ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.07                                                                                           Справа  № 4/836-10/136

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Львівська текстильна компанія»від 21.06.2007 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.06.2007 року

у справі № 4/836-10/136 (суддя –Довга О.І.)

за позовом Прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ЛМКП «Львівводоканал», м. Львів

до відповідача ЗАТ «Львівська текстильна компанія», м. Львів

про стягнення 5151,37 грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури: не з‘явились;

від позивача: Гуковський П.В. –юрисконсульт (довіреність за №36-7 від 15.09.2006 р.), Коваль Р.П. –юрисконсульт (довіреність за №36-8 від 15.09.2006 р.);

від відповідача: Солука О.В. –представник (довіреність б/н від 16.05.2007 р.), Лукашик Б.С. –представник (довіреність б/н від 16.05.2007 р.), Сениш Г.Я. –виконавчий директор;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2007 р. у справі № 4/836-10/136 задоволено позов Прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ЛМКП «Львівводоканал», м. Львів (надалі –Позивач) до ЗАТ «Львівської текстильної компанії», м. Львів (надалі –Відповідач) про стягнення 5 151,37 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що ЛМКП «Львівводоканал»29.09.2004 р. проведено вибірковий контрольний відбір проб стічних вод Відповідача, на основі якого зроблено висновок, і встановлено, що Відповідач скидав використану воду з перевищенням допустимих концентрацій забруднювальних речовин, чим порушив вимоги ст. ст. 10, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Державних правил, Місцевих правил та умов Договору. У відповідності до вимог п. п. 4.2.24, 8.4.3.9 Місцевих правил і п.п.2.1.1., 2.2.1, 2.2.7, 3.6 Договору за перевищення допустимих концентрацій Підприємства –порушники, сплачують додаткову плату за водовідведення, обчислену за підвищеним коефіцієнтом, яка становить для Відповідача –4 263,20 грн. Згідно з п. 4.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів –20% плати за скид понаднормових забруднень перераховуються до міського фонду охорони навколишнього природного середовища, яка становить для Відповідача 888,17 грн. Зазначена заборгованість в добровільному порядку Відповідачем не сплачена. Відповідно до цього, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з винесеним рішенням ЗАТ «Львівська текстильна компанія»подала до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу б/н від 21.06.2007 р. та доповнення до неї б/н від 08.08.2007 р., вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням обставин справи, а саме:

-          судом не враховано того факту, що претензією ЛМКП «Львівводоканал»за №1561 від 29.11.2004 р., яка покладена в основу хибного обґрунтування позовної заяви, поданої Прокурором, визначається, що ЛМКП «Львівводоканал»донараховано Відповідачу плати за водовідведення у розмірі 5 151,37 грн. Поняття «плати»стосується договірних відносин і аж ніяк не публічно-правових чи відносин, що зачіпають інтереси держави, в зв‘язку з чим порушено норми процесуального права, зокрема ст. ст. 2, 18, 21, п.1 ч.1 ст. 81 ГПК України;

-          судом не взято до уваги, що тимчасовий ліміт погоджений Інспекцією благоустрою та екології м. Львова лише 30.04.2004 р. Прокурор стверджує, що даний ліміт ЗАТ «Львівська текстильна компанія»доведено, ще 22.04.2004 р. тобто існує 8 днів розбіжності в часі. Це свідчить, на думку скаржника, або про не доведення до Відповідача тимчасового ліміту або про зловживання посадовими особами Позивача своїми посадовими обов‘язками, проте в будь-якому випадку є хибним посилання Прокурора м. Львова на безспірність факту доведення до Відповідача тимчасового ліміту №372, оскільки останнього станом на 22.04.2004 р. як юридичного документу не існувало.

-          судом проігноровано той факт, що детальний аналіз акту відбору №1396 та факту відсутності його в ЗАТ «Львівська текстильна компанія»дозволяє ствердити, що в графі «підпис представника абонента»міститься підпис особи, яка не володіє компетенцією діяти від імені ЗАТ «Львівська текстильна компанія»(абонента) та на яку не було покладено (доручено) виконання подібного роду обов‘язків. В результаті цього, як стверджує скаржник, абонент –Відповідач не отримала проб для можливості проведення контрольного аналізу, що є грубим та недопустимим порушенням Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова від 18.09.2002 р., якщо вказані проби відбирались як такі.

-          судом та прокурором м. Львова помилково не звертається увага на те, що додаток №10.2 до Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова від 18.09.2002 р. передбачає два різних типи граничних норм скиду: в каналізацію –тип перший, у водойми –тип другий. Скаржник, вказує, що в частині м. Львова біля місцезнаходження Відповідача водойм не має як таких, а всі стічні води ЗАТ «Львівська текстильна компанія»скидає в каналізацію, відповідно до цього безпідставним є мотивація щодо застосування до підприємства Відповідача граничних норм стічних вод у водойми.

Зазначені обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким в позові, на думку останнього, слід відмовити.

Позивач –ЛМКП «Львівводоканал»у відзиві б/н від 29.08.2007 р. заперечує доводи апеляційної скарги з тих мотивів, що у позовній заяві Прокурор не стверджує, що Тимчасовий ліміт №372 Відповідачу доведено саме 22.04.2004 р. Прокурор стверджує, що Відповідач не виконав вимоги п. 4.3.3. Місцевих Правил та п.2.2.1 Договору №304426 від 14.02.2002 р., у зв‘язку з чим на підставі п. п. 4.4.12 , 4.5.2, 4.5.2.3, 4.5.2.3.1 Місцевих Правил, Відповідачу доведено ліміт на скид стічних вод в допустимих концентраціях, які встановлено на рівні затверджених величин ГДК. Як доказ факту погодження ліміту з Інспекцією благоустрою та екології м. Львова, чого вимагають правила (п.4.5.1) до позовної заяви додано копію оригіналу Тимчасового Ліміту №372, а також лист Водоканалу про ліміт та дозвіл на скид №36-1791/45 від 22.04.2004 р., де вказано, що відповідно до п.4.4.12 Місцевих правил, Скаржнику доведено ліміт на скид стічних вод в концентраціях затверджених величин ГДК. З листом було надіслано скаржнику і тимчасовий ліміт №372. Крім цього, згідно з п. п. 3.2 … 3.2.4 Місцевих Правил: Водоканал має право, у будь-який час самостійно або за участю представник абонента (попередивши підприємство) відбирати проби стічних вод. 29.09.2004 р. уповноважені працівники Водоканалу, прибули на прохідну Відповідача з метою проведення відбору контрольних вибіркових проб стічних вод і повідомили про це керівні структури. Разом з працівником Відповідача - інженером Терепою Р.П. було відібрано проби та працівник Відповідача отримав запломбовану пробу для можливості проведення контрольного аналізу. Враховуючи наведене, Позивач вважає рішення місцевого господарського суду обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права з повним дослідженням матеріалів справи та просить залишити  останнє без змін, апеляційну скаргу – без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Прокурор м. Львова належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 17.07.2007 р., 30.07.2007 р., про що свідчать поштові повідомлення про вручення за № 254221, №256443, однак участі в судових засіданнях не  приймав.

Представники Позивача, в інтересах якого виступає Прокуратура м. Львова та представники Відповідача не заперечили проти розгляду справи по суті.

Судова колегія порадившись на місці прийшла до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами з участю представників Позивача та Відповідача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області нормам чинного матеріального та процесуального права, обставинам та матеріалам справи, виходячи з наступного.

У відповідності з умовами Договору №304426 від 14.02.2002 р. ЗАТ «Львівська текстильна компанія»користується послугами водопостачання та водовідведення і є абонентом ЛМКП «Львівводоканал»(а.с.7-8).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання обов‘язків, передбачених Договором сторони несуть відповідальність відповідно до Договору та чинного законодавства України.

Згідно із п. 2.1.5 та п. 8.2 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова», затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №292 від 18.09.2002 р. (надалі –Місцеві правила), водоканали мають право пред‘являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормових забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання, а підприємства зобов‘язані оплачувати рахунки за скид понаднормових забруднень при порушенні встановлених показників.

Відповідно до п.3 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов‘язані, зокрема, дотримуватись встановлених лімітів скидання забруднюючих речовин.

Згідно з п. 1.1. Договору №304426 від 14.02.2002 р. –ЛМКП «Львівводоканал»надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а Абонент користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема: «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України», «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення», Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України», «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова».

У відповідності до п. 4.3.1 «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова»уповноваженим органом Львівського міськвиконкому затверджено перелік підприємств, дозвіл на скид для яких надається на підставі доведеного Ліміту на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації. Відповідач внесений до Переліку з 1993 р. як такий, що розробляє проект ліміту.

Згідно з п.2.2.1 Договору та п.4.3.3. Місцевих Правил Відповідач зобов‘язаний розробити і погодити проект ліміту і на його підставі, до вилучення з Переліку, отримати Дозвіл на скид стічних вод

Відповідач (скаржник) з вказаного переліку не вилучався. Як вбачається з матеріалів справи, про обов‘язок розробити Проект ліміту, Відповідача було попереджено актами від 28.01.2002 р. №44481, від 22.06.2004 р. №43370 і листом від 18.06.2003 р. №36-8049/4 (а.с.74-76).

Вказаних вимог Відповідач не виконав, тому на підставі п.п.4.4.12, 4.5.2., 4.5.2.3, 4.5.2.3.1 Місцевих Правил Відповідачу доведено Ліміт на скид стічних вод (тимчасовий ліміт №272 а.с.9) в допустимих концентраціях.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, дозвіл на скид Відповідач не отримав.

У відповідності до п. 4.6.3 Місцевих правил Відповідач у встановлені терміни не звернувся до Позивача щодо надання Дозволу на скид на 2004 р. У 2004 р. Відповідач здійснював скид стічних вод без Дозволу. Тому згідно з п. п. 8.4.7, 9.4.2…9.4.2.1 Місцевих Правил, у випадку відсутності у абонента дозволу на скид весь об‘єм стічних вод за розрахунковий період розглядається як такий, що перевищує ліміт об‘єму стічних вод і плата за їх скидання встановлюється в п‘ятикратному розмірі основного тарифу.

Враховуючи наведене, відповідно до Місцевих правил скид стічних вод Скаржника здійснювався без дозволу, отже Позивачем правомірно доведено Скаржнику тимчасовий ліміт №372 (а.с.9) допустимих концентрацій забруднювальних речовин стічних вод у каналізацію на рівні ГДК.

Посилання скаржника на ту обставину, що тимчасовий ліміт йому не доведений не відповідає дійсності. Як вбачається з листа ЛКП «Львівводоканалу»про дозвіл на скид №36-1791/45 від 22.04.2004 р., вказано, що відповідно до п. 4.4.12 Місцевих правил, Скаржнику доведено ліміт на скид стічних вод в концентраціях величин ГДК. Факт одержання листа скаржником не заперечується. З листом Скаржнику надіслано і тимчасовий ліміт №372, що підтверджується поштовим реєстром (а.с.69).

Згідно з п.п.3.2…. 3.2.4 «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова»«Водоканал»має право у будь-який час самостійно або за участю представника Абонента (попередивши Підприємство) відбирати проби стічних вод.

Позивач телефонограмою від 28.09.2004 р. №2547 (а.с.70) попередив Відповідача про проведення вибіркових контрольних проб і просив забезпечити доступ до систем водопостачання та каналізації підприємства для здійснення контролю, а також присутність уповноваженого представника підприємства.

29.09.2004 р. ЛМКП «Львівводоканал»проведено вибірковий контрольний відбір проб стічних вод Відповідача, на основі якого зроблено висновок, про те що Відповідач скидав використану воду з перевищенням допустимих концентрацій забруднювальних речовин , чим порушив вимоги ст. ст. 10, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Державних правил, Місцевих Правил і умов Договору.

Відповідно до п. 3.5.5. Місцевих правил Відповідач зобов‘язаний забезпечити можливість проведення контролюючими службами у будь-який час доби контролю за скиданням стічних вод у міську каналізацію, надавати необхідні документи та експлуатаційний персонал.

29.09.2004 р. уповноважені працівники Позивача та працівник Відповідача - інженер Терепа Р.М. провели відбір стічних вод і склали акт №1396 про відбір контрольної вибіркової проби стічних вод для головного і контрольного аналізів (а.с.11). Даний акт підписано сторонами та отримано примірник останнього представником Відповідача –інженером Терепою Р.М.

З матеріалів справи вбачається, що інженер Терепа Р.М. неодноразово брав участь у відборі проб стічних вод Відповідача і підписував відповідні документи (акт про відбір №1205 та акт про здачу контрольної проби для проведення контрольного аналізу №12051(а.с.71,72).

З наведеного вище вбачається, що твердження Скаржника про те, що Акт №1396 підписано не Скаржником, а фізичною особою, і що Скаржник не отримував проби для проведення контрольного аналізу є необґрунтованими, оскільки Відповідачем не подано доказів, що Терепа Р.М. не був уповноваженим підприємством на відбирання контрольних проб 29.09.2004 р. і такі відсутні в матеріалах справи.

Відповідно до п.3 частини першої ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов‘язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлення лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно з п. п. 2.1 та п.п.2.4 «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. №37 , водоканали мають право пред‘являти Підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормових забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і Місцевих Правил приймання, а Підприємства зобов‘язані оплачувати рахунки за скид понаднормових забруднень при порушенні встановлених показників.

Пунктом 3.2 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів», затверджених Наказом Держбуду України від 19.02.2002 р. №37, зареєстрована, Мін’юстом України 26.04.2002 р. за №402/6690 введена, в дію 06.05.2002 р. передбачено, що при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормових забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Враховуючи наведене вище, Позивачем правомірно заявлено вимоги щодо стягнення з Відповідача 4 263,20 грн. внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод та 888,17 грн. за скид понаднормативних забруднень.

Покликання скаржника на те, що Прокурором м. Львова подано позов в інтересах суб‘єкта підприємницької діяльності, а не державного органу, спростовується змістом позовної заяви, з якої вбачається, що ЛМКП «Львівводоканал»організоване і працює на міській комунальній власності, майно підприємства, в тому числі каналізаційні мережі і очисні споруди належать Львівській міській раді. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №292 від 18.09.2002 р. Водоканалу делеговано повноваження по забезпеченню- контролю за дотриманням вимог до складу стічних вод підприємств та інформування органів державного контролю і прокуратури про виявленні порушення затверджених цим рішенням «Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова», передачі матеріалів для притягнення винних до відповідальності.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області нормам чинного матеріального та процесуального права, дійсним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 12.06.2007 р. у справі № 4/836-10/136 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №4/836-10/136 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська