ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.07

Справа № 14/484-07.

за
позовом ОСОБА_1

до
відповідачів 1)Товаристваз обмеженою відповідальністю «Золоте руно»

2)Банк «Фінанси і
Кредит» Товариство з обмеженою відповідальністю в особі філії Банку в
Харківській області

Про
визнання договору недійсним

Суддя МИРОПОЛЬСКИЙ С.О.

За
участю представників сторін:

від
позивача:      ОСОБА_2

від
відповідачів:   1)не з'явився

2)не з'явився

В
судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко

Суть
спору: позивач просить суд визнати іпотечний договір від 21.03.206 року,
укладений між відповідачем 2 та відповідачем 1, судові витрати покласти на
відповідачів.

Представники
відповідача 1 та відповідача 2 відзиви на позовну заяву не надали,  судове засідання не з'явилися про час та
місце слухання справи були повідомлені належним чином про причини неявки не повідомили,
тому відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній
доказами.

Дослідивши
матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський
суд встановив:

Позивач
є учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю „Золоте
руно", з якому йому належить 50% статутного капіталу. Протоколом
зборів  засновників № 7 від 04 вересня
директором вказаного Товариства було призначено ОСОБА_3.

Пункт
37.9 Статуту ТОВ „Золоте руно" закріплює, що до виняткової компетенції
зборів учасників належить затвердження договорів, укладених на суму, що
перевищує 10000 грн. 00коп.

Тобто,
для того, щоб укласти договір на суму більш ні 10000 грн. 00 коп. від імені
товариства з обмеженою відповідальністю «Золоте руно» директор повинен отримати
згоду учасників Товариства, як вбачається з матеріалів справи та пояснення
позивача, що при укладенні кредитного договору № 11/к-2006/16 від 21.03.2006р.
між Банком „Фінанси та Кредит, ТОВ, в особі заступника керуючого філією в
Харківській області та громадянином ОСОБА_4на загальну суму 200000 грн. 00 коп.
під 16% річних, виконання зобов'язань останнього перед банком забезпечувалось
договором застави нерухомості (іпотекою), укладеним між Банком „Фінанси та
Кредит", ТОВ, в особі начальника дирекції № 11 філії в Харківській області
та ТОВ „Золоте руно", згідно якого було заставлено нежитлове приміщення,
яке знаходиться за адресою м. Суми, вул. Соборна, 25; і належить Товариству на
праві власності.

В
зазначеному іпотечному договорі зазначено, що узгоджена сторонами вартість
предмету іпотеки становить 285715 грн. 00 коп., але експертна оцінка предмету
іпотеки становить 680000 грн. 00 коп.

На
даний час громадянином ОСОБА_4не виконано умови кредитного договору. Банк
„Фінанси та Кредит", ТОВ, звернулося до Ковпаківського районного суду з
відповідним позовом.

При
цьому Банк просить стягнути суму заборгованості за кредитом з розмірі 294 942
грн. 71 коп. шляхом звернення стягнення на майно, що виступає предметом застави
відповідно до договору іпотеки від 21.03.2006р. Саме з надходженням на адресу
ТОВ „Золоте руно" позовної заяви від Банку Позивачу стало відомо, що
директором Товариства було укладено іпотечний договір.

Виходячи
з вищевикладеного вбачається, що укладення вказаного іпотечного договору порушує
права та законні інтереси Позивача як учасника ТОВ „Золоте руно".

Крім
того, при укладанні договору іпотеки Директор Товариства подавала протокол
зборів учасників від 20.02.2006р., в якому учасниками їй нібито надано право
укласти договір іпотеки на суму 680000 грн. 00 коп.

Як
пояснив позивач особисто він не підписував вказаний протокол. А підпис іншого
учасника товариства ОСОБА_3. взагалі відсутній.

Зазначене
свідчить про те, що яким чином відповідачі по справі уклали іпотечний договір,
не маючи на це згоди учасників товариства, як того вимагає Статут ТОВ „Золоте
руно".

Таким
чином, підписавши від імені ТОВ „Золоте руно", директор товариства
перевищила надані їй статутом Товариства повноваження.

На
момент укладення договору іпотеки ТОВ „Золоте руно" не мало необхідної
цивільної дієздатності, оскільки в статті 92 Цивільного кодексу України чітко
зазначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх
через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Крім
того, у вказаній нормі зазначено, що орган або особа, яка відповідно до
установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Стаття
203 ч. 2 ЦК України закріплює, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності. В даному випадку при укладанні
спірного договору дієздатність юридичної особи обмежена Статутом ТОВ «Золоте
руно».

Відповідно
ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою-третьою статті 203 Кодексу.

Частиною
3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна або інша заінтересована особа заперечує
його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
відповідачем1 та 2 не подано належних доказів, або обґрунтованих заперечень
проти позовних вимог, тому вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати іпотечний договір від
21.03.2006 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Золоте
руно» та Банком «Фінанси і Кредит» Товариством з обмеженою відповідальністю в
особі філії Банку в Харківській області недійсним з моменту укладання.

3.          Видати наказ.