ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.

№ 1/75-07-1065

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів

Кота О.В. Владимиренко С.В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства "Південгідроспецбуд"

на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 17 квітня 2007 року  у справі                                       №
1/75-07-1065

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Вища школа реклами"

до

Відкритого акціонерного
товариства "Південгідроспецбуд"

про

Стягнення 3000 грн. грошових
коштів

за участю представників:

позивача:
не з'явилися;

відповідача:
Котович Г.М.;

встановив:

Рішенням господарського суду
Одеської області (суддя Гарник Л.Л.) від 5 березня 2007 року у справі №
1/75-07-1065 в позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 17 квітня 2007 року (судді Шевченко В.В., Мирошніченко
М.А., Ліпчанська Н.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано; позовні
вимоги ТОВ "Компанія "Вища школа реклами" задоволено повністю;
стягнуто з ВАТ "Південьгідроспецбуд" на користь ТОВ "Компанія
"Вища школа реклами" 3000 грн. грошових коштів. Що зберігаються без
достатньої правової підстави та 271 грн. понесених судових витрат по справі.

ВАТ "Південгідроспецбуд"
звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати  постанову апеляційного
господарського суду, оскільки ним при винесенні оскаржуваного судового акту
порушено норми матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення
місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи
та правильність застосування норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено,
що у травні 2005 року між сторонами у справі в усній формі був укладений
договір підряду за умовами якого відповідач зобов'язався знести 4 дерева, що
розташовані за адресою м. Одеса, вул. Канатна, 11, а позивач оплатити виконані
роботи в сумі 3000 грн.

На виконання умов зазначеного  договору
позивач  оплатив виставлений
відповідачем рахунок-фактуру № ДО-0000132 від 24.05.2005 р. на зніс 4 дерев в
сумі 3000 грн. платіжним дорученням № 28 від 24.05.2005 р.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Але, відповідно до вимог ч. 1 ст.
218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Тому підстави вважати, укладений між сторонами в усній
формі договір підряду недійсним -неможливо.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України
кожна сторона повинна вжити          усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею              зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. На підставі ч.
6 ст. 193 ГК України зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання
зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є
необхідною умовою виконання.

Господарськими судами встановлено,
що відповідач не вживав будь-яких заходів для належного виконання свого
зобов'язання щодо знесення дерев.

Доказів того, що сторонами був
встановлений конкретний строк виконання відповідачем робіт зі знесення дерев в
матеріалах справи не міститься.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 846 ЦК
України якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи,
підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового обороту, у зв'язку з чим відповідач повинний
був виконати роботи зі знесення 4 дерев у розумні строки.

Апеляційним господарським судом
встановлено, що відповідач роботи по знесенню 4 дерев акації (з 24 травня 2005
р. по грудень 2006 р.)  враховуючи
характер та обсяг робіт в розумні строки не виконав.

Відтак, апеляційний господарський
суд обґрунтовано зобов'язав відповідача повернути грошові кошти в сумі 3000
грн., які є коштами, що зберігаються останнім без достатньої правової підстави.

Матеріали справи свідчать про те,
що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано
норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова
колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 17 квітня 2007 року у справі № 1/75-07-1065 залишити
без змін,                   а касаційну
скаргу відкритого акціонерного товариства "Південгідроспецбуд" -без
задоволення.

Головуючий суддя
О. Кот

судді:
С. Владимиренко

С.
Шевчук