СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.07                                                                                 Справа № 5/408

Господарський суд Луганської області у складі судді Закропивного О.В., при секретарі Монастирському Д.Д., за участю представників сторін:

від позивача –Бондаренко М.В., довіреність № 418 від 15.09.05.;

від відповідача – Поет А.І., довіреність № 01/1152 від 02.10.06.;

розглянувши матеріали справи за позовом:

Одеської залізниці (м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, код 01071315) до відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» (м. Антрацит, Луганської області, вул. Гагаріна, 51, код 00179648);

про стягнення 15630,12 грн., –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача про стягнення штрафу за не правильно зазначену в накладних масу вантажу та додаткових платежів в сумі 15630,12 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзивом на позовну заяву та його представник в судовому засіданні позовних вимог не визнали мотивувавши свою позицію тим, що перевізник, тобто позивач, прийняв до перевезення вантаж вагою, зазначеною в залізничній накладній, без будь-яких зауважень. Крім того, під час слідування вантажу у відкритих вагонах до кінцевого пункту постійно йшли дощі, які призвели до збільшення його маси і, відповідно, вини відповідача в тому що в накладній вказана менша маса ніж фактично слідувала у вагоні не має.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані з урахуванням наступного.

У березні 2007 року відповідно до накладної № 49318674, яка згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Карахаш Луч Донецької залізниці до станції Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці, було відправлено вагон № 66679770 з вантажем —вугілля.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у залізничній накладній.

Під час слідування вагону № 66679770 через станцію Знам’янка Одеської залізниці, було перевірено кількість та масу вантажу вищезазначеного вагону. Внаслідок перевірки було виявлено, що вантажу у вагоні більше ніж зазначено у провізних документах на 1000 кг, що є перевищенням вантажопідйомності вагону на 1000 кг.

По факту неправильного зазначення маси вантажу в перевізних документах та завантаження вагону понад його вантажопідйомність працівниками станції Знам’янка складено Комерційний акт АЭ № 878841/191 від 03.03.2007 р.

Як вбачається з матеріалів справи, в залізничній накладній № 49318674 зазначено, що завантаження вагону проводилось засобами відправника і визначення маси вантажу також проводилось засобами відправника, тобто відповідачем.

Відповідно  до  ст.12  Закону   України  «Про  транспорт», підприємства транспорту мають право вимагати від пасажирів, відправників та одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту, та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Згідно ст. ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення вантажу за яким перевізник зобов'язується доставити довірений відправником вантаж до пункту призначення та видати його одержувачеві, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі та підтверджується складенням транспортної накладної або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що „накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача."

Відповідно до статті 920 ЦК, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Стаття 24 Статуту залізниць України встановлює відповідальність вантажовідправників за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у випадку неправильного зазначення маси вантажу, кількості місць вантажу, його назви, коду, адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до п. 3.15 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року за № 04-5/601 із змінами і доповненнями, внесеними рекомендацією президії Вищого господарського суду України від 18 листопада 2003 року за № 04-5/1429, у застосуванні ст. 118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифного керівництва № 1, перевізна плата при розрахунках залежить від маси вантажу і відстані на яку він слідує.

З наявної в матеріалах справи накладної № 49318674 вбачається, що провізна плата 1-го вагону за перевезення від станції Карахаш Донецької залізниці до станції Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці складає 2604 грн.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку розмір штрафу в даному випадку складає 13020 грн.

Крім того, відповідачу додатково нараховано позивачем плату за користування вагонами, збір за зберігання та збір за подавання і прибирання вагону на навантажувально-розвантажувальну колію. Всього 2610,12 грн.

Згідно ст. 119 Статуту залізниць передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під’їзних колій, портами, організаціями, установами, суб’єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під’їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Якщо подання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, з нього стягується плата за весь час затримки вагонів на станції навантаження.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати, понесені позивачем, по сплаті держмита в сумі 156,30 грн. і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» (м. Антрацит, Луганської області, вул. Гагаріна, 51, код 00179648) на користь Одеської залізниці (м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, код 01071315) штраф в сумі 13020 грн., додаткові платежі в сумі 2610,12 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 156,30 грн. і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання: 27.08.07.

Суддя                                                                                    О.В. Закропивний