ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.09.07 р.                                                                               Справа № 12/250пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін:

від позивача – Чорних І.Т.

від відповідача – Пожидаєва О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

закритого акціонерного товариства «ВІЗАВІ» м. Донецьк

до Відкритого акціонерного товариства «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева » м. Краматорськ

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Закрите акціонерне  товариство «ВІЗАВІ» м. Донецьк звернулося до господарського суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева » м. Краматорськ про визнання права власності  на частку у праві власності на наступне майно:

5863/10000 запасних бункеров коксу ( інв № 200-2) та 9377/10000 бункерної естакади ( інв № 200-12)

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив суд визнати право власності на частку у праві власності на наступне майно, а саме:  визнати право власності на 6109/10000 запасних бункерів коксу ( інв № 200-2) та 9619/10000 естакади ( інв. № 200-12)

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що під час дії договору лізингу ним було за згодою лізінгодавця практично створена нова річ, документи, що підтверджують вказану обставину, ст.ст. 778, 806  ЦК України

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

19.06.1998 року між відповідачем та позивачем було підписано договір фінансового лізингу № 351, відповідно до якого позивач отримав у фінансовий лізинг майно, визначене у додатку № 1 до договору фінансового лізингу.

До вказаного майна увійшли також і запасні бункери коксу ( інв № 200-2)

Відповідно до п.9.5 договору лізингоотримувач ( позивач по цій справі), має право проводити любу модернізацію та любе  поліпшення об'єкту лізингу як в цілому , так і в його частині. У разі дострокового розірвання договору, а також у разі повернення об'єкту лізингу, відповідач як лізингодавець зобов'язаний компенсувати позивачу всі витрати, які він здійснив на удосконалення, модернізацію, поліпшення об'єкта лізингу або його частини.

В матеріали справи також додано лист – відповідь відповідача на адресу позивача, яким він підтвердив згоду на проведення поліпшення, удосконалення майна, переданого у лізинг. ( лист № 1/1631 від 09.07.2007 р)

Під час дії договору лізингу позивач здійснив поліпшення майна, що увійшло до об'єкту лізингу, а саме : залізничного шляху № 3, залізничного шляху № 4, бункеру ( в т.ч. шляхів коксоподачі) несучих конструкцій бункерной естакади, бункерів ( рудних та оперативного)

Згідно пояснень представника позивача було здійснено ремонт ( заміна) шпальних решіток залізничних шляхів № 3 та № 4, рейок, включаючи монтаж площадок, балок, шпальних решіток, рейок на підкладки, монтаж металевих конструкцій ( далі –м/к) естакади з встановленням кронштейнів, розкосів, виготовленням балок, монтаж опор балки залізничних шляхів, монтаж балок під рейки, монтаж рухомих опор. Також було здійснено виготовлення пролітної будови, монтаж ребер жорсткості та інше. Здійснено ремонт ( заміна)  мк течкі на транспортерній стрічці та в коксоподачі, м/к четвертого шляху коксоподачі, м/к горловини, монтаж м/к четвертого шляху коксоподачі, виготовлення м/к четвертого шляху коксоподачі та заміна рейок, ремонт м/к горловини бункерів, заміна скидних течок, ремонт м/к площадок для розвантаження вагонів коксу четвертого шляху. Було здійснено відновлення несучих балок бункеру з додаванням нового металу, заміну горловини бункеру, демонтаж крепіжу рейок шляху та монтаж нових рейок, заміну решітки бункеру, ремонт захисту барабанів та мк рудного барабану, ремонт рудних бункерів №№ 5,6,7.9,10,20,22,28,30,41,43,45,51,53, а також відбулася заміна валу грохоту, заміна лівого грохоту, ремонт монтажної рами та металоконструкцій правового грохоту, ремонт футеровки та броні бункеру, монтаж затворів та інші роботи,  зміст яких наведений у додатках до позовної заяви.

З матеріалів справи та пояснення сторін вбачається, що в результаті поліпшень вищевказані складові частини «запасних бункерів коксу» та бункерної естакади» фактично були створені заново, тобто в результаті поліпшень були створені нові речі, які є складовими частинами «запасних  бункерів коксу» та бункерної естакади»

Згідно ст. 188 Цивільного кодексу України встановлює,  що якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю ( складна річ)

Частина 2 ст.188 Цивільного кодексу України, передбачає, що правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові  частини, якщо інше не встановлено договором.

В даному випадку «запасні бункери коксу» та «бункерна естакада» є об'єктами , що входять до переліку майна, яке було передано у лізинг. Тобто запасні бункери коксу та бункерна естакада є речами, які є предметом договору фінансового лізингу і вищевказаний правочин був вчинений щодо складних речей. Зважаючи на це, та враховуючи приписи частини 2 статті 188 ЦК України, всі речі, які утворюють «запасні бункери коксу» та бункерну естакаду» є речами, які є предметом договору фінансового лізингу № 351 від 19.06.1998 року та були передані у лізинг у складі складних речей, оскільки договором фінансового лізингу інше не встановлено.

Стаття 806 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм ( оренду)  з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6  глави 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 778 ЦК України,  наймач може поліпшати річ яка є предметом договору найму лише за згодою наймодавця.

Якщо в результаті поліпшення , зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Як зазначалося вище,  позивач, за час знаходження у фінансовому лізингу «запасних бункерів коксу» ( інв № 200-2) та бункерної естакади ( інв № 200-12) здійснив  поліпшення речей, що утворюють ці об'єкти.

При цьому  характер таких поліпшень свідчить про фактичне створення нових речей, які утворюють ці об'єкти.

Факт здійснення поліпшень речей , що утворюють об'єкт – запасні бункери коксу та бункерна естакада підтверджується актами прийомки виконаних робіт та довідкою про результати поліпшення об'єкту «запасні бункери коксу» ( інв № 200-2) та «бункерна естакада» ( інв № 200-12) ,яка складена на підставі даних, отриманих в результаті обробки актів прийомки  виконаних робіт щодо цих об'єктів за весь час знаходження їх у фінансовому лізінгу, що підтверджується їх  копіями,  які додані до справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач витратив на поліпшення «запасних бункерів коксу» ( інв № 200-2) - 383171 грн 24 коп, а витрати на поліпшення «бункерної естакади» ( інв № 200-12 ) склали   421592 грн 07 коп

Таким чином,  частка  позивача у  власності на запасні бункери коксу ( інв № 200-2) складає 6109/10000,  бункерної естакади  (інв № 200-12) - 9619/10000

Стаття 392 Цивільного кодексу України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Позивач надіслав на адресу відповідача листа від 09.07.2007 року ( вих № 1830/01) в якому підіймалося  питання про переєстрацію права власності на поліпшене  та модернізоване майно, що входить до складу об'єкту лізінга.

Своїм листом від 12.07.2007 року відповідач повідомив що не бачить підстав для переєстрації права власності на спірні об'єкти.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача, на п.10.1 договору фінансового лізингу , яким передбачено, що об'єкт лізингу є власністю відповідача впродовж всього строку дії договору,  судом до уваги не приймається,  так як в даному випадку  в результате поліпшення певних частин об'єкту лізингу,  створена нова річ, яка згідно приписів ст.778  ЦК України є власністю як позивача так і відповідача .

Пункти 10.4 та п.  20.2. договору регулюють перехід право власності на майно яке раніше було передано у лізинг, і не можуть застосовуватися на нові речі, які виникли  під час використання об'єкту лізингу.

Судові витрати покласти  на відповідача

З огляду на  вищевикладене, ст. 778 ЦК України та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати за Закритим акціонерним товариством «ВІЗАВІ» ( м. Донецьк вул.Щорса,26а, )  право власності  на частку у праві власності на наступне майно, а саме - визнати право власності на 6109/10000 запасних бункерів коксу ( інв № 200-2) та 9619/10000 бункерної естакади ( інв № 200-12)

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Краматорьский металургійний завод ім.Куйбишева « ( м.Краматорськ,  вул.М.Тореза,18 )  на користь Закритого акціонерного товариства  «ВІЗАВІ» ( м. Донецьк вул.Щорса,26а, )  витрати по сплаті державного мита у сумі 85 грн, витрати по сплаті за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн

Повний текст рішення підписано 28.09.2007 року

Суддя                                                                         Склярук О.І.