ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27"
червня 2007 р.
Справа № 38/257-07

вх. № 6499/6-38

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Мельнік Р.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

1-го відповідача - ОСОБА_3 за дов. б/н від 07.06.2007 року;
ОСОБА_1 особисто

2-го відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ПП "Промінь", м.
Харків

до  1-го СПД ФО ОСОБА_1,
м. Харків;

2-го СПД ФО ОСОБА_2. за м.Харків 3-я особа ТОВ "ЦИТ
Восток", м. Харків

про спростування інформації та стягнення 4375,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішення виноситься 27.06.2007 р., оскільки в судовому засіданні
оголошувалась перерва.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути
з відповідачів моральну шкоду в розмірі 4375,00 грн. завдану йому  через поширення інформації, що принижує
ділову репутацію позивача.

Позивач, другий відповідач та третя особа представників в судове
засідання не направили. Про час та місце судового засідання належним чином
повідомлялись. Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Перший відповідач проти позову заперечує, вважаючи його
необґрунтованим.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та вислухавши першого
відповідач та його представника, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позову з огляду на таке:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2006р. від імені СПДФО
ОСОБА_2. на інформаційному інтернет ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_1, доступ до якого надає
ФЛ-П ОСОБА_1 згідно договору від 12.01.2007р., в розділі ІНФОРМАЦІЯ_2 була
опублікована інформація, що принижує ділову репутацію позивача а саме: “ЧП
Проминь г.. Харков, тел. +38 38(057)75749 самая неблагополучная фирма,
с которой нельзя сотрудничать эта фирма предоставляет некачественную информацию
при которой ее предложения не оплачивает заказчик при этом неблагополучная
фирма “Проминь” требует оплату своих услуг через суд. Советую Вам прежде чем
работать с этой фирмой одуматся и неработать с ней”. Информация предоставлена:
ЧП Московкин Харьков, тел. +38” Тобто позивач вважає, що об`ява
закликами” нельзя сотрудничать”, “предоставляет некачественную информацию”, “
неработать с ней”порушує ділову репутацію позивача.

Факт завдання моральної шкоди позивач підтверджує наступним: у
позовній заяві зазначено, що про підрив довіри до діяльності позивача свідчить
повідомлення від СПДФО ОСОБА_4, в якому він повідомляє про відмову від
співпраці з позивачем у зв'язку з розміщенням
об`яви у “ИС АСТИМ” в розділі “Объявления/Черный список/”. Позивач
стверджує, що своїм листом ОСОБА_4 повідомив про розірвання договорів №
1601Ес-П2 від 16.10.2006р. та Инф-1312-Ми32 від 13.12.2006р., які були
укладені між позивачем та підприємцем.

У наданому суду відзиві перший відповідач зазначив, що ним був
створений інтернет ресурс ІНФОРМАЦІЯ_1, доступ до якого надає перший
відповідач. Регламент роботи сайту надає користувачам сайту можливість без
будь-яких обмежень і погоджень з першим відповідачем розміщувати в розділі
“Объявления” любую інформацію стосовно перевезень вантажів. Розділ сайту
“Объявления” працює в режимі дошки об`яв. Інформація, яка розміщена в даному
розділі сайту не виходить саме від першого відповідача, тобто перший відповідач
не є власником цієї інформації. Обяву могла розмістити будь-яка особа,
назвавшись СПДФО ОСОБА_2

Також перший відповідач спростовує ствердження позивача відносно
розміру моральної шкоди, відшкодування якої просить позивач. Так у своєму
відзиві перший відповідач зазначає, що позивачем наведені докази розірвання з
ним ділових стосунків з боку СПДФО ОСОБА_4, що позивач оцінює в 1500 грн. за
кожний договір, що дорівнює 3000 грн..

Перший відповідач зазначає, що ця шкода не є моральною шкодою а
повинна кваліфікуватися, як неодержаний прибуток.  Решта суми моральної шкоди складається із
плати користувачів за доступ до інформації, яка розміщена на сайті, що також не
зрозуміло на думку першого відповідача. Перший відповідач ставить під сумнів
докази надані позивачем в підтвердження факту розірвання ділових стосунків з
боку СПДФО ОСОБА_4. Надані позивачем доказі перший відповідач спростовує листом
до хостинг- провайдера про запити СПДФО ОСОБА_4 на сайт першого відповідача та
інші подібні сайти з доменного імені позивача (promin.org), та зазначенням в
запитах телефону позивача. Ці запити зафіксовані після так званого розірвання
договору між цими суб`єктами господарської діяльності. Перший відповідач
зазначає, що на протязі тривалого часу на різних інтернет ресурсах за підписами
різних користувачів надавалась інформація, що позивач є “неблагополучной
фирмой”, що визиває сумнів в беззаперечності ділової репутації позивача. У
додатковому відзиві перший відповідач зазначив, що позивач не довів факт
порушення ділової репутації, настання моральної шкоди, та причинно-наслідкового
зв`язку між діями першого відповідача та настанням шкоди у позивача.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Першим відповідачем були надані докази, які повністю спростовують
обставини на які посилається позивач у позовної заяві.

Суд погоджується с твердженням першого відповідача, що позивачем
належним чином не доведено, що йому була завдана моральна шкода. Розірвання
договорів, а разом с тим і ділових стосунків з позивачем з боку  ФО-П ОСОБА_4, визиває у суду сумнів, оскільки
надані суду доказі по застосування останнім, після розірвання договорів №
1601Ес-П2 від 16.10.2006р. та Инф-1312-Ми32 від 13.12.2006 р., доменного
імені позивача та зазначення в своїх запитах на інтернет ресурси номера
телефону, який належить  позивачу
свідчить про те, що ділові стосунки між позивачем і СПДФО ОСОБА_4 тривали після
повідомлення про розірвання стосунків, оскільки на думку суду користування
телефонним зв`язком позивача та його доменним ім`ям з боку СПДФО ОСОБА_4,
неможливо без згоди на це  позивача.

На підставі доказів, наданих першим відповідачем суд переконався,
що в діях першого відповідача відсутня вина як умова настання відповідальності.

Суд зазначає, що моральною шкодою вважається шкода немайнового
характеру, а позивач в позові посилається на те, що через оголошення на
ІНФОРМАЦІЯ_1, доступ до якого надає перший відповідач, були розірвані договори
на суму 3000 грн., що є збитками у вигляді неодержаного доходу.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку про
необґрунтованість позову на зазначених у позовній заяві підставах.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
Жельне С.Ч.