КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2007                                                                                           № 4/55-16/19

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Корсака В.А.

суддів:             Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Cамопал В.С. (за довір.),

від відповідача - Чеберяк М.А. (за довір.),

від третьої особи - Джума Л.М. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"в особі відокремленого підрозділу "Головний інформаційно-обчислювальний центр" ДП НЕК "Укренерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.04.2007

у справі № 4/55-16/19

за позовом                               Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"в особі відокремленого підрозділу "Головний інформаційно-обчислювальний центр" ДП НЕК "Укренерго"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтіс Україна Електротехнік"

Державне підприємство "Український науково-дослідний, проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут "Укрсільенергопроект"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 12 803,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державногопідприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу „Головний інформаційно-обчислювальний центр”  ДП НЕК „Укренерго” (далі – позивач) про:

-          стягнення з відповідача 12106,32 грн. – заборгованості з орендної плати в період з 01.11.2002 р. по 24.09.2003 р.;

- стягнення з відповідача 697,02 грн. – боргу за надані експлуатаційні та комунальні послуги.

За результатами нового розгляду спору рішенням  Господарського суду м. Києва від 19.04.2007 р. у справі № 4/55-16/19  в позові відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до суду апеляційної інстанції з мотиву порушення та неправильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права. В апеляційній скарзі в обґрунтування власної позиції позивач посилається на те, що з 23.12.2002 р. – дати підписання акту приймання-передачі приміщень, у відповідності до Наказу Мінпаливенерго України від 2.05.2002 р. №303, Наказу ДП НЕК „Укренерго” від 02.07.2002 р. №168  відповідні приміщення були передані третьою особою на баланс позивачу, і відповідно спірне приміщення  - кімната №116  була передана позивачу  на праві повного господарського відання. Однак права позивача як власника і користувача спірним приміщенням на його думку були порушені безпідставним займанням цього приміщення відповідачем.  Оскільки відповідач протягом 9-ти місяців безпідставно та безоплатно користувався спірним приміщенням, це призвело, як вважає позивач, до порушення його прав та отримання ним збитків у вигляді не отриманого прибутку та понесення поточних витрат на оплату комунальних й експлуатаційних послуг, що є підставою для проведення відшкодування з боку відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що у відповідності до наказу Міністерства палива та енергетики №303 від 22.05.2002 р. третьою особою (ДП Український науково-дослідний проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут „Укрсільенергопроект”) було передано на баланс позивачу (ДП „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу „Головний інформаційно-обчислювальний центр”  ДП НЕК „Укренерго”) адміністративну будівлю площею 130 кв.м. в склад якого входила й спірна кімната №116, розташованою за адресою вул.. Дорогожицька 11/8 в м. Києві (акт прийому-передачі в матеріалах справи).

Цільове призначення вказаного приміщення власником було визначено як приміщення, що виділяється під науково-технічну бібліотеку.

02.09.2002 р. між третьою особою (орендодавець) та відповідачем (орендар)  укладено договір оренди № 12, згідно якого відповідачу було передано в  строкове платне користування 3 кімнати № 116, № 317 і № 503 загальною площею 170,5 кв.м.  строком до 31.12.2002 р.

Однак, згідно  акту приймання-передачі від 01.10.2002 р., позивачу була передана лише частина  кімнати  №   116  площею  47,2  кв.м.

Відповідно до договору оренди № 12 від 02.09.2002 р. та додаткової угоди від 30.12.2002 р. відповідач орендував у третьої особи ряд нежитлових приміщень за адресою : : вул. Дорогожицька, 11/8 в тому числі і кімнату № 116.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач сплачував в установленому порядку третій особі орендні платежі, що підтверджується доданими виписками з банку та платіжними дорученнями.

В зв"язку з передачею орендованих приміщень з балансу третьої особи на баланс позивача, відповідач звільнив кімнату № 116 і передав її позивачу по акту від 24.09.2003 р.

Відповідно до акту приймання-передачі від 23.12.2002 р. про обмін приміщення, позивачу було додатково передано 13,8 кв.м. кімнати № 116, неврахованих в попередньому акті, а позивач передав третій особі свою кімнату №421 рівноцінної площі.

Листом від 28.12.2002 р. №41/01-480  позивач звернувся до третьої особи  з проханням надати примірник договору оренди щодо спірної кімнати №116, укладеного між третьою особою та відповідачем. Листом від 04.02.2003 р. третя особа надала відповідь про неможливість надання такого примірника та повідомила про факт розірвання договірних орендних відносин з відповідачем .

01.02.2003 р. між відповідачем (орендар) та третьою особою (орендодавець) було укладено договір № 6 на оренду приміщення, площею 127,4 кв.м. (кімнати № 202, № 317, № 503) на які нараховувалася орендна плата. Вартість комунальних послуг компенсувалась за договором № 6/1 від 01.02.2003 р.

З матеріалів справи вбачається, що протягом дев’яти місяців, строком до 24.09.2003 р. (акт прийому-передачі приміщення від 24.09.2003 р. )  відповідач безпідставно займав кімнату №116.

Позивач, посилаючись на відсутність договірних відносин між сторонами, просить стягнути збитки, отримані ним в якості не отриманого прибутку. Однак в обґрунтування власної позиції належних доказів суду не надав. Натомість з наявного в матеріалах справи наказу Міністерства палива та енергетики №303 від 22.02.2002 р. вбачається, що функціональне призначення спірного приміщення, яке було передано позивачу, було визначено як „приміщення під науково-технічну бібліотеку”, що свідчить про не планування передачі приміщення в оренду й отримання відповідного прибутку. Доказів на підтвердження необхідності прийняття в оренду іншого приміщення та оплати орендних платежів  за користування на час займання відповідачем спірного приміщення переданого позивачу, суду позивачем не надано, а відтак факт  понесення позивачем збитків не доведено.

Крім того дослідивши обставини справи, колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки обов’язок доведення наявності та об’єму отриманої шкоди/збитків законом покладено на позивача, позивачем повинно було доводитися факт спричинення йому шкоди відповідачем, протиправність/бездіяльність дій відповідача та наявність причинного зв’язку між такими діями/бездіяльністю та шкодою, що не було здійснено позивачем.

Дослідивши обставини справи, колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства „Національна енергетичнакомпанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу „Головний інформаційно-обчислювальний центр”  ДП НЕК „Укренерго” на рішення Господарського суду м. Києва від 19.04.2007 р. у справі № 4/55-16/19 – залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 19.04.2007 р. у справі № 4/55-16/19   – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 4/55-16/19  повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коршун Н.М.