Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.07                                                                                            Справа №  13-05/2721а

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:          Рудченка С.Г. (доповідач по справі),

суддів:                                 Шкурдова  Л. М. суддів:                                 Міщенко  П. К.

.

при секретарі судового засідання –Огієнко В.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Слуцька Н.Ю. –дов. № 70/06-4 від 18.01.2007 р., представник;

від відповідача: Грищенко І.Д. –дов. № 72/16 від 15.01.2007 р., представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову господарського суду Черкаської області від 06.09.2006 року, повний текст якої оформлено та підписано 07.09.2006 р.,

по справі № 13-05/2721а  (суддя –Скиба Г.М.),

за  позовом  Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

м. Черкаси,

до                   комунального підприємства «Черкасиводоканал», м. Черкаси,

про                стягнення 114785,00 грн. штрафних санкцій за нестворення робочих місць

для інвалідів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2006 р. Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі по тексту –ФСЗІ, позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до комунального підприємства «Черкасиводоканал»(далі по тексту –КП «Черкасиводоканал», відповідач) про стягнення з відповідача 114785,00 грн. штрафних санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць для інвалідів у 2005 році. З урахуванням клопотання від 04.07.2006 р. про зменшення суми позовних вимог сума штрафних санкцій становить 93915,00 грн.

Постановою господарського суду Черкаської області від 06.09.2006 р. по справі № 13-05/2721а відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою господарського суду Черкаської області, ФСЗІ звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Черкаської області від 06.09.2006 р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зроблено посилання на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті скарги.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.12.2006 року апеляційну скаргу Фонду прийнято до апеляційного провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні 19.01.2007 р. за участю представників сторін.

Розпорядженням голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.01.2007 року у зв’язку з виробничою необхідністю розгляд справи № 13-05/2721а призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді – Рудченка С.Г, суддів Міщенка П.К. та Шкурдової Л.М.

Розгляд справи здійснюється після оголошеної в судовому засіданні 19.01.2007 року ухвали про відкладення розгляду справи на 09.02.2007 р. у зв’язку з витребуванням додаткових доказів, без яких неможливий подальший розгляд справи по суті.

Відповідач скористався наданим йому ст. 191 КАС України правом на подання заперечень на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що місцевим господарським судом було правильно встановлено обставини справи і рішення прийняте у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, постанову місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга Фонду на постанову господарського суду Черкаської області від 06.09.2006 року, повний текст якої оформлено та підписано 07.09.2006 р., не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»№ 2606-ІІІ (далі –Закон), для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 15 до 25 чоловік –у кількості одного робочого місця.

Згідно зі ст. 18 Закону працевлаштування інвалідів на підприємствах здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства  соціального  захисту  населення  України,  місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів.

Стаття 20 цього Закону передбачає, що підприємства (об’єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною 1 статті 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального за хисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної за робітної плати на відповідному підприємстві (в об’єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку про те, що обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжу ється його обов’язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі мі сця. Такий обов’язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в час тині першій статті 18 Закону.

Зі звіту відповідача про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2005 рік вбачається, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2005 році становила 692 особи. Кількість робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів відповідачем згідно встановленого нормативу, що розраховується, виходячи з середньооблікової чисельності штатних працівників на підприємстві, а саме 692 х 4% = 27,6, складає 28 місць, проте фактично на підприємстві у 2005 році працював тільки 23 інваліди.

Пунктами 5,  10,  11,  12,  13, 14 Положення про робоче місце інваліда  і про порядок працевлаштування інвалідів,  затвердженого постановою КМУ від 03.05.95 р. № 314,  передбачено,  що підприємства   інформують   центри   зайнятості,   місцеві  органи соціального захисту населення та відділення  Фонду  про  створення робочих  місць для працевлаштування інвалідів, а працевлаштування інвалідів  здійснюється  державною  службою зайнятості,  органами Мінсоцзахисту,  місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням повноважень, стану здоров’я, здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

При дослідженні матеріалів справи судом першої інстанції було вірно встановлено, що представником відповідача було представлено звіти форми 3-ПН до служби зайнятості про потребу в робітниках на підприємство, де відображена також потреба в направлені інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа Черкаського міського центру зайнятості від 18.08.2006 р. № 2727/06 (а.с. –96), на підприємство відповідача у 2005 р. було направлено 11 інвалідів, з яких  4 було працевлаштовано підприємством, 1 відмовлено, оскільки вакансія була зайнята. Що ж стосується решти 6 інвалідів, то по ним відсутні будь які дані, оскільки на підприємство вони не зверталися.

Відповідно до Наказу директора відповідача від 28.11.2005 р. № 414 на підприємстві була створена комісія для атестації робочих місць для інвалідів та вирішено провести їх атестацію, а також у штатний розклад 2005 р. товариства було введено 28 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Крім того керівництво підприємства відповідача систематично повідомляло в Черкаський міський центр зайнятості про наявність вільних робочих місць і вакантних посад, в тому числі і для інвалідів.

Доказів, що установи Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцеві ради, громадські організації інвалідів, направляли до господарства інвалідів для працевлаштування, чи доказів відмови КП «Черкасиводоканал»в працевлаштуванні інвалідів –сторонами не представлено.

Таким чином керівництвом підприємства виконано всі необхідні дії щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, однак необхідна кількість їх не працевлаштована не з вини відповідача.

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що постанова господарського суду Черкаської області від 06.09.2007 р., повний текст якої оформлено та підписано 07.09.2006 р. у справі № 13-05/2721а прийнята при належному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, та у відповідності до чинного матеріального і процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв’язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно до ст.ст. 195, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись Розділом VII Прикінцеві та перехідні положення, ст.ст. 160, 165, 195, ст. 200, п.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.          Апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову господарського суду Черкаської області від 06.09.2006 року, повний текст якої оформлено та підписано 07.09.2006 р. у справі № 13-05/2721а залишити без задоволення, а зазначену постанову –без змін.

2.          Матеріали справи № 13-05/2721а повернути до господарського суду Черкаської області.

3.          Ухвала апеляційного господарського суду, відповідно до ст. 254 КАС України, набирає чинності з моменту її проголошення.

4.          Ухвала апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                          Рудченко С.Г.                                            Судді:                                                                                      Шкурдова  Л. М.  Судді:                                                                                      Міщенко  П. К.