СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

07.11.2007
Справа №  4/332-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю " Херсонський центр

підготовки плавскладу" м.
Херсон

до    приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Херсон

про
стягнення
269.619грн. 73коп.

та зустрічний позов

приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Херсон

до товариства
з обмеженою відповідальністю " Херсонський центр підготовки
плавскладу" м. Херсон

про   стягнення   33.446грн.51коп.

за участю   представників сторін:

від
позивача   - уповноважена особа
Кучерявий О.С.

від
відповідача  - уповноважена особа
ОСОБА_2

Відповідно до розпорядження голови
господарського суду № 246 від 14.09.2007 року справу передано  на розгляд судді Ємленіновій З.І.

в с
т а н  о в и в :

ТОВ "Херсонський центр
підготовки плавскладу" звернулось з позовом про стягнення з ПП ОСОБА_1
269.619грн.73коп., в тому числі: безпідставно набуті грошові кошти у сумі
255.100грн.00коп.; проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами
у сумі 3.826грн.50коп.; упущену вигоду 10.693грн.23коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ПП ОСОБА_1 безпідставно отримав грошові кошти, оскільки договір поставки №
22-03 від 22.03.2006 року, відповідно до якого були перераховані кошти, визнано
неукладеним згідно з постановою Запорізького апеляційного господарського суду
від 08.02.2007 року, а тому правові підстави отримання коштів у ПП ОСОБА_1
відсутні.

Ухвалою суду від 11.09.2007 року
порушено провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду спору
на 02.10.2007 року.

Ухвалою суду від 02.10.2007 року
розгляд справи відкладався.

25.10.2007 року приватний
підприємець ОСОБА_1 (відповідач за первісним позовом) заявив зустрічний позов
про стягнення з ТОВ "Херсонський центр підготовки плавскладу" 33.446грн.51коп.
у якості відшкодування вартості безпідставно набутого майна, посилаючись на те,
що на виконання договору № 22-03 від 22.03.2006 року згідно накладних  ПП ОСОБА_1 передав ТОВ "Херсонський
центр підготовки плавскладу" товар на загальну суму 33.446грн. 51коп. Він
зазначає, що оскільки накладні, що підтверджують факт передачі товару на
загальну суму 33.446грн. 51коп., були
невід'ємною частиною вказаного вище договору і підписувались сторонами в
підтвердження його виконання, вони не можуть вважатися окремим договором. З
огляду на викладене, він вважає, що ТОВ "Херсонський центр підготовки
плавскладу" набуло товар на загальну суму 33.446грн. 51коп. без
відповідної правової підстави.

Ухвалою  господарського  суду від
26.10.2007року  зазначений зустрічний
позов прийнято  до  розгляду разом з первісним, оскільки позови
взаємно  пов'язані між собою.

Представник ПП ОСОБА_1 в
засіданні  пояснив, що позовних вимог за
первісним позовом не визнає в частині стягнення процентів за користування
коштами,  посилаючись на те, що між
сторонами відсутні договірні зобов'язання. Не визнає  він і упущену вигоду, а також  вимоги в сумі
255.100грн.00 коп., посилаючись на те, що в рахунок одержаних  коштів
був переданий товар на певну суму, а договір, на підставі якого були
отримані кошти, постановою Запорізького апеляційного господарського суду
визнаний неукладеним.

Позивач за первісним позовом  не надав письмового  відзиву на зустрічний позов, але  не
заперечує факту отримання
від  відповідача будівельних  матеріалів на суму 33.446грн. 51коп.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін,  суд дійшов до
висновку про  наступне.

Між сторонами по справі
22.03.2006р. підписано договір поставки №22-03. Відповідно до умов цього
договору підприємець ОСОБА_1 зобов'язався поставити  ТОВ “Херсонський центр підготовки плавскладу”
для будівництва та оздоби будівельні матеріали на адресу провулок Проточний,
УТС "Капітан Остапенко” м.Херсона по відповідних накладних, які є
невід'ємною частиною договору, а замовник прийняти та оплатити їх вартість.
Розділом 3 договору сторони встановили 100% попередню оплату з визначенням
орієнтовної суми такої оплати у розмірі 255.100 грн. 00коп.

Матеріали  справи
свідчать  про те,  що
позивачем з 22 березня по 30 серпня 2006року сплачено відповідачу
255.100грн.00коп, що підтверджено квитанціями про сплату вказаної суми (арк.
справи 29-32), які підписані ПП ОСОБА_1 та скріплені його печаткою.

В наступному позивач звернувся
до  суду з  позовом про
стягнення 221.653грн.49 коп. з  посиланням  на
невиконання  відповідачем
зобов'язань за зазначеним договором.

Рішенням  господарського  суду Херсонської області  від 15.11.2006року по  справі № 1/313-06  з відповідача на користь позивача було  стягнуто 221.653грн.49 коп. Але
постановою  Запорізького  апеляційного
господарського  суду  від 08.02.2007року зазначене  рішення скасоване і в задоволенні
позовних  вимог  відмовлено. Цією  постановою
встановлено, що  відповідно
до  ч.8 статті 181 ГК України  сторони не
досягли згоди  з  усіх  істотних  умов договору, тому  договір
є  неукладеним  (таким, що
не  відбувся) і правові
підстави  стягнення коштів на підставі
договору відсутні.

З урахуванням   зазначеного
відповідач отримав від  позивача
255.100 грн. 00коп. без  відповідної  правової
підстави.

Статтею 1212 ЦК України
встановлено,  що  особа, яка
набула майно або  зберегла його у
себе за рахунок іншої  особи без  достатньої
правової  підстави
(безпідставно  набуте майно), зобов'язана
повернути  потерпілому зазначене  майно. Особа
зобов'язана повернути  майно  і тоді, коли підстава, на якій  воно
було  набуте, згодом  відпала. Положення зазначеної  норми
застосовуються  незалежно  від
того, чи  безпідставне  набуття
або  збереження майна було  результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших  осіб, чи  настання події.

Термін  «майно»в контексті ч.1 ст. 1212 ЦК
України  включає  в себе не лише поняття майна в розумінні  ст. 190 ЦК України, а й поняття усіх  матеріальних
благ, що  захищаються правом, в
тому числі і  грошові кошти.

Якщо  підстава згодом відпала, особа все одно  зобов'язана
повернути  безпідставно  набуте або
збережене, оскільки воля та умисел
у даному випадку значення не
мають.

З урахуванням  зазначених
вимог  закону, відповідач за
первісним позовом зобов'язаний повернути
отримані від  позивача кошти  в сумі 255.100 грн. 00коп., оскільки  підстава їх
отримання  згодом відпала
через  визнання договору неукладеним.

Крім  того, відповідно до  ч.2 статті 1214 ЦК України у  разі безпідставного  одержання чи
збереження  грошей  нараховуються
проценти  за користування ними  відповідно до
статті 536 ЦК України, якою
передбачено  обов'язок боржника  сплатити
проценти  за користування
чужими  грошовими  коштами з
часу, коли  особа дізналася  або
могла дізнатися про отримання майна чи
коштів  без  достатньої
правової  підстави. Розмір  процентів за користування  чужими
грошовими  коштами  встановлюється  договором, законом та  іншими
актами  цивільного  законодавства. Такий розмір  частина 2 статі 625 ЦК України  встановлює
в межах 3% річних.

Відповідач  дізнався про отримання коштів в сумі
225.100грн.00коп. в момент проголошення постанови Запорізького апеляційного
господарського суду  по справі №
1/313-06, тобто 08.02.2007 року і з цього моменту  в нього виник
обов'язок сплатити проценти  в
розмірі 3% річних.

На підставі викладеного, вимоги
позивача за первісним позовом про
стягнення з  відповідача
3826грн.50коп. річних  відсотків,  які нараховані позивачем  за 6 місяців - з  моменту винесення постанови Запорізьким
апеляційним  господарським судом
(08.02.2007року)  по 08.08.2007року,
також  обгрунтовані і підлягають  задоволенню.

Розглядаючи  позовні вимоги за первісним позовом в
частині  стягнення упущеної  вигоди в сумі 10.693грн.23коп. суд  виходить  із
наступного.

Відповідно до  ст. 224 ГК України під збитками розуміються
витрати, зроблені управненою  стороною,
втрата або  пошкодження її майна, а також  не одержані нею  доходи, які управнена сторона одержала б  у разі належного  виконання
зобов'язання  або  додержання правил здійснення
господарської  діяльності.

Аналогічна норма міститься   і в статті 22 ЦК України.  Частиною 1 статті  614  ЦК
України  встановлено, що  особа, яка
порушила зобов'язання  несе  відповідальність  за наявності її  вини, якщо
інше  не  встановлено
договором або  законом.

Зазначені статті визначають  загальну норму  щодо
відшкодування збитків  внаслідок
наявності  складу господарського  правопорушення: порушення права; завдання
збитків та причинний зв'язок між
порушенням  права та збитками.
При  наявності таких  обставин
у особи виникає  право на
відшкодування  завданих  збитків.

Притягнення ж  до
господарсько-правової
відповідальності можливе лише при наявності  передбачених
законом умов. Їх  сукупність  утворює
склад  господарського  правопорушення, який є  підставою
господарсько-правової
відповідальності. Склад
господарського  правопорушення,
визначений законом для настання
відповідальності у формі
відшкодування  збитків
утворюють  наступні елементи:  суб'єкт, об'єкт,  об'єктивну та суб'єктивну  сторону. Суб'єктом є  боржник;
об'єктом - правовідносини  по
зобов'язаннях; об'єктивною  стороною -
наявність  збитків  у майновій сфері кредитора, протиправна
поведінка  суб'єкта господарювання,
а  також
причинний зв'язок  між  протиправною
поведінкою правопорушника і збитками; суб'єктивну сторону  господарського  правопорушення  складає
вина, яка  представляє  собою
психічне  відношення  особи до
своєї протиправної  поведінки  та її
наслідків.

Статтею  34  ГПК
України  передбачено, що  обставини
справи, які  відповідно до  законодавства
повинні  бути доведені  певними
засобами  доказування, не  можуть
підтверджуватися  іншими  засобами
доказування.

Розмір  неотриманих
доходів позивач обгрунтовує  тим,
що  у разі своєчасного  повернення відповідачем безпідставно  отриманих
коштів, він  міг  би
отримати  доход у вигляді
річного  прибутку за середньою процентною
ставкою 8,5% річних, поклавши їх  на
депозит.  За  розрахунком позивача  за 6 місяців
він міг би отримати 10.693грн.23коп. і ця сума є його упущеною
вигодою.

Однак, позивачем не  надано
суду належних доказів, встановлених
статтею 34 ГПК України на
обгрунтування  отримання саме
цієї  суми прибутку, а також того, що він
міг би покласти зазначені кошти на депозит до ЗАТ КБ “Приватбанк” саме за
зазначеною ним ставкою річних відсотків,
тому правові підстави  для   стягнення
упущеної вигоди  відсутні.

Розглядаючи  позовні вимоги за зустрічним позовом  суд
виходить із  того, що  відповідачем
на  виконання  зазначеного
вище договору поставки  від  22.03.2006року  передані позивачеві  за наданими
до  матеріалів справи  накладними
(арк. справи 38-56) будівельні матеріали
на загальну суму  33.446грн.51коп,
що  не
заперечується позивачем.

Оскільки договір  в наступному було  визнано
неукладеним постановою
Запорізького  апеляційного
господарського  суду  від 08.02.2007року, то  позивач відповідно до  ст.ст. 1212 , 1213 ЦК України  зобов'язаний повернути  зазначені матеріали в натурі. У разі неможливості
повернення в натурі, відшкодовується
їх  вартість.

Повернути  отримані позивачем матеріали  неможливо у зв'язку з  їх
використанням в будівництві, тому їх
вартість  підлягає  стягненню
з позивача на користь відповідача.

З урахуванням  викладеного, позовні вимоги за зустрічним
позовом підлягають  задоволенню в повному
розмірі.

Судові витрати  відповідно до
ст. 49 ГПК України відносяться на сторони пропорційно  від
суми  задоволених  позовних
вимог.

В засіданні за згодою
представників  сторін  оголошувалася вступна та резолютивна частина
рішення.

Відповідно до  зазначених
норм закону та  керуючись ст.ст.
44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні   вимоги
за первісним позовом задовольнити
частково.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1  р/р НОМЕР_1 в ВАТ  «Райффайзен банк Аваль” МФО 352093  код
    на користь
товариства з обмеженою відповідальністю " Херсонський центр підготовки
плавскладу" м. Херсон   Карантинний
острів, 1  пров.Проточний, УТС «Капітан
Остапенко» р/р 0001 в Херсонській філії  “Приватбанк” МФО 352479 код 30069674  -
255.100грн.00коп. основного боргу,
3.826грн.50коп. процентів за користування грошовими коштами,  2.589грн.27коп.   витрат по сплаті  державного мита  та  118грн.00коп.   витрат за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ   видати
після набрання рішенням   законної
сили.

3. В  стягненні 10.693грн.23коп. за первісним
позовом відмовити.

4. Позовні вимоги за зустрічним
позовом задовольнити.                                                              5.
Стягнути з           товариства з
обмеженою відповідальністю "Херсонський центр підготовки плавскладу"
м. Херсон   Карантинний острів, 1  пров.Проточний, УТС «Капітан Остапенко» р/р
0001 в Херсонській філії
“Приватбанк” МФО 352479 код 30069674
на користь приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1  р/р НОМЕР_1 в ВАТ  «Райффайзен банк Аваль” МФО 352093  код    -
33.446грн.51коп.  основного боргу,
334грн.47коп. витрат по сплаті  державного
мита  та
118грн.00коп.   витрат за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ   видати
після набрання рішенням   законної
сили.

Суддя
З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст. 84 ГПК України 13.11.2007року.