Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5  листопада 2007 року                                                               справа №45/283-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача                    -          Губарєва Ю.М.

відповідача           -          Колобова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача  (вхідний № 3104Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від                               03 вересня 2007 року по справі № 45/283-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб", смт. Солоницівка, Дергачівський район, Харківської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДартС", м. Харків

про стягнення 16700,00 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03 вересня 2007 року по справі №45/283-07 (суддя Калініченко Н.В.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДартС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" 16700,00 грн. основного боргу, 167,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині розірвання договору відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся  до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 03 вересня 2007 року. Призупинити на час розгляду апеляційної скарги дію наказу Господарського суду Харківської області від 13 вересня 2007 року по справі  № 45/283-07. Разом з тим його представник в судовому засіданні додав  додаткові письмові пояснення по суті своєї апеляційної скарги.

Позивач  у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що прийняте по справі судове рішення повністю відповідає нормам чинного законодавства і просить  зазначене рішення залишити в  силі. Разом з тим його представник в судовому засіданні в обґрунтування свого відзиву надав додаткові письмові документи, які на його думку мають суттєве значення для розгляду апеляційної скарги..

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що внаслідок укладеного між позивачем та відповідачем договору № 01/06-Н від 01.06.2006 р.  позивач перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 16700,00 грн., що підтверджується копіями банківських виписок. Відповідач грошові кошти прийняв, проте своє зобов’язання щодо виготовлення та встановлення рекламного щита в строк до 01.07.2006 р. ( протягом 31 календарного дня з дня надходження коштів - п. 1.3 договору ) не виконав. 20.12.2006 р. позивач на адресу відповідача направив претензію щодо розірвання договору та повернення отриманих коштів.   Проте відповідач після отримання претензії  кошти не повернув, відповіді на претензію не надіслав.

Відповідно ст. 526, ч. 1 ст. 530  ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства і якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Спірні  правовідносини, що виникли  між сторонами та є предметом даного провадження,  підпадають під норми глави 61 "Підряд". Відповідно ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача сплаченої попередньої оплати у розмірі  16700,00 грн. Визнав обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та підлягаючими задоволенню. Стосовно позовної вимоги в частині розірвання договору, суд першої інстанції відмовив в її задоволенні виходячи з того, що позивач своїм листом № 110 від 20.12.2006 р. направив на адресу відповідача відмову від договору та вимагав повернення сплаченої як передплата суми.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені  позивачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи. Його посилання на неналежне виконання  позивачем прийнятих на себе договірних зобов’язань по перерахуванню  в установленому договором порядку на найшли свого документального підтвердження в матеріалах справи.  Позивач дійсно протягом червня-липня 2006 року перерахував відповідачу у якості передплати  16.700 гривень з врахуванням умов договору, викладених у пунктах 4.2;4,;4.4. більше 70 відсотків загальної суми договору. Проте доказів  належного виконання  прийнятих на себе договірних зобов’язань після одержання  цих сум передоплати відповідач ні під час вирішення спору господарським судом, ні у ході розгляду апеляційної скарги  не подав.. Так само він документально не обґрунтував свою позицію стосовно того, що саме  через вину позивача він протягом другої половини 2006 року  вживав заходи про врегулюванню  спірних питань щодо  порядку та строків виконання   умов договору. Так само відповідач  не пояснив обставин стосовно  розгляду ним  претензії позивача про розірвання договору та поверненню  до 29 грудня 2006 року одержаних грошових коштів.

Не підлягають  розгляду в апеляційному порядку заявлені представником відповідача вимоги до позивача про  утримання відповідачем  частини грошового авансу у якості оплати понесених ним збитків при виконанні договору підряду, оскільки такі вимоги до суду першої інстанції відповідачем не подавались і цим судом не розглядалися. При цьому колегія суддів приймає до уваги те, що надані відповідачем ксерокопії  розрахункових та платних документів   в силу свого виготовлення не підтверджують  позицію представника відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Харківської області від 03 вересня 2007 року по справі № 45/283-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

А.І.Бухан

суддя

О.В.Шевель