ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2007 р.                                                            Справа № 29/95-07

вх. № 1786

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя   Тихий П.В.

суддя                         Жельне С.Ч.

суддя                         Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Мазур Т.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився  відповідача - Радигін Є.С. 3-й особи - Пшенічний Ю.Л.

розглянувши справу за позовом

Харківський обласний фонд соціально-трудової реабілітації інвалідів"Інватруд" м. Харків

3-я особа - ЗАТ ЛОЗ профспілок України "Укрпрофздоровиця" с.Березівське

до  ДП Санаторій "Березівські мінеральні води" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця"с.Березівське 3-я особа -

про зобов'язання передати нежитлове приміщення

та матеріали за зустрічним позовом ДП Санаторій "Березівські мінеральні води" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", с. Березівське

до Харківського обласного фонду соціально-трудової реабілітації інвалідів "Інватруд", м. Харків

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області та просить передати на баланс спільної діяльності у відповідності з договорами про спільну діяльність № 16/2006 від 12.06.2006 р. та № 17/2006 від 14.06.2006 р. „Корпус № 2” та кафе-бар  „Берізка”, що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Березівка, санаторій „Березівські мінеральні води”.

Відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати недійсними договори про спільну діяльність № 16/2006 від 12.06.2006 р. та № 17/2006 від 14.06.2006 р.

Позивач за первісним позовом свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між ним та Відповідачем були укладені договори про спільну діяльність  за № 16/2006 від 12.06.2006 р. та № 17/2006 від 14.06.2006 р. на підставі яких Відповідач взяв на себе зобов’язання передати для спільної діяльності на баланс Позивача будівлі, а саме „Корпус № 2” загальною площею 1462,00 м2 та кафе-бар „Берізка” загальною площею 542,00 м2 .

Відповідач із позовною заявою не погодився та у відзиві на позов вказує на те, що між сторонами не були досягнуті усі  істотні умови по договорам про спільну діяльність та тому вважає, що договори про спільну діяльність № 16/2006 від 12.06.2006 р. та № 17/2006 від 14.06.2006 р. є неукладеними. До того ж вказує на те, що майно, яке згідно  вищенаведених договорів Відповідач повинен надати у спільну діяльність, йому не належить та згідно зі ст.3 ЗУ „Про мораторій на відчуження майна, яке перебуває у володінні Федерації професійних спілок України” від 22.02.2007 р. (опублікований та має юридичну силу з 20.03.2007 р. –Голос України від 20.03.2007 р. № 48) тимчасово до прийняття законодавчого акта про визначення суб'єктів права власності майна, яке перебуває у володінні Федерації професійних спілок України, встановлюється мораторій на передачу вказаного майна в оренду чи інше користування фізичним та юридичним особам, тому на думку Відповідача  позовні вимоги Позивача не можуть бути прийняті до уваги.

В зустрічній позовній вимозі Відповідач вказує на те, що договори про спільну діяльність були укладені головним лікарем Дочірнього підприємства „Березівські мінеральні води” Закритого Акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” з перевищенням повноважень, носять ознаки зловмисних угод та не відповідають закону.

Третя особа на стороні Відповідача, яка була залучена до участі у справі, підтримала надані відповідачем заперечення на позов та надану до суду зустрічну позовну заяву у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши представників сторін, дослідивши доводи позовної заяви та зустрічної позовної заяви, колегія суддів вважає, що провадження у справі за первісним позовом підлягає припиненню, виходячи з наступного.

Позивач у позові вказує на те, що між ним та Відповідачем були підписані договори про спільну діяльність № 16/2006 від 12.06.2006 р. та № 17/2006 від 14.06.2006 р. на підставі п. 1.2. та п. 4.1.1. яких Відповідач зобов’язався в продовж 10 днів з моменту підписання договору, передати в спільну діяльність згідно першого договору „Корпус № 2” загальною площею 1462,00 м2 та згідно другого договору кафе-бар „Берізка” загальною площею 542,00 м2. Однак своїх зобов’язань Відповідач за договорами не виконав та фактично не передав на баланс Позивача вище вказані будівлі.

Відповідно до ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди усіх його істотних умов. Істотними є умови, визначені такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Ст.181 ГК України передбачено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Так у відповідності з п.6.1. договору про спільну діяльність № 16/2006 від 12.06.2006 р. Позивач зобов’язався внести до спільної діяльності внесок у розмірі 62839,00 грн. згідно кошторису № 1 від 20.09.2005 р., який згідно договору є його невід’ємною частиною, а також надав до суду акт виконаних підрядних робіт від 26.04.2006 р. в підтвердження виконання свого зобов’язання по договору у повному обсязі. Однак надані Позивачем до суду документи не можуть служити доказом того, що наданий кошторис та акт виконаних робіт відноситься до договору про спільну діяльність, тому як локальний кошторис на ремонт „Корпуса № 2” від 20.09.2005 р. та акт виконаних підрядних робіт від 26.04.2006 р. були складені, ще задовго до того, як був укладений договір  № 16/2006 від 12.06.2006 р. про спільну діяльність та також підписані особою з боку Відповідача, яка на це не має жодних повноважень та ніколи не була головним лікарем Дочірнього підприємства „Березівські мінеральні води” Закритого Акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”. Крім того сам акт складений на підставі договору оренди № 6315196/2005-7 укладеному між Позивачем та Відповідачем, що також підтверджує дефектний акт від 10.09.2005 р. наданий Позивачем до справи.

Також Позивачем на неодноразову вимогу суду не надано до справи додатків до договору № 16/2006 від 12.06.2006 р., які є його невід’ємною частиною. Згідно договору у цих додатках сторони повинні були домовитися про остаточний розмір внесків, перелік обладнання та матеріалів, які передаються до спільної діяльності та порядок і строки виконання ремонтно-будівельних робіт, які є внеском Позивача до спільної діяльності. Але як вибачається з матеріалів справи між сторонами не були досягнуті вище вказані умови, які є істотними для договору про спільну діяльність укладеному між Позивачем та Відповідачем.

Відносно ж договору про спільну діяльність № 17/2006 від 14.06.2006 р. Позивачем не надано до суду усіх додатків, які є невід’ємною частиною договору. Так згідно п. 6.1. договору про спільну діяльність передбачено, що строки виконання ремонтно-будівельних робіт, які є внеском у спільну діяльність з боку Позивача встановлюються у додатку до договору, який є невід’ємною частиною договору № 17/2006 від 14.06.2006 р. Такий додаток до договору відсутній. Перелік № 2 в якому згідно п.6.2. договору повинен вказуватися перелік об’єктів, обладнання, які передаються Відповідачем до спільної діяльності теж відсутній, також відсутній перелік № 1, який є невід’ємною частиною договору на підставі якого згідно п. 6.1. договору Позивач повинен був передати у спільну діяльність обладнання і матеріали у термін 10 днів з моменту підписання договору. Тобто теж по цьому договору  між сторонами не було досягнуто усіх істотних умов.

У зв’язку з вище вказаним суд прийшов до висновку, що договори про спільну діяльність № 16/2006 від 12.06.2006 р. та № 17/2006 від 14.06.2006 р. є неукладеними, тому як у справі відсутні належні докази того, що між сторонами були досягнуті усі істотні умови за договорами, у зв*язку з чим в первісному позові слід відмовити.

Оскільки оспорювані у зустрічній позовній заяві договори визнані судом неукладеними, провадження у справі за зустрічним позовом про визнання цих договорів неукладеними підлягає припиненню у зв*язку з відсутністю предмета спору.На підставі вище вказаного та керуючись ст.ст. 180, 181 ГК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 80, 82-84 ГПК України, -

ВИРІШИЛА:

В первісному позові відмовити.

Провадження у справі за зустрічним позовом припинити.

Головуючий суддя                                                                     Тихий П.В.

суддя                                                                                            Жельне С.Ч.

суддя                                                                                            Прохоров С.А.