ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"15" червня 2007 р.
Справа №     А18/224-07

м. Київ, вул.
Комінтерну, 16

(зал судових
засідань №  205)

Господарський суд Київської області
у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали
адміністративної справи

за позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

до  Державної податкової інспекції в Яготинському
районі, м.Яготин (Яготинської міжрайонної державної податкової інспекції)

про      скасування податкового рішення

За участю представників:

Позивач -  ОСОБА_2.

Відповідач -  Мороз В.М., Дармограй С.І.

Суть спору:

Суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1(далі - позивач) звернувся   до Господарського  суду Київської   області
з адміністративним   позовом   до Державної
податкової інспекції у
Яготинському районі (Яготинської міжрайонної державної податкової інспекції)  (далі - відповідач)  про
скасування    податкового
рішення   від 09.11.2007 року №
/0   про застосування штрафних
санкцій за  порушення  п. 5   ст.
3   Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг»в сумі 340 грн.

Провадження у справі було відкрите
відповідно до ухвали  від 29.05.2007
року  за правилами Кодексу
адміністративного судочинства та призначено розгляд справи на  15.06.2007 року.

В
зв'язку     з   проведенням      реорганізації     органів
Державної   податкової служби, у
відповідності з наказом ДПА в Київській обл. від  19.01.2007 року № 38 «Щодо реорганізації
органів Державної податкової служби»Державна податкова інспекція в
Яготинському   районі, реорганізована, а
на її базі   07.04.2007 року   створена Яготинська    міжрайонна державна податкова інспекція, що
відповідно до ст. 55 КАС України є підставою для заміни відповідача  його процесуальним правонаступником..

В судовому засіданні 15.06.2007
року  позивач позовні вимоги підтримав. В
обґрунтування позову посилається на неправомірне  застосування
відповідальності, оскільки
норми, порушення яких
визначені  в Акті перевірки, не
стосуються  діяльності позивача.

Відповідач у відзиві позовні вимоги
заперечив, оскільки  позивачем не
спростовано по суті встановлених порушень.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними докази, суд
встановив.

Працівниками Державної
податкової інспекції Київської області 25.10.2006 року о 16 годині 45 хв. в
приміщенні магазину по вул. Незалежності, 144 м. Яготин, було проведено
перевірку з контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового
або безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності.

За результатами перевірки було
складено Акт № 002254 від 25.10.2006 року, в якому зазначено що продаж товарів
проводиться з порушенням Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі та громадського харчування та
послуг»,  у зв'язку з чим  спірним Рішенням ДПІ в Яготинському районі №
/0 від 09.11.2006 року, на підставі ч. 1,ч.3 с.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі та громадського
харчування та послуг»застосовано штрафну санкцію у сумі 5340 грн.

Як вбачається з Акту перевірки №
05 від 25.10.2006 року працівниками ДПА в Київській області перевірки
було виявлено порушення  позивачем п.5
ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг»який передбачає, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операцій у готівковій
та/або безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі громадського
харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування РРО у випадках,
визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку
розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку
їх ведення.

За наслідками адміністративного
оскарження Рішенням Державної податкової адміністрації в Київській області №
24/324 від 22.01.2007 року Рішення № /0 від  09.11.2006 року скасовано частково в частині
застосування штрафних санкцій в сумі
5000 грн. а штрафні санкції в сумі 340 грн. за порушення 11.3 ст. 17
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі та громадського харчування та послуг»залишено в силі.

Позивач 12.02.2007 року
оскаржував  спірне рішення до Державної
податкової адміністрації України, Рішенням Державної податкової адміністрації
України від 29.03.2007 1506/В/25-0315 в задоволені скарги відмовлено.

Позивач, не погоджуючись  з висновками контролюючого органу звернувся
до суду за захистом своїх порушених прав з вимогою про  скасування податкового  рішення, оскільки, порушення п.3 ст.17 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»полягає у невикористанні  при здійсненні розрахункових операцій  розрахункової книги обліку розрахункових
операцій.

В спростування підстав  застосування відповідальності, позивач
зазначив, що на господарській одиниці, де проводилась перевірка, ведеться книга
обліку доходів і витрат прошнурована та зареєстрована в ДПІ Яготинського
району,  копія якої надана для огляду
суду.

В обґрунтування правомірності
незастосування розрахункової книги та книги обліку розрахункових операцій
позивач посилається на  роз'яснення,   яке опубліковане у  «Віснику податкової служби України»№ 14 2006
року, в якому вказано, що суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи,
які перейшли на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності й
займаються реалізацією продовольчих товарів (крім пива на розлив), можуть не
застосовувати розрахункові книги та книги обліку розрахункових операцій, за
умови ведення такими особами книги обліку доходів і витрат.

Також позивач посилається на  норму п. 6 ст. 9  Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі та громадського харчування та
послуг»яким передбачено що,  реєстратори
розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при продажу,
товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з
питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку визначеному Кабінетом
Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Позивач надав  докази
перебування його на спрощеній системі оподаткування шляхом сплати
єдиного податку, що відповідачем не заперечено.

В
ході  розгляду  спору судом встановлено, що перевірка
магазину позивача з питань дотримання вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг»проводилась у відповідності до вимог ст.11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», ст.15, 17 вищевказаного Закону «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг», п.2.6, розділу 2 «Методичних рекомендацій щодо взаємодії між
підрозділами органів ДПС України при організації документальних перевірок
юридичних осіб», що затверджені Наказом ДПА України № 441 від 11.10.2005 «Про
затвердження методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка
перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами
при їх проведенні».

Як вбачається з Акту перевірки та
пояснень відповідача,  штрафні санкції
нараховані спірним податковим рішенням
згідно п.3 ст.17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»за  порушення п.5 ст.3 Закону, що   полягало
у невикористання позивачем при здійсненні розрахункових операцій  розрахункової книги обліку розрахункових
операцій.

Як вбачається зі змісту позовних
вимог,  позивач  визнає факт
невикористання  ним при здійсненні
розрахункових операцій  розрахункової
книги обліку розрахункових операцій,
однак, при цьому заперечує
необхідність   використання
розрахункової книги обліку розрахункових операцій   посилаючись
на  норму п. 6 ст. 9  Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі та громадського харчування та послуг».

Дослідивши  викладені позивачем обставини та доводи,  суд дійшов, що  позиція позивача необґрунтована  з врахування
всіх норм законодавства, які   регулюють його діяльність.

У відповідності до вимог ст. 10
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі громадського харчування та послуг»із змінами та доповненнями
визначено, що перелік окремих умов проведення розрахунків без застосування РРО
з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій
встановлюється Кабінетом Міністрів України (Постанова КМ України від 23.08.2000
р. № 1336 «Про забезпечення реалізації ст. 10 ЗУ «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»).

Відповідно Постанови КМ від
23.08.2000 року «Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»затверджено Перелік умов проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням
розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, зокрема,  п.1 якого визначено  як
умову  діяльності -  заняття роздрібною торгівлею продовольчими
товарами та пивом у пляшках і бляшанках за умови відсутності продажу інших
підакцизних товарів, що здійснюється, зокрема, суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється
відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку).

Необхідно враховувати, що
наведений  в. п. ст. 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»випадок стосується  продажу
товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності -платниками єдиного податку.

Відповідно до  Закону України «Про  патентування
деяких видів  підприємницької
діяльності» та  Порядку  заняття торгівельною діяльністю і
правилами  торгівельного обслуговування
населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02. 1995
року № 108   Торгівельна діяльність
-  це ініціативна, самостійна,  діяльність
юридичних осіб і громадян щодо
здійснення купівлі-продажу товарів народного споживання з метою
отримання прибутку.

Наказом Держкомстату «Про
затвердження Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних
спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства» від
24.10.2005 N 327 визначено  поняття роздрібної
торгівлі, зокрема,  як виду економічної
діяльності суб'єктів господарювання з продажу (без перероблення) населенню
нових та вживаних товарів, призначених переважно для споживання громадянами
(приватними особами) або домашніми господарствами, у магазинах, універсальних
магазинах, лавках і кіосках, посилкових торгових фірмах, торговими
посередниками тощо (коди згідно з Класифікацією видів економічної діяльності
(КВЕД) - 50.10.2, 50.30.2, 50.40.2, 50.50.0, 52.1, 52.2, 52.3, 52.4, 52.5,
52.6).

З наявних у справі матеріалів,
пояснень позивача та відповідача, судом встановлено, що позивач  займається торгівельною діяльністю, зокрема,
згідно свідоцтва  про сплату єдиного податку  від 10.12.2005 року №   522567
здійснює роздрібну торгівлю  в
неспеціалізованих магазинах  переважно
продовольчим асортиментом, при цьому, як зазначив сам позивач,  він здійснює
роздрібну торгівлю пивом у пляшках.

Поняття продажу товарів  визначає факт, однак не кваліфікує  виду підприємницької діяльності, зокрема,
крім   фактів здійснення продажу  товарів позивач  здійснює роздрібну торгівлю саме
продовольчими товарами та пивом у пляшках,
що  регулюється крім п.6 ст. 9
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» також ст.10   такого Закону за видом діяльності.

Таким чином,   проведення розрахункових операцій  в ході здійснення  роздрібної торгівлі продовольчими товарами та
пивом у пляшках, що здійснюється, зокрема, суб'єктами підприємницької
діяльності -фізичними  особами,
оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання
свідоцтва про сплату єдиного податку),
передбачає  обов'язкове  застосування
розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах  про
протиправність  рішень,  дій чи бездіяльності  суб'єкта владних повноважень обов'язок  доказування правомірності свого рішення  покладається на відповідача, якщо він  заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені в ході
розгляду спору обставини, в діях відповідача
відсутні ознаки протиправності,
висновки  Акту перевірки та   податкового рішення обґрунтовані  відповідними нормами законодавства, посилання
позивача на  податкове Роз'яснення
свідчить про  його хибне тлумачення  і не приймається судом.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський
суд дійшов  висновку, що позовні вимоги  позивачем  не недоведені та необґрунтовані,
відповідачем  спростовані, тому  позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС
України,

п  о
с  т  а
н  о  в
и  в  :

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про
апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя
Кошик А. Ю.