ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27.07.07
м. Київ
34/90-А

За позовом:          Товариства з
обмеженою відповідальністю “Еліт-Сервіс”

До:          Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва

Про:          визнання нечинним (недійсним)
податкового повідомлення-рішення від 29.09.2006 р. № /0

Суддя
Митрохіна А.В.

Секретар судового засідання Орлова Л.М.

Представники:

Від позивача -Рогач
В.К. -за дов. від 09.02.2007 б/н

Від відповідача          Мисливий І.Ю.
-за дов. від 09.01.2007 за №18/9/10-015

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 29.09.2006 р. № /0, крім
того просив стягнути з відповідача 85,00 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач невірно застосував норми чинного податкового законодавства,
податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного
законодавства на підставі акту, висновки якого не відповідають фактичним
обставинам.

Відповідач в запереченнях на
позовну заяву та його представник у судовому засіданні проти позову
заперечують, посилаючись на те, що спірне податкове повідомлення-рішення
прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем
порушено вимоги пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану
вартість”.

У відповідності до вимог ст. 51 КАС
України позивач 05.06.2007 р. через канцелярію господарського суду м. Києва
подав доповнення до позовної заяви, відповідно до яких просить доповнити пункт
другий позовної заяви, а саме визнати нечинною (недійсною) першу податкову
вимогу № 1/4208 від 07.11.2006 р. на суму 51219,41 грн., з яких 43211,00 грн. основний
платіж з податку на додану вартість та 17008,41 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, та другу податкову вимогу № 2/176 від 09.01.2007 р. на суму 51226,19
грн., з яких 36114,00 грн. основний платіж з податку на додану вартість,
15008,58 грн. штрафних (фінансових) санкцій та 23,61 грн. пені, з моменту їх
прийняття.

Розглянувши надані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників,
всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких
містяться в матеріалах справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які
мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем -Державною податковою
інспекцією у Голосіївському районі м. Києва прийнято 29.09.2006 р. податкове
повідомлення-рішення  № /0,
яким позивачу -Товариству з обмеженою відповідальністю “Еліт-Сервіс” згідно з
пп. “б” пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України “Про податок на додану вартість” визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 51246,00 грн., в т.ч.
основний платіж -34164,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції -17082,00 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акту від 18.09.2006 р. №
560/1-23-03-31721919, складеного ДПІ у Голосіївському районі м. Києва за
результатами виїзної позапланової перевірки ТОВ “Еліт-Сервіс” () з питань правових відносин з ПП “Пром Торг” () за
період з 01.06.2004 р. по 31.08.2004 р.

Висновками акту перевірки
встановлено порушення ТОВ “Еліт-Сервіс” пп. 7.2.4 п. 7.2 та пп. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” в результаті чого
виявлено заниження податку на додану вартість у періоді з 01.06.2004 р. по
31.08.2004 р. на суму 34165 грн., а саме по періодах: червень 2004 -19993 грн.;
липень 2004 р. -11487 грн.; серпень 2004 р. -2684 грн. Вказане порушення
полягало у включенні позивачем до складу податкового кредиту сплаченого ПДВ по
операціях з придбання у ПП "Пром Торг" робіт за період з 01.06.2004
р. по 31.08.2004 р. в розмірі 34164,6 грн., на підставі, як вважає податковий
орган, недійсних податкових накладних. Такий висновок був зроблений, виходячи
із того, що установчі документи та свідоцтво платника ПДВ ПП "Пром
Торг" визнані недійсними рішенням Деснянського районного суду м. Києва від
27.12.2005 по справі №2-2771/2005.

З висновками, викладеними в акті
перевірки, суд не погоджується з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
09.06.2004 р. між ТОВ “Еліт-Сервіс” (Замовник) та ПП “Пром Торг” (Підрядник)
було укладено договір № 24, згідно умов якого Замовник доручає, а Виконавець
зобов'язується виконати роботи. Роботи, які виконуються за договором: допоміжні
та монтажні роботи. Роботи виконуються з матеріалів та обладнання Підрядника та
Замовника. Витрати по виконанню усіх робіт по Договору визначаються згідно
актів виконаних робіт.

На виконання умов договору ПП “Пром
Торг” виконано роботи та відвантажено матеріали та обладнання на загальну суму
204987,6 грн., в тому числі ПДВ -34164,6 грн., про що виписано наступні
податкові накладні: № 4604 від 04.06.2004 р. на суму 24861,60 грн., в тому
числі ПДВ -4143,60 грн.; № 25604Э від 25.06.2004 .р на суму 81900,00 грн., в
тому числі ПДВ - 13650,00 грн.; № 30604Э від 30.06.2004 р. на суму 13200,00
грн., в тому числі ПДВ - 2200,00 грн.; № 5704Э від 05.07.2004 р. на суму
37409,40 грн., в тому числі ПДВ -6234,90 грн.; № 30/07-1 від 30.07.2004 р. на
суму 29948,60 грн., в тому числі ПДВ -4991,40 грн.; № 080910 від 09.08.2004 р.
на суму 16101,6 грн., у тому числі ПДВ -2683,60 грн; 24/2 від 30.07.2004 на
суму 1566,60 грн. в тому числі ПДВ.

Позивачем зазначені податкові
накладні віднесено до книги придбання товарів (робіт, послуг). Суми ПДВ
включено до складу податкового кредиту та відображено в деклараціях з ПДВ за
червень, липень, серпень 2004 року.

Розрахунки між підприємствами
проводились в безготівковій формі. Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ
“Еліт-Сервіс” повністю розрахувалось з ПП “Пром Торг” за виконані роботи та
поставлені матеріали, про що свідчить виписки банку та платіжні доручення
(копії яких містяться в матеріалах справи).

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 27.12.2005 р. по справі №2-2771/2005 за позовом Державної
податкової адміністрації у м. Києві до ОСОБА_1 та ПП “Пром Торг”, 3-тя особа
-Святошинська РДА в м. Києві визнано недійсними Статут ПП “Пром Торг” з моменту
реєстрації у Святошинській РДА в м. Києві, а саме -з 29.05.2003 р., запис про
проведення державної реєстрації ПП “Пром Торг”, виконаний Святошинською РДА в
м. Києві від 29.05.2003 р. за  № 12181,
свідоцтво № 36363321 про реєстрацію ПП “Пром Торг” як платника податку на
додану вартість з 17.07.2003 року, а також припинено юридичну особу ПП “Пром
Торг” .

На підставі означеного рішення ДПІ
у Голосіївському районі м. Києва складено акт про анулювання реєстрації
платника ПДВ від 22.06.2006 р. № 61. Дата анулювання реєстрації -17.07.2003 р.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст.
7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит
звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Пункт 7.5 ст. 7 зазначеного Закону
визнає датою виникнення права платника податку на податковий кредит дату
здійснення першої з таких подій:

1. дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

2. дата отримання податкової
накладної.

За приписами пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
Закону "Про податок на додану вартість" право на віднесення до
податкового кредиту сум ПДВ сплачених (нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу), виникає за правилом
першої події: або фактична сплата коштів продавцю в оплату придбаних товарів
(робіт, послуг), або отримання податкової накладної, в якій зазначені суми ПДВ,
що засвідчує факти придбання платником податків товару (робіт, послуг).

Згідно із пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
цього ж Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких
витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Таким чином, виходячи із приписів
вищевказаної норми закону, лише відсутність податкової накладної позбавляє
платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Вказані вище податкові накладні
мають всі необхідні реквізити та оформлені у відповідності до вимог пп. 7.2.1
п. 7.2 ст. 7 Закону “Про податок на додану вартість”, а також включені до Книги
обліку придбання товарів (робіт, послуг).

При цьому, суд зазначає про те, що
визнання недійсним статуту контрагента та свідоцтва про реєстрацію платника
податку з моменту внесення в реєстр платників ПДВ не можуть бути підставою для
висновку про недійсність податкових накладних, виданих таким контрагентом на
час здійснення господарської операції. На час вирішення даного спору,
відповідачем не надано суду доказів внесення запису до єдиного державного
реєстру про припинення реєстрації ПП "Пром Торг", отже, виходячи із
вимог ч. 2 ст. 104 ЦК України, ця юридична особа не є такою, що припинилася.
Тому, за загальним правилом, ця особа не втратила статус платника податку.

Крім того, під час судового
розгляду даної справи позивачем надано докази скасування рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 27.12.2005 р. по справі №2-27771/2005. Так, ухвалою
Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2006 р. скасовано за
нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від
27.12.2005 р. Ухвалою від 24.11.2006 р. Деснянський районний суд м. Києва
провадження у справі за позовом ДПА у м. Києві до ОСОБА_1, ПП “Пром Торг”, 3-ті
особи -Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, ТОВ “Сінний
ринок”, ТОВ “МОСТ”, Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними
інвестиціями “Основа-Солсиф” у формі ТОВ -про визнання недійсними установчих
документів та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, -
закрито. Ухвала не оскаржувалась та набула законної чинності 30.11.2006 р.

За таких обставин, позивач
правомірно відніс сплачені суми ПДВ по операціям з ПП “Пром Торг” до складу
податкового кредиту в червні-серпні 2005 р.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
незаконність рішення, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок по доведенню правомірності свого рішення, дій або бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти задоволення
адміністративного позову.

Відповідач не подав суду допустимі
докази в обґрунтування своїх заперечень.

З урахуванням викладеного суд
вважає неправомірним застосування Відповідачем штрафних санкцій до Позивача з
посиланням на підпункт 17.1.3. пункту 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, оскільки Позивач вірно сформовано податковий кредит у
звітний період.

За таких обставин, суд вважає
спірне податкове повідомлення-рішення таким, що прийнято з порушенням вимог
чинного законодавства України на підставі акту, висновки якого не відповідають
фактичним обставинам та чинному законодавству.

Щодо вимоги позивача про визнання
недійсними першої податкової вимоги відповідача від 07.11.2006 р. № 1/4208 та
другої податкової вимоги відповідача від 09.01.2007 р. № 2/176, то суд вважає
їх такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене
в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк,
а також пеня нарахована на суму такого податкового зобов'язання є податковим
боргом (недоїмкою)

Відповідно до ст. 5 зазначеного
Закону зобов'язання вважається узгодженим, у випадку:

а) самостійно визначене платником -з дня подання розрахунку
зобов'язання  зі  сплати
збору  на  обов'язкове державне пенсійне страхування;

б) нараховане контролюючим органом -у день отримання платником  повідомлення (за винятком випадків
апеляційного узгодження зобов'язання);

в) при оскаржені платником нарахованої контролюючим органом суми
зобов'язання - у день закінчення
процедури  адміністративного
оскарження.

Згідно абз. 2 пп. 5.2.4 п. 5.2 ст.
5 Закону № 2181 при звернені платника податків до суду з позовом щодо визнання
недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного
рішення.

Таким чином, на разі, податкове
зобов'язання позивача не є узгодженим, податковий борг відсутній, а тому перша
податкова вимога відповідача від 07.11.2006 р. № 1/4208 та друга податкова
вимога відповідача від 09.01.2007 р. № 2/176 є такими, що прийняті в порушення
вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст.71, ст. ст. 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати нечинними (недійсним)
податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва від 29.09.2006 р. № / про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 51246,00 грн., в
т. ч. 34164 грн. -основний платіж та 17082,00 грн. -штрафні (фінансові)
санкції.

Визнати нечинною (недійсною) першу
податкову вимогу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м.
Києва № 1/4208 від 07.11.2006 р. на суму 51219,41 грн., з яких 43211,00 грн.
основний платіж з податку на додану вартість та 17008,41 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Визнати нечинною (недійсною) другу
податкову вимогу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м.
Києва № 2/176 від 09.01.2007 р. на суму 51226,19 грн., з яких 36114,00 грн.
основний платіж з податку на додану вартість, 15008,58 грн. штрафні (фінансові)
санкції та 23,61 грн. пеня, з моменту їх прийняття.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Еліт-Сервіс” 3,40
грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження та/або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дана постанова може буде оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду через господарський суд м. Києва шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
постанови та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                А.В.
Митрохіна

Дата підписання повного тексту постанови: 03.08.2007