ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"30" серпня 2007 р.                                                            Справа №9/2987-А

за позовом  Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції

м.Кам'янець-Подільський

до Сільськогосподарського кооперативу "Грушецький" с. Грушка

Кам'янець-Подільського району

про стягнення в дохід Державного бюджету України 52795 грн. податку на додану

вартість та звернення стягнення  11815 грн.  податкового боргу на  активи .

Суддя  Олійник Ю.П.                    Секретар судового засідання Римар Н.М.

Представники сторін:

від позивача : Олійник  В.Г. –за дов від 28.12.06,

від відповідача  : Олійник Д.С. –Голова Правління згідно Статуту.

У судовому   засіданні   оголошено вступну  і  резолютивну   частину    постанови  згідно ст. 160 КАС України .

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 64610,00 грн. заборгованості по  податку на додану вартість  відповідно до ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” та п.4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою КМУ від 6.02.99 №271 та п.6 Порядку нарахування , виплат та використання коштів, спрямованих  для виплати дотацій с/г товаровиробникам  за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі, затвердженого постановою КМУ від 12.05.99 №805. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в порушення норм чинного законодавства  відповідачем використано не за цільовим призначенням кошти в сумі 13352,00 грн. податку на додану вартість , спрямованого на придбання МТР виробничого призначення та 51258 грн. ПДВ спрямованого на підтримку тваринництва та птахівництва., які підлягають стягненню до Державного  бюджету  України у безспірному порядку. Наявність заборгованості підтверджує виписками з картки особового рахунку платника.

У судовому    засіданні    позивачем уточнено позовні вимоги , які прийнято судом , а  саме –про стягнення  в дохід Державного бюджету України 52795 грн. податку на додану вартість та звернення стягнення  11815 грн.  податкового боргу на  активи . При цьому надано письмові пояснення  , у  яких крім вищенаведеного звертається увага на те, що  відповідачем не надано  податковому органу   жодного платіжного документа  та банківської виписки  з підтвердженням  сплати ПДВ  щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, а   також доказів про відкриття     спецрахунків.  Представник позивача у  судовому    засіданні    посилається також на ст. 3 Закону  України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" . Щодо звернення  стягнення    на   активи, то позивач    посилається на наявність податкового боргу на підставі  податкового  повідомлення-рішення   № 0 від 25.09.06  та на п.1.3, 1.6 ст. 1 , п.  3.1.1. ст.. 3  Закону  України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"

Відповідач письмових заперечень на позов не надав, представник у судовому засіданні   проти позову   заперечує, посилаючись на те, що  відповідачем не допускалось не цільове  використання   коштів ПДВ, кошти спрямовувались на спец рахунок та використовувались для придбання паливно-мастильних матеріалів, запчастин та засобів захисту рослин.  При цьому   надано підтверджуючі докази.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Згідно даних картки особового рахунку відповідача по ПДВ  станом на 19.03.07  за останнім рахується заборгованість по  ПДВ по спеціальних позабюджетних рахунках в розмірі 64610 грн., зокрема,  13352,00 грн. податку на додану вартість , спрямованого на придбання МТР виробничого призначення та 51258 грн. ПДВ спрямованого на підтримку тваринництва та птахівництва. При цьому  враховуючи, що  щодо  11815 грн. прийнято   податкове  повідомлення-рішення № 0 від 25.09.06 позивач просить стягнути 52795 грн.

Позивачем зазначається, що дана заборгованість виникла внаслідок не перерахування на спеціальний рахунок ( та не надання  відповідачем  відповідних доказів)  задекларованих у поданих відповідачем податкових деклараціях по ПДВ нарахованих сум ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини та продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарським товаровиробниками  молока та м’яса в живій вазі.

Згідно п.п.11.21 та 11.29 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість”  відповідачем подані до податкового органу декларації по ПДВ разом з довідками щодо цільового використання ПДВ сільськогосподарськими  товаровиробниками , які скористались відповідними режимами протягом 2004, 2005, 2006.р., та довідка про цільове використання сум ПДВ, які надані в матеріали справи.

Крім того, на підставі акту документальної невиїзної перевірки  від 25.09.06 №10873 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.06 №/0 на суму  11815 грн., а на підставі акту перевірки від 25.08.04 №1566 –податкове повідомлення-рішення №/0 від 26.08.04 на суму   884 грн.

Згідно  наданих відповідачем доказів  у 2005 році на  спецрахунок по ПДВ перераховано 35033,09 грн. , що підтверджується  довідкою Кам’янець-Подільського відділення  Приватбанку  №  1327 від 21.06.07 з розшифровкою руху коштів по рахунку відповідача  за період з 28.07.05 по 29.12.06 , а по іншому спецрахунку-  19321 грн., що підтверджується  виписками за 2004-2005р.р.  з особового рахунку з Хмельницької філії Приватбанку та  Хмельницької філії АТ „Кредит Банк ( Україна)”.

Досліджуючи  надані  докази,  оцінюючи  їх  в  сукупності, судом приймається до уваги  наступне.

Згідно п. 11.29 Закону України „Про податок на додану вартість”  від  3.04.97 із змінами і  доповненнями сільськогосподарські товаровиробники не сплачують до бюджету ПДВ з операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою. Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку. Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.1999 року № 271 „Про затвердження Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини” на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва., включаючи: продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власно сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живого вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Не перераховані на окремий рахунок кошти за такою декларацією вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням, і підлягають стягненню до державного бюджету у безспірному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач посилається на те, що  за 2004, 2005, 2006 роки відповідачем використано не за цільовим призначенням кошти в сумі  52795 грн., які підлягають стягненню до Державного бюджету  України у безспірному порядку.

Натомість, наданими відповідачем  доказами  спростовується зазначене.  Зокрема, судом    враховуються  надані відповідачем довідка Кам’янець-Подільського відділення  Приватбанку  №  1327 від 21.06.07 з розшифровкою руху коштів по рахунку відповідача  за період з 28.07.05 по 29.12.06 , виписками за 2004-2005р.р.  з особового рахунку з Хмельницької філії Приватбанку та  Хмельницької філії АТ „Кредит Банк (Україна)”.

Відповідно , зважаючи на те, що  задекларовані суми податкових зобов’язань по ПДВ  у відповідача за  2004- 2006 р.р. відповідачем перераховані на спецрахунки, тому  відсутнє їх не цільове використання.  Посилання   позивача  як на підставу  вимог на те, що відповідачем не надано в  податковий   орган копії платіжних документів  судом    до уваги не приймається, оскільки не визначено чинним   законодавством  як   підстава не цільового використання  згідно п. 11.29 Закону України „Про податок на додану вартість”  від  3.04.97  та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.1999 року № 271 „Про затвердження Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини”.

Крім того , при подані позову   позивачем не враховано , що за березень 2004р. (661грн. )  перебіг термін позовної давності, враховуючи  ст. 15  Закону  України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  від 21.12.2000р.  із змінами і   доповненнями ,     ст.ст. 223, 243  ГПК України.

Щодо звернення     стягнення  11815 грн.  податкового боргу на  активи, то судом     враховується, що позивачем  на цю суму  прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.06 №/0 на підставі акту документальної невиїзної перевірки  від 25.09.06 №10873 .  При цьому    в   акті перевірки зазначена сума   11815 грн. ( за  серпень 2006року  по скороченій Декларації)  –це сума  ПДВ , яка  підлягає нарахуванню в   особовому рахунку  платника  і   залишається  в    його розпорядженні.

Згідно  п.1.2, 1.5  ст. 1 Закону  України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.   Натомість сума 11815 грн. має  спеціальний  режим,  встановлений   п.11.21 ст. 11  Закону  України  “Про  податок  на  додану  вартість”.  Оскільки зазначена сума  не  підлягала перерахуванню  до  бюджету,  остання не є  податковим  зобов’язанням позивача.

Тому  у   звернені     стягнення  суми 11815 грн. як податкового боргу належить відмовити, оскільки  остання згідно п.11.21 ст. 11  Закону  України  “Про  податок  на  додану  вартість” залишається у   розпорядженні  платника.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ  :

У ПОЗОВІ КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКОЇ ОБ’ЄДНАНОЇ  ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ М. КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКИЙ ДО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО КООПЕРАТИВУ "ГРУШЕЦЬКИЙ" С. ГРУШКА КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛСЬКОГО РАЙОНУ ПРО СТЯГНЕННЯ  В ДОХІД ДЕРЖАВНОГО БЮДЖЕТУ УКРАЇНИ 52795 ГРН. ПОДАТКУ НА ДОДАНУ    ВАРТІСТЬ ТА ЗВЕРНЕННЯ СТЯГНЕННЯ  11815 ГРН.  ПОДАТКОВОГО БОРГУ НА  АКТИВИ    ВІДМОВИТИ.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до  апеляційного  суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник

Постанова  складена  у повному   обсязі  і    підписана   30.08.07

Віддруковано 3 примірники:

1 –по справі,

2 - позивачу,

3 –відповідачу