Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

14 серпня  2007 року                                                                         Справа № 12/224

Позивач:          Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденко, 1, м. Київ, 04116

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Праця Стольне",

вул. Леніна, 15, с. Стольне, Менський район, Чернігівська область,15661

Предмет спору: про стягнення заборгованості та штрафних санкцій 16 393 грн. 74 коп.

Суддя                              Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Мацегорін А.О. –представник, довіреність № 368/10 від 29.12.2006р.

Від відповідача:  Парфененко О.Я. –представник, довіреність № 3 від 10.01.2007 року.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 13 077 грн. 17 коп. заборгованості за поставлений природний газ,  1084 грн. 33 коп.  пені за прострочення оплати за період з 22.01.2007 року  по 22.07.2007 року,  1765 грн. 93 коп.  інфляційних втрат за період з  лютого 2006р. по  червень 2007р.,  466 грн. 31 коп.  трьох  відсотків річних за період з 11.02.06р. по 22.07.07р. за  несвоєчасні розрахунки згідно договору № 06/05-2750 ТЕ-39 від 30.12.2005 року на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб  населення бюджетних установ та організацій та додаткових угод до нього.

Представники сторін надали в судовому засіданні клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні виклав свої позовні вимоги.

Відповідач  в поданому відзиві на позов позовні вимоги визнає в повному обсязі. Несвоєчасне виконання зобов’язань, передбачених договором на постачання природного газу пояснює тимчасовим скрутним фінансовим становищем підприємства.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають суттєве значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  господарський суд встановив:

30.12.2005 року між сторонами було укладено договір № 06/05-2750 ТЕ-39 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб  населення бюджетних установ та організацій.

Відповідно до пункту 1.1.  Договору, позивач взяв на себе зобов’язання передати Покупцю (відповідачу) у 2006 році природний газ, а Покупець (відповідач)  зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено обсяг постачання газу в період з 01.01.2006 року по 30.04.2006 року в розмірі 55 тис.куб.м., в тому числі по місяцях.

Додатковою угодою № 4 від 13.10.2006 року до Договору № 06/05-2750 ТЕ-39 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб  населення бюджетних установ та організацій п. 2.1. Договору було доповнено підпунктом 2.1.2., яким передбачено обсяг постачання газу в період з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року, в тому числі по місяцях., а також викладено п. 5.1. та підпункт 5.1.2. Договору в новій редакції.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу протягом січня-квітня 2006 року та жовтня-грудня 2006 року природного газу в обсязі 175,803 тис. куб. м. газу., на суму 72 273,65 грн., що підтверджується двохсторонніми актами прийому–передачі газу, які підписано сторонами та копії яких додано до матеріалів справи.

У відповідності з п.  6.1. договору оплату  за природний газ відповідач зобов’язаний здійснювати грошовими коштами у такому порядку: - перша оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; - подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно  до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов’язання щодо оплати отриманого природного газу  виконав частково, сплативши 59 196 грн. 48 коп. заборгованість становить  13 077 грн. 17 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 1084 грн. 33 коп. за прострочення оплати за період з 22.01.2007 року  по 22.07.2007 року.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за у разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки,  зазначені у п. 6.1. даного Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 7.5 договору визначено, що неустойка нараховується  протягом шести місяців, що передують  моменту звернення  з позовом.

Як свідчать матеріали справи, позивач  з позовом звернувся до суду 24.07.2007р., тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нарахована пеня за прострочення оплати за період з 22.01.2007 року  по 22.07.2007 року в сумі 1084 грн. 33 коп., яка і підлягає стягненню.

Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача три відсотки річних  в розмірі 466 грн. 31 коп.  за період з 11.02.06р. по 22.07.07р. за  несвоєчасні розрахунки та 1765 грн. 93 коп.  інфляційних втрат за період з  лютого 2006р. по  червень 2007р.

Статтею 625  Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три проценти річних з простроченої суми, якщо інший  розмір процентів  не встановлений  договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо оплати спожитого газу, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних в сумі 466 грн. 31 коп.  за період з 11.02.06р. по 22.07.07р. за  несвоєчасні розрахунки та 1765 грн. 93 коп.  інфляційних втрат за період з  лютого 2006р. по  червень 2007р. є також обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість за поставлений природний газ в повній сумі в установлений строк не сплатив і вимоги позивача не оспорив, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в  частині стягнення основного боргу в сумі  13 077 грн. 17 коп.,  1084 грн. 33 коп. пені, 3 %  річних в сумі 466 грн. 31 коп. та  1765 грн. 93 коп. інфляційних втрат.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі  163 грн. 94 коп. держмита та витрати в сумі 118 грн.  за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Керуючись ст.ст. 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 546, 549, 614, 625  Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, ст.ст. 82-85  Господарського  процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити  повністю.

2.  Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Праця Стольне", вул. Леніна 17, с. Стольне, Менський район, Чернігівська область,15661 (п/р № 0432 в Березнянському відділенні ПІБ, МФО 353510, )  на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”  04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (р/р 14 в ГОУ Промінвестбанку України, МФО 300012, ) 13 077 грн. 17 коп. боргу,  1084 грн. 33 коп. пені,  466 грн. 31 коп. трьох відсотків річних , 1765 грн. 93 коп. інфляційних втрат, 163 грн. 94 коп. держмита та  118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                      Л.М. Лавриненко