ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 р.                                                                                Справа № 15/99-05

Господарський суд Вінницької області у складі:  судді Залімського І.Г., при секретарі  судового засідання  Муравей А.В., розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області ( м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпромтех" (м. Вінниця, вул. К.Маркса, 56)

про  стягнення  1 153 000,00 грн. штрафних санкцій

з участю представників сторін

позивача          - Климентьєва О.М.

відповідача      - Безрученко Д.П.

ліквідатора      -  Болховітін В.М.

В С Т А Н О В И В :

Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпромтех" заявлено позов про стягнення з останнього 1153000,00 грн.  штрафних  санкцій.

Ухвалою суду  від 09.10.07  провадження у справі  зупинено з метою витребування у відповідача та ліквідатора  додаткових доказів, зокрема первинних  документів   відповідно до яких у вересні 2004 року  здійснювалася реалізація 244,25 тон  цукру- піску з цукрових буряків  урожаю 2004 р.  Після надання вказаних документів провадження у справі поновлено.

Представник  позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував  з підстав, викладених у відзиві №24 від 02.02.06.

Разом  з тим, в судовому засіданні 05.11.07  представник відповідача та ліквідатор по суті   заявлених позовних вимог  заперечень не надали, одночасно зазначивши, що у випадку  задоволення позову сума штрафних санкцій, яка є поточною заборгованістю перед позивачем, буде включена  до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

В  період  з 10-19  жовтня 2004 року та 14-23 березня 2005р.  Державною  інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області  здійснено  перевірку дотримання  ТОВ "Вінпромтех" державної дисципліни цін щодо встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 02.06.00р. №868 та від 04.02.04р. №117 мінімальних цін на цукрові буряки та цукор.

За результатами вказаних перевірок складений акт від 23.03.05р., яким  виявлено, що в період  з 15 по 20 вересня  2004 року відповідачем реалізовано 244,25 тонн цукру на загальну суму 576500 грн.,   середня реалізаційна ціна якого склала 2360,29 грн.  за одну тонну, тоді як постановою КМУ №117 від 04.02.04 встановлено мінімальну  ціну  на цукор квоти "А"  в розмірі 2370 грн. за 1 тонну. Даним актом встановлено здійснення  ТОВ "Вінпромтех" порушень  вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру»та положення  постанов Кабінету Міністрів України від 02.06.200р. №868, від 04.02.04 №117.

На підставі вказаного  акту  начальником Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області прийняте  прийнято  рішення №ІЦ-02/12/27Ш  від 25.05.05 про застосування фінансових (штрафних) санкцій  за порушення  в частині додержання державної дисципліни цін та  застосовано до відповідача  штраф  в розмірі  1153000 грн.

Вказане рішення у встановленому  законом порядку не оскаржено, відомостей та доказів щодо  його виконання на адресу позивача та в суд відповідачем  не надано.

Надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для  задоволення позову  виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 2 Закону України від 17.06.99р. №758-ХІУ «Про державне регулювання виробництва та реалізації цукру»,  обсяги виробництва цукру,  що поставляється на  внутрішній ринок України, обмежуються квотою "А". Згідно ст. 6   вказаного закону,  мінімальна ціна на цукрові буряки, які поставляються для виробництва цукру квоти "А" та квоти "В", і мінімальна ціна на цукор квоти "А" визначаються щорічно Кабінетом Міністрів України за  пропозиціями Міністерства агропромислового комплексу України з урахуванням базисної цукристості.

Порядок визначення мінімальних цін на цукрові буряки та цукор затверджений становою КМУ від 02.06.00р. №868. Пунктом 6 вищевказаного порядку, визначено обов'язковість дотримання мінімальних цін на цукор для всіх суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності під час укладання угод купівлі - продажу.

Постановою КМУ від 04.02.04р. №117 «Деякі питання державного регулювання виробництва і реалізації цукру»встановлено  мінімальні ціни в розмірі  165 грн. за 1 тону (з урахуванням податку на додану вартість) - на цукрові буряки, які поставлялися починаючи з 1 вересня 2004р. до 1 вересня 2005р. для виробництва цукру в межах квоти "А", та в розмірі 2370 грн. за 1 тонну -  на цукор квоти "А", що реалізовувався на внутрішньому ринку України в  вищезазначений  період.

Факт продажу відповідачем   в період з 15.09.04 по 20.09.04   цукру - піску   з  урожаю 2004р.  по ціні 2360,29 грн/т, тобто нижче від встановленої мінімальної ціни, підтверджується  зведеною відомістю та  дослідженими в  судовому засіданні  оригіналами    накладних відповідно до яких у вказаний період відповідач  реалізовував   цукор суб'єктам підприємницької діяльності (копії накладних містяться  в справі, а.с. 70-84).

Відповідно ж до ст. 9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру»від 17.06.99р. №758-ХІУ,  у  разі поставок цукру на внутрішній ринок понад встановлену квоту або реалізації його за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціни, з суб'єкта підприємницької діяльності стягується штраф у розмірі подвійної вартості цукру, реалізація якого здійснена з порушенням встановленого порядку.   Зазначений штраф стягується до місцевого бюджету за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, винного в порушенні норм цього Закону.

На підставі ст. 14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” та Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої Наказом Міністерства економіки та Міністерства фінансів України від 03.12.01р. №298/519, сума необґрунтованої виручки підлягає вилученню до місцевого бюджету із застосуванням штрафу у двократному розмірі необґрунтованої виручки.

Посилання  представників відповідача, на те, що вимога щодо стягнення заявленого штрафу не підлягає задоволенню як такі, що погашені, оскільки  сума штрафу не була включена до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Вінпромтех" (справа №10/3-05) в термін встановлений ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом", суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно  п.2.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України  №01-8/307 від 19.03.02 Про деякі питання, пов'язані з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно з Законом України "Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом", мораторій   поширюється   на   вимоги   щодо   стягнення фінансових санкцій за порушення норм антимонопольного, банківського, валютного законодавства, законодавства про цінні папери, про ціноутворення тощо, хоча ці категорії вимог не підлягають задоволенню у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно п. 4 вказаного листа, вимоги до боржника, які не підлягають задоволенню в межах провадження зі справи про банкрутство або не були заявлені кредиторами або заявлені ними після закінчення встановленого статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом"  місячного строку, який не відновлено господарським судом у встановленому порядку, можуть бути предметом позову.

Нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом", зокрема ч. 2 п. 6 ст. 12 встановлено, що дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що  здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до постанови господарського суду від 12.12.2006р.  по справі 10/3-05, припинено  процедуру санації ТОВ "Вінпромтех" та визнано останнього   банкрутом, відповідно до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скасовано арешт на майно боржника та інші обмеження щодо розпорядження майном.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги  про стягнення з ТОВ "Вінпромтех" штрафних санкцій  виникли після порушення справи про банкрутство останнього, такі вимоги  є поточними і  не підлягають погашенню відповідно до ч.2  ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом".

З приписів ст.71 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86  КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам та матеріалам справи, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.69, 70, 86-98, 159-163, 167,  Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпромтех" (м. Вінниця, вул. К.Маркса, 56, ) в доход державного бюджету України ( код 21727686, р/р 0002 УДК у Вінницькій області, МФО 802015, код платежу 23030 грн. (один мільйон сто п'ятдесят три тисячі гривень) фінансових санкцій.

3. Копію рішення надіслати позивачу, відповідачу та ліквідатору.

Судове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку

Відповідно до ст.186. КАСУ Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі, яка подається до суду апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів  після  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі

відповідно до ч.3 ст.160 КАС України 09.11.07 р.

Суддя                                                    Залімський І.Г.