ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2007                                                                                Справа №  8/505

за позовом  Полтавського міського центру зайнятості,  вул. Леніна, 91,Полтава, 36037

Полтавського обласного центру зайнятості, вул. Сінна, 45, м. Полтава, 36039

до відповідача  Відкритого акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос",  вул. Монастирська, 12, м. Полтава, 36020

про  стягнення 2047,17 грн.

Суддя:  Плеханова Л.Б.

Секретар судового засідання:  Батрак Я.А.

Представники :

від позивача:  Косиневська Ю.Д. дор. № 572 від 01.02.2007р. від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні 01.02.2007р. оголошена перерва. Постанова приймається після перерви відповідно до вимог ст. 165 КАС України

Суть спору: Розглядається позовна заява Полтавського міського центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості до Відкритого акціонерного товариства “Букрос” про стягнення 2047,17 грн.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін,

в с т а н о в и в:

Полтавським міським центром зайнятості була проведена перевірка на виконання вимог п.4 ст.26 Закону України “Про зайнятість населення” підприємствами, установами, організаціями щодо відшкодування витрат центра зайнятості на навчання безробітних, яких було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України і які не мали можливості підвищити свою кваліфікацію протягом останніх 2-х років до дня вивільнення.

До Полтавського міського центра зайнятості 27.08.2003р. з метою пошуку роботи  звернулась гр.. Недогорська Г.О. 1977 р.н., якому на підставі ст.2 Закону України “Про зайнятість населення” наданий статус безробітного 03.09.2003р.

Згідно реєстраційних даних гр. Недогорська Г.О. була звільнена з ВАТ “Букрос”  в зв’язку  із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно поданої  роботодавцем звітності за формою 4ПН за останні 2 роки, що передували звільненню, гр. Недогорська Г.О. не підвищувала своєї кваліфікації. Крім того, під час перебування на обліку в центрі зайнятості безробітний виявила бажання пройти професійну перепідготовку за професією “Водій автотранспортних засобів”. Наказом Полтавського міського центра зайнятості № НТ031204 від 04.12.2003р. гр. Недогорська Г.О. була призначена матеріальна допомога у період навчання відповідно до умов та в розмірах, передбачених ст.ст. 22,23,27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Матеріали справи свідчать про те, що після отримання спеціальності гр. Недогорська Г.О. була працевлаштована, що підтверджується наказом № 5 від 25.03.2004р. прийнята на посаду водія до ПБВКФ “Електронасоссервіс”

Таким чином, центром зайнятості на здобуття нової спеціальності гр. Недогорська Г.О. були витрачені державні кошти в розмірі вартості навчання, що становить 1531,91 грн. і  виплаченої матеріальної допомоги в період навчання в сумі 515,26 грн.

Відповідач проти стягнення з нього вище зазначеної суми заперечує з таких  мотивів:

Вимоги позивача по цій справі, а саме посилання його на п.4 ст.26 ЗУ “Про зайнятість населення” щодо проведення професійної перепідготовки громадян за рахунок підприємства суперечить нормам статтей 7,16 ЗУ “Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття”. Оскільки матеріальна допомога професійної  перепідготовки колишнього працівника ВАТ “Букрос” Недогорська Г.О. була призначена у 2002р. після набрання чинності ЗУ “Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття”, слід  керуватись нормами цього Закону.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання покладених державою функцій по забезпеченню зайнятості населення згідно ст.19 Закону України “Про зайнятість населення”, ст.12 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” Полтавським міським центром зайнятості була проведена перевірка на додержання вимог п.4 ст.26 Закону підприємствами, установами, організаціями щодо відшкодування витрат  центра зайнятості на навчання безробітних, яких було звільнено  на підставі п.1 ст.40 КЗпП України і які не мали можливості підвищити свою кваліфікацію протягом останніх  2-х років до дня вивільнення.

До Полтавського міського центра зайнятості 27.08.2003р. з метою пошуку роботи  звернулась гр.. Недогорська Г.О. 1977 р.н., якому на підставі ст.2 Закону України “Про зайнятість населення” наданий статус безробітного 03.09.2003р.

Згідно реєстраційних даних гр. Недогорська Г.О. була звільнена з ВАТ “Букрос”  в зв’язку  із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно поданої  роботодавцем звітності за формою 4ПН за останні 2 роки, що передували звільненню, гр. Недогорська Г.О. не підвищувала своєї кваліфікації. Крім того, під час перебування на обліку в центрі зайнятості безробітний виявила бажання пройти професійну перепідготовку за професією “Водій автотранспортних засобів”. Наказом Полтавського міського центра зайнятості № НТ031204 від 04.12.2003р. гр. Недогорська Г.О. була призначена матеріальна допомога у період навчання відповідно до умов та в розмірах, передбачених ст.ст. 22,23,27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Матеріали справи свідчать про те, що після отримання спеціальності гр. Недогорська Г.О. була працевлаштована, що підтверджується наказом № 5 від 25.03.2004р. прийнята на посаду водія до ПБВКФ “Електронасоссервіс”

Відповідно до п.4 ст.26 Закону України, для підприємств, установ та організацій, що забезпечують  перенавчання вивільнених працівників у зв’язку із змінами в організації виробництва та праці, при обчисленні податку з прибутку сума балансового прибутку зменшується на розмір витрат, пов’язаних з організацією професійної підготовки таких працівників.

Якщо протягом двох років, які передують вивільненню, працівник не мав можливості підвищити свою кваліфікацію чи одержати суміжну професію за попереднім місцем роботи, і якщо при працевлаштуванні йому необхідно підвищувати кваліфікацію або пройти професійну перепідготовку, то витрати на ці  заходи проводяться за рахунок підприємства, установи, організації, з яких вивільнено працівника.

Слід зазначити, що ч.4 ст.26 Закону України “Про зайнятість населення” є чинною нормою, не існує нормативно-правових актів, які б відміняли її дії. Зазначена стаття є  гарантією для працівників, які втратили роботи у зв’язку  із змінами в організації  праці і виробництва, а державна служба зайнятості відповідно до Положень про державну службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.91р. №47, здійснює на підставі пп. “З”, “Ф” п.3 заходи щодо професійної підготовки, підвищення кваліфікації та перепідготовки  вивільнюваних працівників з метою підвищення їх конкурентної спроможності на ринку праці та здійснює контроль за дотриманням підприємствами, установами і організаціями усіх  форм власності законодавства про працю. Зазначене Положення в пп. “п” п.8 надає право державній службі зайнятості стягувати з підприємств, установ та організацій суми витрат, пов’язаних із працевлаштуванням, професійною перепідготовкою.

Згідно п.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли о особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення  своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що гр. Недогорська Г.О.  була працевлаштована за здобутою спеціальністю 25.03.2004р., то саме з  цього дня у Центрі зайнятості виникло право на стягнення коштів з відповідача. Позовні ж вимоги, згідно печатки господарського суду Полтавської області на позовній заяві, були пред’явлені 08.12.2006р.

Отже, на момент подачі позовної заяви строк для пред’явлення позову не сплинув. Таким чином, стягненню підлягає 2047,17 грн.

Судові витрати покласти на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 158-163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України та  ст.ст. 12, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.    Позовні вимоги задовольнити.

2.  Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства “Бурова компанія “Букрос” (36020, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, р/р 401 в УСБ, МФО 331014, р/р 131 в ГОС “Ексімбанк”, МФО 331649, ) :

- на користь  Полтавського міського центру зайнятості, 36037, м. Полтава, вул. Леніна, 91, р/р  0002 банк: УДК в Полтавській області, м. Полтава,  МФО 831019,  –515,26грн. боргу;

-   на користь Полтавського обласного центру зайнятості, 36039, м. Полтава, вул. Сінна, 45, р/р 3202 банк: УДК в Полтавській області м. Полтава, МФО 831019, –1531,91 грн. суму боргу,

- в доход Державного бюджету України, рахунок 0002, банк ГУДКУ у Полтавській області, м. Полтава, отримувач Управління Держказначейства у м. Полтава, МФО 831019,  –20,47 грн.  державного мита.

Видати виконавчі листи.

Суддя                                                                      Плеханова Л.Б.

Примітки :

1. Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 та ч. 3 та ч. 5 ст. 186 КАС України.

2. Наслідки набрання законної сили судовим рішенням зазначені у ст. 255 КАС України.