згідно останнього уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 815446,66 грн., в тому числі 104405,46 грн. прямих збитків, 30000,00 грн. заборгованості по договору оренди сівалки №82 від 10.04.06р., 78296,40 грн. заборгованості за насіння цукрових буряків,  та 602744,80 грн. штрафу.

Представники первісного позивача позовні вимоги підтримали відповідно до уточнень. Проти зустрічного позову заперечили.

Представники позивача за зустрічним позовом підтримали викладені в ньому вимоги, проти первісного позову заперечили. Надано відзиви на позовну заяву № 53 від 14.03.07р. (а.с.55-57) та №258 від 22.05.07р. (а.с. 130-132), в яких первісний відповідач не визнає позовних вимог за первісним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з позовної заяви та уточнень до неї від 18.05.07р. (а.с.113-115, т.-1)  і від 12.09.07р. (а.с.23-24, т.-2) на день звернення з позовом до суду, первісний відповідач має заборгованість (про що останній не заперечує) перед первісним позивачем за минулі роки (2004-2006р.р.) в сумі 45018,81 грн.

25.12.05р. між ДП "Корецький цукровий завод" (позивач) та ПСП "Граніт" (відповідач) був укладений договір № 41, за яким відповідач зобов'язувався поставити позивачу цукрові буряки  в кількості 20 000 тонн.

На виконання пункту 3.2.2. договору № 41 від 25.12.2005 року позивачем було надано відповідачу аванс коштами в сумі 510000,00 гривень, що підтверджується бухгалтерськими документами (а.с. 15-22, т.-1):

На виконання    п. 5.6. договору № 41  від 25.12.05р. позивач  надавав відповідачу послуги по копанню цукрових буряків на площі 736 га, що підтверджуються актом виконаних робіт (а.с.33, т.-1).

Оскільки п. 5.6. договору № 41 визначено, що розрахунок за 1 га викопаних буряків становить 5 тн цукрового буряка, то за надані послуги було зараховано 3680 тн цукрового буряка (736 * 5 тн) на суму  717600,00 грн.по ціні 195,00 грн. за тонну.

Згідно договору № 5 від 12.04.2006 року (а.с. 35, т.-1), первісному відповідачу був наданий аванс насінням цукрового буряка на суму 875129,70 грн., що підтверджується бухгалтерськими документам (а.с. 23-25,27-28, 30-31, т.-1).

Відповідач частково повернув позивачу насіння цукрових буряків  на суму       74196,00 грн. (а.с.26,29,т.-1).

Із врахуванням часткового повернення товару сума наданого авансу насінням цукрового буряка склала 800933,70 грн.  (875129,70 грн. - 74196грн.)

Крім того, 10.04.06р.  сторони  уклали договір оренди сівалки №82 (а.с.34, т.-1), відповідно до п.п. 1.1. якого відповідачу надано в оренду сівалку на період посіву цукрових буряків.

Відповідно до п.п.3.1 договору плата за оренду сівалки склала 50,00 грн. за 1 (один) гектар посіву. Сума орендної плати склала 30000,00 грн., що підтверджуються актом надання послуг (виконання робіт) від 10.05.06р. (а.с.32,т.-1).

Як вказав первісний позивач, на погашення заборгованості по укладеним договорам у жовтні- листопаді 2006 року відповідач поставив позивачу цукрові буряки  в кількості 9696,67тн., які зараховані по ціні 195,00 грн. за  тонну  згідно п.5.1. договору  № 41 від 25.12.05р. Всього на суму 1890850,65 грн.

Первісний позивач вказав, що свої зобов'язання по укладених договорах (№41 від 25.12.05р., №5 від 12.04.06р., № 82 від 10.04.06р) виконав на суму  2103552,51 грн. (45018,81 грн.  - заборгованість за минулі роки + авансування коштами на суму   510000,00 грн. + насіння цукрових буряків на суму 800933,70 гривень + послуги по посіву цукрових буряків на суму З0000,00 грн. + послуги по копанню цукрових буряків 717 600,00 грн.).

За даними первісного позивача відповідач свої зобов'язання, згідно вищевказаних договорів виконав частково, оскільки поставлено цукрових буряків в кількості 9696, 67 тн  на суму 1890850,65 грн., замість 20000 тн, чим порушено п.3.1.2. договору №41 від 25.12. 05 року. Відповідно п. 10.4. договору № 41 від 25.12.05р. за недопоставку цукрового буряка, згідно п.3.1.2. договору відповідачу нараховано   штраф в розмірі 30% від вартості недопоставлених цукрових буряків, що  склав 602744,80 грн. (а.с.7, т.-1).

За п.10.6. договору № 41 від 25.12.05р. відповідач  не пізніше 30 днів з моменту закінчення виробничого сезону переробки цукрових буряків зобов'язався повністю виплатити позивачу вартість матеріальних та фінансових ресурсів, наданих в рахунок авансу.

Згідно наказу ДП "Корнинський цукровий завод" № 83 від 18.12.06р., закінченням виробничого сезону переробки цукрових буряків являється 21.12.06р. (а.с. 12, т.-1), тому до вказаної дати первісний відповідач повинен був погасити заборгованість перед первісним позивачем.

29.12.06 р. первісному відповідачу була направлена претензія, в якій йому був наданий строк на погашення заборгованості до 10.01.07р (а.с.13, т-1). Станом на 14.02.07р. заборгованість погашена не була і відповідь на претензію позивач не отримав.

На момент звернення до суду борг на загальну суму 214097,86 грн. не погашено.

При здійсненні розрахунку вказаної заборгованості позивач вартість цукрових буряків обраховував по ціні 195,00 грн. за 1 тону, тобто по мінімальній ціні, встановленій Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.06р. № 171 "Про заходи щодо державного регулювання  виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків".

Первісний відповідач вважає вимоги первісного позивача необгрунтованими із викладених у відзиві №53 від 14.03.07р. (а.с.55-57,т.1) підстав.

Зокрема первісний відповідач вказав, що в договорі № 41 від 25.12.2005р., на який посилається в своїй позовній заяві первісний позивач, відсутня ціна, як одна із трьох істотних умов договору, передбачених ч. З ст.180 та ч.2 ст. 189 ГКУ.

Зазначив, що погодження ціни не відбулося по вині первісного позивача, а за усною домовленістю сторін ціна за 1 тонну проданих первісним відповідачем і прийнятих первісним позивачем цукрових буряків встановлювалася в розмірі         235,00 грн. з ПДВ. і її рівень не перевищував звичайні ціни, що склалися на інших цукрових заводах . Виходячи з викладеного, первісний відповідач вважає, що договір № 41 від 25.12.2005р. є неукладеним. Штрафні санкції в сумі 602744,80 грн., вважає нарахованими безпідставно.

Відповідно до зустрічних позовних вимог  ПСП "Граніт", згідно накладних №№ 81, 98, 99, 100 (а.с.75-76, т.1). ДП „Корецький цукровий завод" АТЗТ „Фаворит" продано 9696,67 тн цукрових буряків по ціні 235,00 грн. на загальну суму  2278717,51 грн. Ціну цукрового буряка первісний відповідач обгрунтовує  довідкою Головного управління статистики в Житомирській області від 12.04.07, довідкою ВАТ "Коровинецький цукровий завод",  ВАТ "Корнинський цукровий завод" (а.с.102-104 т.1), подав  документи з податкового обліку (а.с.150-191 т.1).

Позивач за зустрічним позовом погоджується, що в рахунок оплати за отриманий цукровий буряк відповідач за зустрічним позовом перерахував  коштами 555018,81 грн., передав насіння цукрових буряків на суму 800933,70 грн., надав послуги по оренді сівалок на суму 30000,00 грн. Крім того, позивач за зустрічним позовом зарахував надані відповідачем за зустрічним позовом послуги по збиранню цукрового буряка в сумі 864800,00 грн. (а.с.79 т.1). Всього на суму 2250752,51 грн. Різницю в сумі     27965,00 грн. (2278717,51 грн. - 2250752,51 грн.) ДП "Корецький цукровий завод" не оплатив, в зв'язку з чим 02.02.06р. йому була направлена претензія №12 (а.с. 77-78, т.1) з вимогою в 7-ми денний термін перерахувати суму боргу. Однак відповіді на претензію позивач не отримав, а сума боргу погашена не була.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічної позовної заяви заперечує,  вважає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 41, за умовами якого ціну на буряк встановленою в розмірі 195,00 грн. за 1 тонну. Крім цього, в обгрунтування ціни  на цукровий буряк надав довідку від 16.04.07,  звіт по придбанню товару, накладні, які підтверджують отримання цукрового буряка від інших постачальників, звіт про заготівлю цукрового буряка станом на 01.01.06 (а.с. 92, 93, 138-148 т.1).

Згідно ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про  відмову в задоволенні позовних вимог як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом  на підставі слідуючого.

З наявних в справі матеріалів та пояснень представників вбачається, що між сторонами склались правовідносини, згідно яких у них виникли  однорідні зобов'язання, і жодна із сторін не заперечує можливість погашення взаємної заборгованості саме шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 ЦК України.

Однак у сторін  існують різні бачення щодо ціни на цукровий буряк, який поставлявся  первісним відповідачем на адресу первісного позивача, що стало наслідком виникнення  різних вимог сторін одна до одної.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Судом встановлено, що 25.12.05р. ДП "Корецький цукровий завод"  та ПСП "Граніт" підписано договір № 41, за яким первісний відповідач повинен був поставити первісному позивачу цукрові буряки  в кількості 20000 тн.

Розділом 2 договору  визначено  його предмет, розділом 14 - строк  дії.

Згідно п. 5.1. договору первісний позивач повинен оплатити первісному  відповідачу  прийняті в рахунок договору кондиційні цукрові буряки за цінами, обумовленими в договорі, але не нижче мінімальної ціни, встановленої постановою Кабінету Міністрів України.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 189 ГК України ціна (тариф)  є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб'єкти господарювання; є істотною умовою господарського договору, зазначається в договорі у гривнях.

Суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін.

За ч.ч.1,2 ст.190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

За ч.4 ст. 191 ГК України державне регулювання цін здійснюється шляхом встановлення фіксованих державних та комунальних цін, граничних рівнів цін, граничних рівнів торговельних надбавок і постачальницьких винагород, граничних нормативів рентабельності або шляхом запровадження обов'язкового декларування зміни цін.

Враховуючи, що спірний договір грунтується на волевиявленні сторін, останні, при його укладенні чи в процесі виконання, за взаємною домовленістю повинні були встановити ціну договору.

Однак, проаналізувавши р. 5 договору "Взаєморозрахунки за цукровий буряк", суд дійшов висновку, що таку істотну умову як ціна,  сторони в договорі не визначили.

Враховуючи, що за частиною 1 ст. 189 ГК України ціна (тариф) є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб'єкти господарювання, посилання первісного позивача на мінімальну ціну, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо державного регулювання  виробництва іреалізації цукру та цукрових буряків"  № 171 від 20.02.06, як на ціну товару за договором, є безпідставним, оскільки в ній визначається мінімальна ціна, не нижче якої сторони, в момент  підписання договору повинні були встановити ціну на цукрові буряки.

Водночас слід зазначити,  що  Постанова Кабінету Міністрів України від 20.02.06р. № 171, була прийнята  пізніше, ніж відбулося підписання договору № 41, що вказує на безпідставність тверджень позивача про те, що сторони за договором домовилися, про здійснення розрахунків за цукровий буряк в розмірі 195,00 грн. за 1 тонну.

Не вбачається також погодження ціни на цукровий буряк і з накладних та інших розрахункових документів, оскільки, надані в матеріали справи бухгалтерські документи взагалі не містять посилань на спірний договір.

Зважаючи на те, що зазначені вище норми стосовно обов'язкового визначення в господарському договорі його ціни є імперативними, її відсутність в останньому суд розцінює як підставу вважати  договір№ 41 від 25.12.05 неукладеним.

Водночас не заслуговують на увагу твердження  первісного відповідача, що ціна на цукровий буряк становила 235,00 грн., оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження  усної домовленності сторін про встановлення її саме у такому розмірі.  До того ж слід зазначити, що суд не досліджує  обставину щодо  визначення ціни на цукрові буряки, оскільки це не являється предметом спору по даній справі.

З позовної заяви і уточнень до неї вбачається, що всі розрахунки  зроблені як по первісному так і по зустрічному позовах  пов'язані саме з ціною цукрових буряків, яка є невизначеною, у сторін виникли однорідні зобов'язання, які останні припиняють  зарахуванням зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 ЦК України, тому суд вважає  вимоги, викладені як у первісному так і в зустрічному позовах такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати за первісним позовом покладаються на первісного позивача, за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись 22, 33, 49, 69, 82-85  ПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити.

2. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання: 23 жовтня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам