СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

23 серпня 2007 року
Справа № 20-2/421

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Шевчук Н.Г.) від 11.04.2007 у справі № 20-2/421

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Севастопольське автотранспортне підприємство 14330" (вул. Індустріальна, 3, м.Севастополь, 99040)

до           Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації (вул. Леніна, 2, м.Севастополь, 99011)

Фонду комунального майна Севастопольської міської ради (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011); (вул. Луначарського,5, м. Севастополь, 99011)

про спонукання до укладення договору оренди та визнання недійсними результатів конкурсу

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Севастопольське автотранспортне підприємство № 14330" звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації про визнання недійсними рішення міської комісії з оренди комунального майна Севастопольської міської державної адміністрації щодо проведення конкурсу на оренду приміщення по вул.Назукіна, 1 та результатів конкурсу, а також про спонукання Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації продовжити договір оренди № 248-01 від 01.06.2001 на два роки (до 29.12.2007) вбудованого нежилого приміщення по вул. Назукіна, 1, переданого позивачу для використання як диспетчерський пункт.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 17.03.2006 до участі у справі залучений другий відповідач Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради.

Уточнивши позовні вимоги під час судового розгляду, позивач їх зменшив, просив зобов'язати Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації продовжити строк дії договору оренди № 248-01 від 01.06.2001 вбудованого нежилого приміщення по вул. Назукіна, 1, переданого відкритому акціонерному товариству "Севастопольське автотранспортне підприємство № 14330" для використання як диспетчерський пункт.

Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації (далі - Управління) позов не визнало, посилаючись на правомірність проведення конкурсу по визначенню орендаря спірного приміщення.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 11 квітня 2007 року у справі № 20-2/421 в позові відкритому акціонерному товариству "Севастопольське автотранспортне підприємство № 14330" (далі - ВАТ "САТП № 14330") до Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації та Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про спонукання до укладення договору оренди та визнання недійсними результатів конкурсу відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Севастопольський апеляційний господарський суд дослідити нові докази, рішення господарського суду міста Севастополя скасувати та прийняти нове рішення, в якому в позові відмовити на інших підставах.

Скарга  відповідача мотивована тим, що зазначене рішення господарського суду міста Севастополя в мотивувальній частині є необґрунтованим, незаконним, таким, що порушує його права і законні інтереси. Заявник скарги стверджує, що висновки суду засновані на неправильному застосуванні матеріальних норм права, при неповно встановлених обставинах справи, крім того, судом першої інстанції прийнято рішення про права та обов’язки осіб, які не були залучені до участі у справі, що є самостійною підставою для скасування рішення.

Відкритим акціонерним товариством „Севастопольське автотранспортне підприємство 14330” надано заперечення на апеляційну скаргу, в якому воно просить скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Севастополя - без змін, вважаючи безпідставним клопотання про дослідження нових доказів у справі.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.08.2007 у зв’язку з відпусткою судді Прокопанич Г.К. та з метою дотримання графіку розгляду справ 23.08.2007., здійснено її заміну на суддю Дугаренко О.В.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції 23.08.2007 не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно, належним чином. Фондом комунального майна Севастопольської міської Раді надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання. Разом з тим, зазначаючи в клопотанні про неможливість забезпечити явку представника, відповідач відповідних доказів судовій колегії не надав.

Оскільки ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11 липня 2007 року про прийняття апеляційної скарги та призначення її до розгляду явка представників сторін обов’язковою не визнавалась, а господарське процесуальне законодавство не обмежує коло представників осіб, які беруть участь у судових засіданнях, судова колегія визнала можливим розгляд апеляційної скарги у відсутність представників сторін за наявними у справі доказами, оскільки згідно зі статтею 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого господарського суду у повному обсязі.

Повторно розглянувши справу в порядку та за правилами статті 101 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наявними доказами, судова колегія знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що у відповідності до пункту 2.4 рішення Севастопольської міської ради від 31.01.2006 № 4657 Фонд комунального майна Севастопольської міськради є правонаступником Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації за договорами оренди комунального майна та відносинам, пов’язаним з їх виконанням (т.1, а.с.125-128).

01 червня 2001 року між відкритим акціонерним товариством „Севастопольське автотранспортне підприємство 14330” (орендар) та Управлінням з питань майна комунальної власності міської державної адміністрації (орендодавець), до повноважень якого на той час згідно з Положенням про Управління відносилось укладення таких договорів (т 1 арк. с. 109-114), укладений договір № 248-01 оренди нерухомого майна (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач приймає в оренду нерухоме майно - вбудоване приміщення загальною площею 36,58 м2, розташоване на першому поверсі за адресою: м. Севастополь, вул. Каліча, 2а (Назукіна, 1), пунктом 7.1 якого та протоколом від 30.12.2003 узгодження змін до нього сторони встановили, що Договір діє з моменту підписання до 29.12.2004 (т. 1 арк. с. 12-14).

Таким чином, встановлений сторонами строк дії договору становить три роки п'ять місяців двадцять вісім днів.

Встановлено також, що листом від 04.01.2005 № 12 Управління з питань майна комунальної власності міської державної адміністрації повідомило позивача, що договір припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який він був укладений. 18.01.2005 позивачем на адресу орендодавця надісланий лист з проханням укласти новий договір оренди вказаного приміщення (т. 1 арк. с. 18).

Крім того, листами від 02.02.2005 № 86/12 та 21.06.2005 № 411/01 ВАТ "САТП № 14330" знов зверталось в Управління з проханням продовження строку договору оренди № 248-01 від 01.06.2001 (т. 1 арк. с. 17,23).

Разом з тим, після закінчення строку Договору Управління щомісячно продовжувало направляти позивачу рахунки-акти на оплату орендної плати за приміщення по вул. Каліча, 2а, а позивач ВАТ "САТП № 14330" сплачував ці рахунки. Факт прийняття орендної плати Управлінням безспірно встановлений (т. 1 арк. с. 30-54).

Зважаючи на те, що ВАТ "САТП № 14330" після 29.12.2004 продовжувало користуватись і користується до теперішнього часу зазначеним приміщенням, а докази вчинення відповідачами дій по примусовому звільненню зайнятого позивачем вбудованого нежилого приміщення та поверненню його орендодавцю відсутні, господарським судом правильно розцінено як зміну висловленого Управлінням ставлення щодо припинення договору оренди.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені статтями 764, 777 Цивільного кодексу України, статтями 7, 9, 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та опосередковано частиною 4 статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься у статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону).

Як вірно зазначено судом першої інстанції з урахуванням вищенаведених приписів законодавства, договір № 248-01 оренди нерухомого майна - вбудованого приміщення загальною площею 36,58 м2, розташованого на першому поверсі за адресою: м. Севастополь, вул. Каліча, 2а (Назукіна, 1), укладений 01 червня 2001 року відкритим акціонерним товариством „Севастопольське автотранспортне підприємство 14330" (орендар) та Управлінням з питань майна комунальної власності міської державної адміністрації (орендодавець), фактично є продовженим з 29.12.2004 на той самий термін, тобто на 3 роки 5 місяців 28 днів, і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Оскільки обставини проведення 25.11.2005 конкурсу на оренду цих приміщень мали місце після сплину одного місяця після закінчення терміну дії договору сторін у справі, вони не є доказом наявності у орендодавця заперечень проти продовження дії укладеного 01.06.2001 з ВАТ „САТП № 14330” договору № 248-01 оренди нерухомого майна.

Таким чином, господарський суд, встановивши наявність договірних орендних відносин сторін й на теперішній час, обґрунтовано визнав, що права й охоронювані законом інтереси позивача у справі щодо продовження зазначеного вище договору не порушені, отже відсутні й підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що процедура проведення конкурсу є тривалою за часом, не є доказом заперечень відповідача проти продовження дії укладеного з позивачем договору № 248-01 оренди нерухомого майна й не спростовують висновків, викладених у судовому рішенні.

За таких обставин господарський суд  першої інстанції правильно дійшов висновку, що передбачених статтею 27 Господарського процесуального кодексу України підстав для залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача переможця цього конкурсу - товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека АВиК" немає, оскільки рішення з цього господарського спору безпосередньо не може вплинути на їх права і обов'язки щодо однієї із сторін по справі.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає необґрунтованими вимоги Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради щодо скасування рішення господарського суду міста Севастополя від 11.04.2007 у справі № 20-2/421 та прийняття нового про відмову у позові на інших підставах. Рішення господарського суду першої інстанції є вірним, висновки суду відповідають дійсним обставинам у справі, тому рішення повинне залишитись без змін.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду міста Севастополя від 11 квітня 2007 року у справі № 20-2/421 залишити без змін.

2.  Апеляційну скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради   залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                О.В. Дугаренко

В.І. Гонтар

Головуючий суддя                                                            Ю.В. Борисова