ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 13/304-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної  податкової  інспекції у м.Херсоні

до Міського  комунального  підприємства "Херсонтеплокомуненерго"

за участю представників:

позивача –Шевченко К.В., Штанько Г.О., Кісляченко Р.С.

відповідача –Воробйової Л.І., Оніщенко В.І.

про стягнення податкової заборгованості в розмірі 1252145,55 грн,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви вимоги ґрунтуються на факті несплати відповідачем зазначеної суми податкової заборгованості зі сплати 1021330,90 податку на додану вартість, 13099,77 грн податку з доходів найманих працівників, 172851,69 грн податку на прибуток, 44863,19 грн земельного податку станом на час звернення до суду з позовом.

Відповідачем зазначені вимоги визнаються в частині стягнення 13099,77 грн податку з доходів найманих працівників та 44863,19 грн земельного податку. Щодо стягнення інших сум відповідач вказує на відсутність заборгованості з цього виду податків.

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що міське комунальне підприємство „Херсонтеплокомуненерго” з 19 березня 1996 року перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Херсоні в якості платника податків і зборів.

За обліковими даними позивача, а саме карток особових рахунків, відповідач має податкову заборгованість в розмірі 1252145,55 грн.

Зокрема, податкова заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 1021330,90 грн виникла в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобов’язань шляхом подачі податкових декларацій за період з 19 березня 2002 року по 17 квітня 2007 року, а також несплачених сум: за податковим повідомленням-рішенням № /0 від 18 листопада 2002 року в розмірі 28623,58 грн (в тому числі основний платіж 22163,70 грн та штрафна санкція –6459,88 грн), за податковим повідомленням-рішенням № /0 від 10 січня 2005 року в розмірі 16610 грн (в тому числі 11073 грн основний платіж та 5537 грн –штрафна санкція); а також нарахованої пені в розмірі 199707,74 грн, яка обрахована податковим органом виходячи з наступних розрахунків: 32963,49 грн пені нараховані згідно з розпорядженням ДПІ про зміну ПДВ № 972/23 від 03.10.01, котра виникла 04.10.01 та не сплачена на 30.05.2007 р.; 45571,18 грн нараховані згідно до акту перевірки № 808 від 06.07.2001 р.; 39533,78 грн нараховані згідно до акту перевірки № 809 від 07.07.2001 р.; 11138,40 грн нараховані за декларацією № 107582 від 20.12.2001 р.; 55808,57 грн –за декларацією № 119184 від 21.01.2002 р.; 10227,85 грн –за декларацією № 4675 від 19.02.2002 р.; 4464,47 –за декларацією № 13178 від 19.03.2002 р.

Податковий борг по податку з доходів найманих працівників в розмірі 13099,77 грн виник у зв’язку з неповною сплатою нарахованих  зобов’язань: за податковим повідомленням-рішенням № /0 від 22.11.2002 р. на суму 2470,74 грн (в тому числі 823,58 грн основний платіж та 1647,16 грн штрафна санкція); донарахуванням згідно до акту перевірки № 436/17-2 від 18.11.2002 р. на суму 11765,68 грн пені; донарахуванням згідно до акту перевірки № 1/17-230 від 04.01.2005 р. на суму 583,41 грн пені; нарахуванням за податковим повідомленням-рішенням № /0 від 06.01.2005 р. на суму 693,36 грн (в тому числі 231,12 грн основного платежу та 462,24 грн штрафної санкції).

Заборгованість зі сплати 172851,69 грн нарахованої пені виникла у зв’язку з несплатою відповідачем цієї суми, котра обрахована позивачем виходячи з: 45648,18 грн нарахованих 30.11.2005 р. в наслідок проведення декларації від 08.06.2004 р. за рішенням господарського суду Херсонської області у справі № 7/295 від 15.11.2004 р. щодо зменшення податку на суму 1068700 грн; 123211,16 грн нараховані на платіж по розстрочці згідно до кредитної угоди № 2 від 13.04.2001 р.; 3992,35 грн нараховані за повідомленням-рішенням № 000882301 від 18.11.2002 р.

Податкова заборгованість зі сплати земельного податку виникла у зв’язку з несплатою: узгодженої суми за податковим повідомленням-рішенням № /0 від 18.11.2002 р. на суму 512 грн (в тому числі 172 грн – основний платіж та 340 грн –штрафна санкція); узгодженої суми податкових зобов’язань за поданими розрахунками за період з 02.12.2002 р. по 30.03.2007 р.; суми штрафних санкцій в розмірі 437,76 грн за повідомленням-рішенням  № /0 від 16.09.2005 р.; штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № /0 від 20.02.2007 р. на суму 170 грн; нарахованої пені в розмірі 735,99 грн, яка складається з: 17.04 грн за розрахунком № 123750 від 31.01.2002 р.; 1,02 грн за розрахунком № 123750 від 31.02.2002 р.; 171,55 грн –за розрахунком № 123750 від 31.01.2002 р.; 113,31 грн –за податковим повідомленням-рішенням № від 18.11.2002 р.; 7,21 грн –за податковим повідомленням-рішенням № від 18.11.2002 р.; 320,98 грн –за розрахунком № 123750 від 31.01.2002 р.;  32,94 грн –за розрахунком № 123750 від 31.01.2002 р. та 71,94 грн –за розрахунком № 123750 від 31.01.2002 р.

Під час судового розгляду справи на вимогу суду позивачем було надано  розрахунок стягуваної суми та нарахованої пені, який відповідачем не спростований.

З метою стягнення наявної заборгованості позивачем на адресу відповідача направлені перша та друга податкові вимоги відповідно № 1/28 від 30.10.2001 р. та № 2/280 від 06.12.2001 р. Крім того, 25.01.2002 р. позивачем прийнято рішення № 11 про застосування  заходів погашення податкового боргу за рахунок стягнення його активів.

Не дивлячись на прийняті заходи заборгованість відповідачем не сплачена.

Згідно до частини 3 пункту 1 статті 9 Закону України „Про систему оподаткування” платник податків зобов’язаний сплачувати належні суми податків та зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом строки, а згідно до положень статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковим боргом визнається податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання. За змістом підпункту 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 цього ж Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Приймаючи до уваги викладені обставини, а також враховуючи, що  відповідачем заборгованість не сплачена, позовні вимоги підлягають задоволенню в певній частині.

В той же час, при задоволенні позовних вимог судом враховуються положення законодавства щодо застосування граничних строків стягнення податкового боргу. Так, за змістом підпункту 15.2.1. пункту 15.2. статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

В свою чергу згідно до пункту 5.1. статті 5 цього ж Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. А за підпунктом 5.2.1. цієї ж статті податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Таким чином податкове зобов’язання, яке нараховане податковим органом та не сплачене може бути стягнуто протягом 1095 календарних днів з дня його узгодження.

З матеріалів справи вбачається, що термін стягнення, визначений в законі в 1095 календарних днів, сплинув щодо стягнення: 1) 28623,58 грн з податку на додану вартість за повідомленням-рішенням № /0 від 18.11.2002 р. (в тому числі 6549,88 грн штрафна санкція та 22163,70 грн основний платіж), яке отримано відповідачем під розпис 19.11.2002 року; 2) 2470,74 грн з податку з доходів найманих працівників за повідомленням-рішенням № /0 від 22.11.2002 р. (в тому числі 1647,16 грн штрафна санкція та 823,58 грн –основний платіж), яке отримано відповідачем 27.11.2002 р.; 3) 512 грн із земельного податку за повідомленням-рішенням № /0 від 18.11.2002 р. (в тому числі 340 грн штрафна санкція та 172 грн –основний платіж), яке отримано відповідачем 19.11.2002 р.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення сум, за якими сплинув строк позовної давності задоволенню не підлягають.

Що стосується заперечень відповідача судом констатується про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки доказів в їх підтвердження ним не надано.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.Позовні вимоги  задовольнити частково.

2.Стягнути з міського комунального підприємства „Херсонтеплокомуненерго” на користь Державної податкової інспекції у м. Херсоні в доход державного бюджету   –992707,32 грн податкової заборгованості зі сплати податку на додану вартість, 10629,03 грн –податку з доходів найманих працівників, 172851,69 грн –податку на прибуток, 44351,19 грн земельного податку.

3.В іншій частині позову в задоволенні позовних вимог відмовити.

4.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –26 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                  М.К. Закурін