ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.07
Справа № 14/596-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Технічний інноваційний центр», м. Суми

До відповідача: Комунальне підприємство «Путивльський хлібозавод», м. Путивль

про стягнення 8 983  грн. 30 коп.

Суддя Миропольський С.О.

Представники:

Від позивача: Товарниченко А.С.

Від відповідача: не з’явився

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5795 грн. 50 коп. гривень боргу який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 102 від 16.05.2007р., та 3187 грн. 80 коп. пені за порушення термінів розрахунку за вищевказаним договором.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав і в судове засідання не з’явився, тому відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 102 від 16.05.2007р., за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу товар (мука різного ґатунку) на загальну суму 5795 грн. 50 коп., а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити товар.

Позивач свої зобов'язання по договору купівлі-продажу № 102 від 16.05.2007р. виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме: видатковою накладною № РН-000008 від 16.05.2007р. та довіреністю серія ЯМЛ № 205794 від 16.05.2007р.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати товару за вищевказаним договором не виконав, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач  не подав доказів погашення заборгованості перед позивачем в повному обсязі або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, господарський суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної суми  заборгованості за договору купівлі-продажу  № 102 від 16.05.2007р. в розмірі 5795 грн. 50 коп. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Майнова відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання  передбачена п.п. 3.1. договору купівлі-продажу № 102 від 16.05.2007р., згідно з яким відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 2.1. договору, укладеного між позивачем та відповідачем, оплата товару повинна була поведена протягом 3-х банківських днів після передачі товару відповідачу, тобто до 19.05.2006.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до вищевказаного, розрахунок розміру пені доданий позивачем до позовної заяви є обґрунтованим, здійсненим у відповідності до чинного законодавства, а сума пені в розмірі 3178 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України,

суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунальне підприємство «Путивльський хлібозавод» (41500, м. Путивль, вул. Гузеева, 28; код 30934737) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Технічний інноваційний центр» (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 17; код 33133967) 5795 грн. 50 коп. боргу, 3187 грн. 80 коп. пені, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;  102  грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита.

3. Видати наказ після набрання рішення чинності.

Повний текст рішення підписано 16.10.2007 року

СУДДЯ                                                                                         С.О.МИРОПОЛЬСЬКИЙ