ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.
№ 44/182-07

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

Добролюбової Т.В. –головуючого,

Гоголь Т.Г.,

Швеця В.О.,

за участю представників від:

позивача: не з'явився

відповідача: Сиротнікова Е.Л. (дов. № 539 від 18.09.07)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньфарма"

на рішення

на постанову
Господарського суду Харківської області від 10.05.2007 року
Харківського апеляційного господарського суду           від 05.07.2007 року

у справі
№ 44/182-07

господарського суду
Харківської області

за позовом
Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньфарма"

до

Комунального закладу охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня "8"

про
відміну торгів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2007 року позивач - Підприємство громадської організації інвалідів "Проміньфарма"  звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом  до Комунального закладу охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня № 8" про відміну торгів на закупівлю лікарських препаратів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.05.2007 року (суддя Дюкарєва С.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05 липня 2007 року (колегія суддів у складі: Олійника В.Ф. - головуючий, Кравець Т.В., Істоміної О.А.) рішення Господарського суду Харківської області від 10.05.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані посиланнями на статтю 33 ГПК України, у зв'язку з необґрунтованістю доводів позовної заяви та  недоведеністю позивачем своїх вимог.

07 вересня 2007 року Вищим господарським судом України за касаційною скаргою Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньфарма" порушено провадження з перегляду постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05 липня 2007 року.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вказує на відсутність порушень матеріального та процесуального права судами при постановленні ними судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова апеляційного суду та рішення місцевого господарського суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, і правильно встановлено судами попередніх інстанцій, в інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 05.03.2007 року опубліковано оголошення про закупівлю Комунальним закладом охорони здоров"я "Харківська міська клінічна лікарня № 8" лікарських препаратів.

Підприємство громадської організації інвалідів "Проміньфарма" направило на адресу відповідача запит на участь у торгах від 05.03.2007 року, вих. № 10/411 (а.с. 34), який відповідачем було отримано 12.03.2007 року                (вх. № 78).

Правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів встановлює Закон України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Зі статті 1 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" (далі - Закон) вбачається, що торги (тендер) - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів (тендера) згідно з процедурами (крім процедури закупівлі в одного постачальника), встановленими цим Законом.

Відповідно до статті 20 Закону, якою визначається порядок надання тендерної документації, тендерна документація надається (надсилається) учаснику торгів протягом трьох робочих днів з моменту її оплати. Документ для оплати тендерної документації надсилається або надається учаснику в триденний термін з дня отримання від нього відповідного запиту. Надання тендерної документації, визначення її вартості та порядок розрахунків здійснюються відповідно до цивільного законодавства.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 14.03.2007 року тендерним комітетом відповідача, позивачу факсимільним зв'язком було направлено рахунок на оплату тендерної документації. В той же час, докази здійснення позивачем оплати вартості тендерної документації у матеріалах справи відсутні.

Твердження скаржника щодо отримання від відповідача тендерної документації, як встановили господарські суди, є такими, що не знайшли підтвердження у матеріалах справи. Так, тендерна документація, яка надана позивачем до матеріалів справи, по своєму складу та змісту суттєво відрізняється  від тендерної документації, наданої відповідачем. Зазначене, зокрема, підтверджується копією журналу реєстрації вихідної кореспонденції (а.с.81-93).

У касаційній скарзі скаржник посилається, зокрема, на частину другу статті 21 Закону, де зазначено, що технічна специфікація, плани, креслення, малюнки чи описи предмета закупівлі, що вимагаються замовником, повинні містити серед іншого детальний опис товарів, робіт і послуг, що закуповуються, з викладенням об'єктивних технічних та якісних характеристик, а лот № 1 не містить переліку лікарських препаратів та інформації щодо кількості товару, що буде закуплятись.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи (а.с. 56 - 66), посилання скаржника є необґрунтованими, оскільки специфікація щодо закупівлі за лотом № 1 містить найменування еквівалентів "препаратів лікарських" загальної госпітальної групи та орієнтовний мінімум кількості препаратів.

Крім того, позивач вказує на те, що згідно з частиною третьою статті 21 Закону технічна специфікація не повинна містити посилань на конкретні торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі, коли таке посилання є необхідним, специфікація повинна містити вираз "або еквівалент", а відповідач щодо таких препаратів як "Клексан", "Плавікс" та інших не вказав посилання на "або еквівалент". Дані твердження скаржника, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, також не знайшли свого підтвердження.

Господарські суди посилаються й на статтю 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Скаржник в силу статті 33 ГПК України, не довів наявність порушень відповідачем положень Закону при здійсненні ним процедури закупівлі.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаного висновку суду, та, крім того, пов’язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Оскільки судом як першої, так і апеляційної інстанції всебічно і повно з’ясовані всі фактичні обставини, належно оцінені докази, що мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги правильності висновків суду не спростовують - підстав для скасування постановлених у справі рішень не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньфарма" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 10 травня 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05 липня 2007 року у справі № 44/182-07  - залишити без змін.

3. Справу № 44/182-07  скерувати до Господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя:                                                 Добролюбова Т.В.

Судді:             Гоголь Т.Г.

Швець В.О.