ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.09.07                                                                                           Справа№ 18/234

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова

до
Відкритого акціонерного товариства „Науково дослідний інститут радіоелектронної медичної апаратури” (надалі ВАТ „НДІ РЕМА”)

про
стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – Тарасяк Р.В. –головний спеціаліст (довіреність за №5294/06-12 від 28.08.2007 року);

від відповідача – Камінська С.М. –представник (довіреність за №01/75 від 27.08.2007 року);

Маховський І.П. –директор по фінансах (довіреність за №01/74 від 27.08.2007 року),

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з ВАТ „НДІ РЕМА” 33973 грн. 03 коп. заборгованості по коштах за наукові пенсії.

Позивач заявою за №5846/06-12 від 20.09.2007 року відмовився від позову в частині стягнення 26168 грн. 19 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що відповідач зобов’язаний  згідно до розділу 3 ст. 24 Закону та  Порядку фінансування  різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ,  організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України „Про наукову та науково-технічну діяльність”, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372,  відшкодувати Пенсійному фонду України різницю між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, та сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Представник позивача в судовому засіданні просить стягнути з відповідача 7804 грн. 84 коп., а в іншій частині провадження у справі закрити.

Представники відповідача позов визнали в частині стягнення 7804 грн. 84 коп.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

У частині 1 статті 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” зазначено, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи  на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Згідно Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність”, право на призначення пенсії у наукових (науково-педагогічних) працівників виникає у випадку наявності у них необхідного стажу роботи на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності.

За період роботи у ВАТ „НДІ РЕМА” право на призначення пенсії здобули: Мотузишин Г.М., Радчук Т.В., Мироненко М.П., Павич Н.Т., Шматлюк Д.В., Макар Р.П., Маренко В.Б., Лемішко Л.В., Євдокімов В.І., Венін І.В., Величко Л.В., Пасічник Т.В., Сторчун Є.В., Мосіва З.Ф., Кац Б.М., Маренкова Г.М., Беліченко О.І., Смердов А.А., Рабешко М.М., Бойко Н.М., Оліфер Б.М., Шустер Л.А., Толкачева Г.І., Голуб Н.І., Кудлак С.М., Масняк Й.І., Гроховська Н.В., Піджерний В.М., Тищенко О.Г., Брикін В.К., Банах А.-Й.М., Шаршевський Б.Н., Смеречинська А.А.

Відповідно до ч.9 ст. 24  згаданого Закону, різниця між сумою призначеної пенсії за цим законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право дана особа, фінансується  для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372, який визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України „Про наукову і науково-технічну діяльність”, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії).

Пунктом 2 Порядку  визначено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу.  Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Згідно п.3 Порядку, фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

На виконання ст.24 зазначеного Закону та згаданого Порядку, відповідачу були направлені повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, проте  кошти  позивачем не отримані.

В матеріалах справи, також наявний акт звірки розрахунків між сторонами станом на 10.09.2007 року, згідно якого встановлено, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем  в розмірі 7804 грн. 84 коп.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов в частині стягнення 7804 грн. 84 коп. підставний і обґрунтований, а тому в цій частині підлягає до задоволення. Також, суд приймає відмову від позову в частині стягнення 26168 грн. 19 коп., оскільки така не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси, і в цій частині закриває провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.157 КАС України.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, п.2 ч.1 ст.157, ст.ст. 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Науково дослідний інститут радіоелектронної медичної апаратури”, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Заводська, 31 () на користь Управління Пенсійного Фонду України у Шевченківському районі м.Львова, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Гетьмана Мазепи,5,  () 7804 грн. 84 коп.  заборгованості по сплаті наукових пенсій.

3. В іншій частині провадження у справі закрити.

4.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя