ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  02/5198а

"20" листопада 2007 р.

м. Черкаси, 11 год. 43 хв.

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д.,  із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників:

позивача: Пасічник А.А. –за довіреністю,  відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до приватного підприємства „Росток”

про стягнення 5 709 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення 5 400 грн. адміністративно-господарських санкцій за незайняте інвалідами у відповідача в 2006 році 1 робоче  місце та 309,42 грн. пені за  прострочення сплати зазначених санкцій з мотивів порушення відповідачем вимог статей 19, 20  Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у заявленій сумі, просила  позовні вимоги задовольнити та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи,   однак  не подав суду відзив на позов,  не направив свого представника у судове засідання, не надіслав суду заяву про розгляд справи за участі його представника. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, виходячи із того, що стороною у даному спорі є підприємство –юридична особа,  представником підприємства може бути будь-яка особа, визначена керівником,  чи керівник особисто, неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони,  а не обов’язком.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд  встановив наступне.

Згідно статті 19 Закону України  "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні"  (далі  -  Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі підприємства), у 2006 році встановлювався норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності  штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працювало від 8 до 25 чоловік –у кількості одного робочого місця.

В частині 2 статті 19 вказано, що підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до статті 20 Закону підприємства, де середньооблікова  чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на  відповідному підприємстві  за кожне робоче місце,  призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом.

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону,  у разі невиконання підприємством в 2006 році встановленого законом нормативу,  воно  зобов’язане було сплатити адміністративно-господарські  санкції  не пізніше 15 квітня 2007 року.

Таким чином, у разі невиконання підприємством в 2006 році встановленого законом нормативу, воно зобов’язане було сплатити адміністративно-господарські санкції не пізніше 15 квітня 2007 року.

Як вбачається із звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу в 2006 році у відповідача складала 44 особи. Чотири відсотки від цієї цифри складає 1,76.  Враховуючи припис  частини 2 статті 19 Закону щодо округлення робочих місць до цілого значення та  застосовуючи  правила математичного округлення цифр, суд приходить до висновку, що для відповідача норматив на 2006 рік складав 2 робочих місця для працевлаштування інвалідів.

У звіті  вказано, що у відповідача в 2006 році працював 1 інвалід.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав встановлений Законом норматив створення робочого місця для працевлаштування інвалідів у 2006 році, що відповідно до статті 20 Закону є підставою для сплати відповідачем до 15 квітня 2007 року   адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 наведеної статті  встановлено, зокрема, що учасник  господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи  порушення правил здійснення господарської діяльності,  якщо не доведе, що він ужив усіх залежних  від  нього заходів  для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки відповідач не довів і належними доказами не підтвердив виконання вимоги Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” про забезпечення працевлаштування інвалідів та вжиття ним  у 2006 році всіх залежних  від  нього заходів для недопущення порушення вимог Закону, тому суд приходить до висновку про правомірність вимоги у позові про стягнення із відповідача адміністративно-господарських санкцій відповідно до статті 20 Закону.

Виходячи із даних Звіту відповідача про зайнятість інвалідів за 2006 рік, середня річна заробітна плата в 2006 році у відповідача складала 5 400 грн. Таким чином, відповідач повинен сплатити  адміністративно-господарські санкції  в сумі 5 400 грн.

Вимога позивача про стягнення з  відповідача, відповідно до статті 20 Закону, пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій,  підлягає до  задоволення в заявленій сумі  309 грн. 42 коп.  за період з 16.04.2007 року по 23.10.2007 року. Розрахунок пені виконано вірно.

З огляду на викладене,  позов підлягає до  задоволення у заявленій сумі 5 400 грн. адміністративно-господарських  санкцій та 309 грн. 42 коп. пені.

На підставі ст. 94 КАС України з відповідача підлягають стягненню до Державного бюджету 57 грн. 09 коп. судового збору.

Виходячи з викладеного,  керуючись  ст.ст.  94, 160 –163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задовольнити  повністю.

2. Стягнути із приватного підприємства „Росток” (19854, Черкаська область, Драбівський район, с. Великий Хутір, вул. Шкільна, 5, ідентифікаційний код 31974393):

а) на користь Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ( 18000, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50, ідентифікаційний код 21368023) адміністративно-господарські санкції  в сумі  5 400 грн., 309 грн. 42 коп. пені;

б) в доход Державного бюджету України для зарахування на реєстраційний рахунок відділення державного казначейства у м. Черкаси № 0002, банк - Управління державного казначейства в Черкаській області, МФО 854018, код 22809222, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095, через державну податкову інспекцію  –57 грн. 09 коп.  судового збору.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Київського  апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня  складення постанови в повному обсязі,  апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                      А.Д. Пащенко

Постанова складена в повному обсязі 26.11.2007 року.