СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.07                                                                                 Справа № 14/54пн.

Суддя Лісовицький Є.А.,  розглянувши матеріали  справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма Сілай” , м. Луганськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Гранд”, м. Луганськ

про звільнення не житлового приміщення

при секретарі Андрущенко Г.М.

за участю представників сторін

від позивача: Калашніков Є.М., дов. № 03/11 від 03.11.07.

від відповідача: Зборщик А.Г., директор.

За клопотанням сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про зобов’язання відповідача звільнити та передати орендовані приміщення у зв’язку з закінченням строку оренди за договором від 11.09.1995.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору від 11.09.1995  ВАТ «Луганськвторресурси»передає в оренду ТОВ «Гранд»нежитлові приміщення за адресою: Степовий тупик, 3, а саме:

- головний корпус площею 330 кв.м., інвентарний № 1;

- склад готової продукції площею 260 кв.м. інвентарний № 3;

- ангар площею 300 кв. м. інвентарний № 11;

- вагова інвентарний № 6;

- ваги г/п 30 тон інвентарний № 26.

Строк дії договору до 31.12.00 і по закінченні дії він вважається пролонгованим на 5 років якщо ні одна зі сторін не запропонує суттєвих змін договору.

Позивач зазначає, що на підставі договору від 02.09.1999 він придбав у ВАТ «Луганськвторресурси»виробничу будову будинок 3 в місті Луганську у тупику Степовий, який складається з 1-1 –склад готової продукції площею 350,7 кв.м, 2-1 –ангар металевий площею 906,5 кв. м., 4-1 –склад сировини шлакоблоків площею 340,6 кв.м, 5-1 - будівлі побутові площею 24,6 кв.м, 6-1 - бокси площею 509,9 кв.м, 7-1 - будівля АТЦ площею 92,4 кв.м, 8-1 –вагова площею 34,3 кв.м, 10-1 –прохідна площею 9,5 кв.м, 11-2 –головний корпус площею 1195,4 кв.м, 12-1 гараж для обладнання площею 86,3 кв. м, №1-4, I, II –огорожа та інше, У- уборна, 9 –пожежний гідрант, 13 –навіс для запчастин, 14 –госпблок, 15 – багновідстійник.

Позивач звертався до господарського суду з позовом про звільнення відповідачем нежитлових приміщень у зв’язку з закінченням строку дії договору від 11.09.1995.

Рішенням суду від 06.07.01 у справі № 19/77 пн у задоволенні позову відмовлено, оскільки строк дії договору пролонгований.

Як зазначає позивач, рішення судом прийнято на підставі екземпляра договору відповідача, свій екземпляр позивач суду не надавав. При списанні документів до архіву він знайшов свій екземпляр договору і встановив, що п.10 договору щодо строку його дії суттєво відрізняється від того, що зазначено у екземплярі договору відповідача. Тому позивач звернувся до відповідача з телеграмою від 20.09.05 і листом від 30.11.05 з відмовою від переукладення договору та вимогою повернути орендовані об’єкти.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.02.06 провадження по  справі 14/54пн було зупинено, до розгляду справи №14/563пн за позовом ТОВ “Гранд” до МКП “Бюро технічної інвентаризації”, Відкритого акціонерного товариства “Луганськвторресурси”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Сілай”, про визнання права власності на об’єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м.Луганськ, 9 Лутугинський проїзд, 7, що складається з складу загальною площею 76,1 кв. м (літ.2-1); складу загальною площею 52,2 кв. м. (літ.4-1); цеху з виробництва виробів з пластмаси з підвалом (літ. пд.), вхідним ганком ( літ.1-1) загальною площею 1346 кв.м; прохідної пл..19,9 кв.м (літ.12-1); чергового приміщення з навісом (літ.13-2), вхідним ганком (літ.13-1), загальною площею 13 кв.м; складу з вхідним ганком (літ.14-1), навісом (літ.14-2) загальною площею 856,7 кв.м; уборної (літ.3,5); душової (літ.6); огорожі (літ.7,8), трансформаторної підстанції (літ.9) та зобов’язання 1 відповідача зареєструвати це право власності, оскільки частина даного нерухомого майна співпала з тим, щодо звільнення якого заявлено у справі №14/54пн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 11.04.06 по справі №14/563пн позов задоволений повністю.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 02.09.99, укладений відкритим акціонерним товариством «Луганськвторресурси», і товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сілай»в частині продажу майна: літ.1-1 складу готової продукції загальною площею 350,7 кв.м; літ.11-2 головного корпусу площею 1195,4 кв. м; літ.12-1 гаражу для обладнання площею 86,3 кв.м.

Визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд»на об’єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м.Луганськ, 9 Лутугинський проїзд, 7, що складається з складу загальною площею 76,1 кв. м (літ.2-1); складу загальною площею 52,2 кв. м. (літ.4-1); цеху з виробництва виробів з пластмаси з підвалом (літ. пд.), вхідним ганком ( літ.1-1) загальною площею 1346 кв.м; прохідної пл..19,9 кв.м (літ.12-1); чергового приміщення з навісом (літ.13-2), вхідним ганком (літ.13-1), загальною площею 13 кв.м; складу з вхідним ганком (літ.14-1), навісом (літ.14-2) загальною площею 856,7 кв.м; уборної (літ.3,5); душової (літ.6); огорожі (літ.7,8), трансформаторної підстанції (літ.9).

Зобов’язано Міське комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації, провести державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд»на зазначений об’єкт нерухомості.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.06 рішення господарського суду Луганської області від 11.04.06 по справі №14/563пн скасовано частково –в частині зобов’язання Міського комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд»на вищевказаний об’єкт нерухомості. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.06 постанова Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.06  по справі № 14/563пн залишена без змін.

Рішенням суду від 11.04.06 у справі № 14/563пн встановлено, що згідно матеріалів інвентаризації 1999 року, придбані ВАТ «Луганськвторресурси»об’єкти значились як літ.1-1 склад готової продукції загальною площею 350,7 кв.м; літ.11-2 головний корпус площею 1195,4 кв. м; літ.12-1 гараж для обладнання площею 86,3 кв.м, а за інвентаризацією придбаного та добудованого майна  ТОВ «Гранд», проведеною на його замовлення, вони ж значаться як літ.1-1, 1-2 цех по виробництву виробів з пластмаси з підвалом літ.пд, вхідним ганком літ.1? загальною площею 1346 кв. м; літ.14-1, 14-2 –склад з вхідним ганком літ.14?, навісом літ.14? загальною площею 856,7 кв.м; літ.2-1 –склад загальною площею 76,1 кв.м.

Тому суд дійшов висновку, що подальший продаж ВАТ «Луганськвторресурси»ТОВ «Фірма Сілай»майна літ.1-1 складу готової продукції загальною площею 350,7 кв.м; літ.11-2 головного корпусу площею 1195,4 кв. м; літ.12-1 гаражу для обладнання площею 86,3 кв.м за договором купівлі-продажу від 02.09.99 є незаконним, оскільки лише власник майна, або уповноважена ним особа має правомочності щодо розпорядження ним. А сам договір від 02.09.99 визнано недійсним в частині продажу майна літ.1-1 складу готової продукції загальною площею 350,7 кв.м; літ.11-2 головного корпусу площею 1195,4 кв. м; літ.12-1 гаражу для обладнання площею 86,3 кв.м як такий, що суперечить законодавству.

Крім того, рішенням суду від 11.04.06 у справі № 14/563пн встановлено, що ТОВ «Фірма Сілай»01.04.04 громадянці Кривоніс Н.М. продані нежитлові будівлі 2-1 ангар площею 906,5 кв.м, 4-1 склад сировини площею 350,3 кв.м, за адресою Степовий тупик 3 «А».

Позивач звернувся з позовом про зобов’язання відповідача звільнити та передати орендовані приміщення у зв’язку з закінченням строку оренди за договором від 11.09.1995, що розташовані за адресою: Степовий тупик, 3, а саме:

- головний корпус площею 330 кв.м., інвентарний № 1;

- склад готової продукції площею 260 кв.м. інвентарний № 3;

- ангар площею 300 кв. м. інвентарний № 11;

- вагова інвентарний № 6;

- ваги г/п 30 тон інвентарний № 26.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено рішенням суду від 11.04.06 у справі № 14/563пн продаж ВАТ «Луганськвторресурси»ТОВ «Фірма Сілай»майна літ.1-1 складу готової продукції загальною площею 350,7 кв.м; літ.11-2 головного корпусу площею 1195,4 кв. м; літ.12-1 гаражу для обладнання площею 86,3 кв.м за договором купівлі-продажу від 02.09.99 є незаконним, оскільки дане майно належить відповідачу і лише власник майна, або уповноважена ним особа має правомочності щодо розпорядження ним. Сам договір від 02.09.99 визнано недійсним в частині продажу майна літ.1-1 складу готової продукції загальною площею 350,7 кв.м; літ.11-2 головного корпусу площею 1195,4 кв. м; літ.12-1 гаражу для обладнання площею 86,3 кв.м як такий, що суперечить законодавству.

Крім того, рішенням суду від 11.04.06 у справі № 14/563пн встановлено, що ТОВ «Фірма Сілай»01.04.04 громадянці Кривоніс Н.М. продані нежитлові будівлі 2-1 ангар площею 906,5 кв.м, 4-1 склад сировини площею 350,3 кв.м, за адресою Степовий тупик 3 «А».

Тому вимога про зобов’язання відповідача звільнити та передати головний корпус площею 330 кв.м., інвентарний № 1 є необґрунтованою, оскільки цей корпус належить відповідачу, а вимоги про зобов’язання відповідача звільнити та передати склад готової продукції площею 260 кв.м. інвентарний № 3 та ангар площею 300 кв. м. інвентарний № 11 не підлягають задоволенню, оскільки ці об’єкти належать громадянці Кривоніс Н.М.

Також позивачем на вимогу суду не надано доказів зайняття відповідачем вагової інвентарний № 6 і вагів г/п 30 тон інвентарний № 26.

Сам відповідач заперечує проти того, що у його користуванні знаходяться дані об’єкти.

За таких підстав у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.44, 49, 82, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 19.11.07 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після  закінчення  10-ти денного строку з дня його  підписання.

Дата підписання рішення 20 листопада 2007 р.

Суддя                                                                                                            Є.А.Лісовицький