СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.07                                                                                 Справа № 6/167.

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське  енергетичне об’єднання “ в особі Краснодонської    філії  ТОВ “Луганське енергетичне об”єднання”, м. Краснодон Луганської області

до Приватного підприємства  ’’Альянс’’,  с. Лисе Краснодонського району Луганської області

про стягнення  61881 грн. 40 коп.

в присутності  представників сторін:

від позивача –Гамова В.Ф.,  дов. від 04.01.07 № 62;

від відповідача –Кравченко В.А., директор;

Мищенко А.О.,  дов. № 17 від 10.08.07;

в с т а н о в и в :

Суть спору:  про стягнення 58928 грн. 13 коп. боргу за активну електроенергію, 242 грн. 51 коп. боргу за реактивну електроенергію,  429 грн. 72 коп. 3 % річних та 2281 грн. 04 коп. інфляційних нарахувань.

На підставі ст. 77 ГПК України у засіданні суду оголошено перерву з 30.10.07 до 06.11.07, 12-30.

Відповідач   у відзиві  на позовну заяву позов визнав у сумі 1500 грн. 00 коп., у решті відхилив з посиланням на відсутність зобов’язання по сплаті боргу, яке має бути покладене на відповідні селищні ради, об’єктами яких споживалась електроенергія. У засіданні суду 30.10.07 відповідачем подано додатковий відзив, у якому він посилається на факт припинення поставки електроенергії з 05.11.04.

Ухвалою від 07.07.05 провадження у даній справі зупинялось з наступних обставин. Так, в провадженні господарського суду знаходились справи №№ 18/245пд, 18/246пд, 18/247пд, порушені за позовами ПП ‘’Альянс’’про визнання недійсними договорів від 01.04.04, 01.06.04 про передачу відповідачу водопровідних мереж, матеріально-технічної бази, житлового фонду, які знаходяться в комунальній власності Пархоменківської сільської ради, Новоганнівської сільської ради та Давидомикільської сільської ради. За оспорюваними договорами відповідачу було передано також об’єкти споживання електроенергії, при розрахунках за яку заявлено позов у даній справі. Ухвалою від 02.07.07 суд поновив провадження у даній справі.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін, суд  прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході її розгляду позивач двічі уточнював позовні вимоги за листами від 25.09.07 та від 23.10.07. У зв"язку з тим, що дані заяви підписані представником, якому за довіреністю № 62 від 04.01.07 не надано відповідного права, тому суд не оцінює дані документи як такі, що стосуються зменшення вимог.

У відповідності до листа позивача від 23.10.07 № 24-5825 ним зазначено про наявність боргу за активну електроенергію у сумі 57458 грн. 44 коп., 242 грн. 51 коп. боргу за реактивну електроенергію, 431 грн. 22 коп. 3% річних та 1917 грн. 97 коп. інфляційних нарахувань.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Краснодонської філії /позивачем/ та Приватним підприємством "Альянс" /відповідачем/ було укладено договір на постачання електричної енергії від 14.11.03 № 597, за умовами якого “енергопостачальник” прийняв на себе зобов”язання постачати  електроенергію, а “споживач”  –вносити відповідну плату у п"ятитиденний строк після одержання рахунків від позивача, що передбачено п. 9 Додатку "Порядок розрахунків" до договору .

Після укладання договору на постачання електричної енергії у вересні 2004 року відповідач звернувся до позивача з питанням про підключення додаткових електроустановок, споживання електроенергії за якими мало здійснюватись за договором від 14.11.03 № 597. Дозвіл на підключення нових електроустановок споживача був підписаний позивачем 28.09.04 /арк.. справи 130, т. 1/ та у ньому зазначено, що даний документ є доповненням до договору № 597.

Оскільки п. 9.1 договору на постачання електричної енергії від 14.11.03 № 597 передбачено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін, а вказаний дозвіл від 28.09.04 не підписаний відповідачем, відсутні печатки та підписи уповноважених на укладання договору осіб, суд не розглядає дозвіл як додаткову угоду до договору.

Ініціатива відповідача про доповнення об"єктів споживання додатковими електроустановками була обумовлена тим, що у періоді з квітня по червень 2004 року ним було укладено договори з відповідними сільськими радами, а саме:

- від 01.04.04 про передачу водопровідних мереж, матеріально-технічної бази, грошових коштів, спецтехніки, житлового фонду, водовідведення, які знаходяться у комунальній власності Пархоменківської сільської ради як основні та зворотні засоби  з правом господарського відання приватному підприємству "Альянс";

- від 01.06.04 про передачу водопровідних мереж, матеріально-технічної бази, грошових коштів, які знаходяться в комунальній власності Новоганнівської сільської ради як основні та зворотні засоби з правом оперативного управління приватним підприємством "Альянс";

- про передачу водопровідних мереж, матеріально-технічної бази, грошових коштів, які знаходяться у комунальній власності Давидомикільської сільської ради як основні та зворотні засоби  з правом господарського відання приватному підприємству "Альянс".

При розгляді справ №№ 18/245пд, 18/246пд, 18/247пд за позовами про визнання вказаних договорів недійсними господарський суд дійшов наступних висновків та встановив факти, які для суду при розгляді даної справи є преюдиціальними у порядку ст. 35 ГПК України. Зокрема, по справі № 18/246пд ухвалою від 16.08.05 суд припинив провадження у справі, оскільки дійшов висновку, що договір від 01.06.04 про передачу водопровідних мереж, матеріально-технічної бази, грошових коштів, які знаходяться в комунальній власності Новоганнівської сільської ради як основні та зворотні засоби з правом оперативного управління приватним підприємством "Альянс" є неукладеним з підстав відсутності згоди сторін щодо предмету договору.

По справах № 18/247пд та № 18/245пд рішеннями від 16.08.05 у задоволенні позовів відмовлено за відсутності підстав для визнання таких договорів недійсними.

Саме з цих обставин господарський суд при розгляді справи зобов"язав позивача зробити розрахунок ціни позову із зазначенням кількості спожитої електроенергії окремо по об"єктах, розташованих на територіях Новоганнівської, Пархоменківської та Давидомикільської сільських рад, що зроблено позивачем належним чином та надано відповідні розрахунки.

За листом від 24.02.05 відповідач у відповідності до умов п. 9.4 договору подав заяву енергопостачальнику про розірвання договору у частині об"єктів, які були підключені з 28.09.04.

Таким чином за спірний період позивачем було поставлено  електроенергію на суму 40105 грн. 63 коп., що підтверджено матеріалами справи, у тому числі звітами відповідача про спожиту електроенергію та даними актів контрольного з"йому показів розрахункових електролічильників, оригінали яких були оглянуті у судових засіданнях та директор підприємства відповідача підтвердив факти власноручного підпису даних документів.

У зв"язку з тим, що договір від 01.06.04 про передачу водопровідних мереж, матеріально-технічної бази, грошових коштів, які знаходяться в комунальній власності Новоганнівської сільської ради є неукладеним, суд дійшов висновку, що на відповідача не може бути покладено відповідальність за спожиту відповідними об"єктами електроенергію, оскільки відповідач не набув права оперативного управління відносно останніх. Тому на суму 17352 грн. 81 коп. боргу за активну електроенергію та нарахованих на неї додаткових вимог у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних  у задоволенні позову слід відмовити.

На суму 40105 грн. 63 коп. боргу за активну електроенергію за уточненим розрахунком позивача за листом від 23.10.07 № 24-5825 позов підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджений факт невиконання відповідачем зобов"язань по сплаті боргу за спожиту електроенергію у встановлений строк.

Також в процесі використання електричних мереж та споживання електроенергії відповідач генерує реактивну електроенергію і потужності, що спричиняє додаткові технологічні втрати активної електроенергії та погіршує показники якості останньої. Таким чином згідно умов договору відповідач має сплачувати вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, яка складає за спірний період 242 грн. 51 коп.

Щодо стягнення 315 грн. 09 коп. 3% річних та 1355 грн. 94 коп. інфляційних нарахувань, то вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Щодо решти позовних вимог, у тому числі боргу за активну електроенергію у сумі 1469 грн. 69 коп. та нарахованих додаткових вимог згідно ст. 625 ЦК України, то у цій частині позову слід відмовити, оскільки належним та таким, що відповідає умовам договору /п. 3 додатку до договору "Порядок розрахунків"/ є уточнений розрахунок позивача, оскільки сторони передбачили, що у разі, коли дата зміни тарифу не збігається з датою початку /закінчення/ розрахункового періоду і встановлена система обліку не дає змоги визначити обсяги споживання електричної енергії за днями місяця, обсяг спожитої електричної енергії між датами зняття показів засобів обліку розкладається відповідно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як сума добутків тарифів на відповідні їм обсяги електричної енергії.

Заперечення відповідача за відзивами відхиляються судом за необґрунтованістю, у тому числі з огляду на те, що у акті про обмеження електропостачання від 05.11.04, на який посилається відповідач,  взагалі не визначені відключені об"єкти, тому не вбачається можливим визначити, яке саме часткове обмеження відбулось. Підписані відповідачем акти контрольного з"йому свідчать про споживання електроенергії після вказаної дати до дати розірвання договірних відносин. Посилання відповідача на відсутність у його договорах з сільськими радами зобов"язань по сплаті спожитої електроенергії не може бути підставою для відмови у позові за спором, правовідносини по якому врегульовані договором на постачання електроенергії.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково на суми 40105 грн. 63 коп. боргу за активну електроенергію, 242 грн. 51 коп. боргу за реактивну електроенергію, 1355 грн. 94 коп. інфляційних нарахувань та  315 грн. 09 коп. 3 % річних. У задоволенні решти позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, керуючись  ст. ст. 35, 49, 77, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства  "Альянс", с. Лисе  Краснодонського району Луганської області, ідент. код 20328151 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Краснодонської філії,  м. Краснодон Луганської області, вул. Лобачевського, 44,  ідент. код 26204119, п/рахунок 400 у  ВАТ "Державний ощадний банк України" , МФО 364014 -  40105 грн. 63 коп. боргу за активну електроенергію, п/рахунок у ЛОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 304007 –242 грн. 51 коп. боргу за реактивну електроенергію, 1355 грн. 94 коп. інфляційних нарахувань,  315 грн. 09 коп. 3 % річних,  420 грн. 19 коп.  витрат по держмиту та 80 грн. 13 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –12.11.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова