АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2007 р.
Справа № 2/1251-НМ

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:
Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при
секретарі                                                            Швидченко
О.В. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:         Гурнович І.В.,
довіреність №03/4 від 09.01.2007р.,

від
відповідача:     не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Житомирській області, м.Житомир

на
рішення господарського суду Житомирської області

від
"31" липня 2007 р.  у справі №
2/1251-НМ (суддя Тимошенко О.М.)

за
позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській
області, м.Житомир

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Коростень

про
стягнення 10303,37грн. орендної плати та звільнення приміщення (відповідно до
уточнення до позовної заяви 17216,51грн. орендної плати та 651,35 грн. пені),

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007р.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області
подало до господарського суду Житомирської області позовну заяву, в якій з
урахуванням  заяви про уточнення позовних
вимог №05/3129 від 27.07.2007р. (а.с.16-17) просить стягнути з відповідача
17216,51грн. - заборгованості по орендній платі та 651,35грн. - пені,  нарахованих за період з 01.01.2007р. по
18.07.2007р., з посиланням на те, що після закінчення договору оренди
відповідач продовжував користуватись орендованими ним приміщеннями без
проведення оплати за оренду.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 31.07.2007р.
у справі №2/1251-НМ позов задоволено частково: стягнуто з Приватного підприємця
ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Житомирській області  - 1475,31грн.
заборгованості по орендній платі та 162,05грн. пені. Витрати по сплаті
державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу
покладено на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.  В решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що
стягненню підлягають сума недоплати по орендній платі та пеня, нараховані лише
за строк дії договору оренди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Житомирській області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказане рішення суду в частині, в якій відмовлено в
задоволенні позову, з підстав порушення норм матеріального права та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи скарги, позивач посилається на укладений між
Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області
та Приватним підприємцем ОСОБА_1  договір
оренди, відповідно до якого відповідач орендував приміщення у позивача на
період з 27.02.2006р. по 27.01.2007р., однак Приватний підприємець ОСОБА_1
звільнила приміщення  лише  18.07.2007р., про що свідчить акт
приймання-передачі. Зазначає, що до 18.07.2007р. ПП ОСОБА_1 продовжувала
користуватися об'єктом оренди, тому, на думку позивача, мала виконувати п.5.2
Договору оренди, а саме своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.
Вважає, що фактично орендні відносини продовжувались між сторонами до
18.07.2007р. (до моменту звільнення приміщення),  а не до закінчення терміну дії договору
оренди, тобто 27.01.2007р.,  тому орендну
плату слід було вносити щомісяця до 18.07.2007р., а не   до 27.01.2007р. При цьому позивач
посилається на  ч.2 ст.785 ЦК України,
згідно якої якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець
має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення.

Представник позивача в судовому засіданні  підтримав доводи, викладені в апеляційній
скарзі, вважає рішення господарського суду Житомирської області необґрунтованим
та таким, що не відповідає нормам матеріального права, в зв'язку з чим просить
апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Житомирської
області скасувати та прийняти новий судовий акт, яким задовольнити позов в
повному обсязі. Також представник позивача вказала, що строк дії оренди не
продовжувався.

Відповідач не скористався правом надання письмового відзиву на
апеляційну скаргу та правом на участь в судовому засіданні: повноважного
представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.  В
адресованому Житомирському апеляційному господарському суду листі від
19.10.2007р. відповідач повідомляє про відсутність можливості з'явитись в
судове засідання з поважних причин. Крім того, відповідач надала незавірені
ксерокопії платіжних квитанцій від 15.08.2007р. на підтвердження сплати сум за
оскаржуваним рішенням суду.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній матеріалами. Згідно приписів ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у
першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом ХІІ ГПК
України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правилами, наданими суду першої інстанції.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, оскільки
неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної
скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим
господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства,  апеляційний господарський суд вважає скаргу
необґрунтованою, виходячи з наступного:

Згідно приписів ст.759 ЦК України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування
за плату на певний строк.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове, платне
користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької
діяльності та іншої діяльності. Орендна плата за користування майном вноситься  орендарем незалежно від наслідків
господарської діяльності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 27.02.2006р. між регіональним відділенням Фонду державного
майна України по Житомирській області (наймодавець) та приватним підприємцем Корнієнко
Тетяною Леонтіївною (орендар) укладено договір оренди №403 (а.с.4-5) нерухомого
майна, що належить до державної власності -
нежитлові вбудовані приміщення площею 251,7кв.м. на 1-му поверсі будинку
науки і техніки, що знаходяться за адресою: м.Коростень, вул.Кірова,38 та
перебувають на балансі Коростенської дистанції цивільних споруд і
водопостачання Південно-західної залізниці.

Згідно п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне
користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати
підписання сторонами договору та акта приймання-передачі майна.

На виконання умов договору позивач по  акту прийому-передачі орендованого державного
майна (а.с.6, зв.)  від 27.02.2006р.
передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування вищевказане
нерухоме майно.

На підставі  п.5.2 договору
оренди та статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" відповідач зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі
сплачувати  орендну плату.

В п.3.1 договору сторони домовились, що орендна плата визначається
на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від
04.10.95р. №786, і становить без ПДВ 3487,66грн. за базовий місяць оренди -
січень 2006р. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2006р. визначається
шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий
2006. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

В зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, за
останнім утворилась заборгованість по орендній платі.

Позивач 12.04.2007р. надіслав відповідачу письмову вимогу №03/1488
(а.с.7) про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що договір укладено строком на
11 місяців, а саме з 27.02.2006р. до 27.01.2007р. включно.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що у разі припинення дії договору
майно повертається орендарем
балансоутримувачу за участю наймодавця. Орендар повертає майно
аналогічно порядку, встановленому цим договором при передачі майна орендарю.
Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта
приймання-передачі.

Відповідно до п.10.6, п.10.8 Договору позивач за сім днів до
закінчення терміну дії договору оренди направив на адресу відповідача лист
№09/149 від 20.01.2007р. (а.с.8) з вимогою повернути орендоване майно у зв'язку
із закінченням строку дії договору та підписати акт приймання-передачі майна.

Однак,  відповідач повернув
позивачу орендоване майно лише 18.07.2007р., тобто після подачі позову до суду,
про що свідчить підписаний сторонами та скріплений печаткою наймодавця акт
приймання-передачі орендованого державного майна (а.с.20).

З уточненого розрахунку, який наданий позивачем до суду першої
інстанції, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість
по орендній платі за період з січня 2007р. до моменту фактичного повернення
майна, а саме по липень 2007 року включно.

Апеляційний господарський
суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що
оскільки  договір оренди припинив свою
дію 27.01.2007 року, тому орендна плата та пеня можуть бути нараховані лише до
вказаної дати, незалежно від того, коли саме орендар звільнив займані
приміщення. З урахуванням зазначеного, розмір заборгованості по орендній платі
за період дії договору, враховуючи часткове погашення відповідачем орендної
плати становить  1475,31грн.  та 162,05грн. пені за несвоєчасне  виконання
грошових зобов'язань (п. 3.5
договору). При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.763 ч.1 ЦК України договір найму укладається на
строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку
договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений
договором (ст.764 зазначеного Кодексу).

Договором оренди №403 від 27.02.2006 року визначено, що він
укладений до 27.01.2007 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач
заперечував проти продовження дії вказаного договору, а тому 27.01.2007 року
договір оренди припинив свою дію (а.с.7-8).

Згідно п.3.3  зазначеного
договору відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату до 10 числа
наступного місяця за звітним.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання  має виконуватись належним чином, відповідно
до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння  зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Посилання позивача на ч.2 ст.785 ЦК України апеляційний
господарський суд вважає непереконливим, оскільки відповідно до ст.10 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна" істотними
умовами договору оренди комунального майна зокрема є: забезпечення виконання
зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо. Проте у
договорі оренди №403 від 27.02.2006 року відсутні вказівки про наявність у
відповідача зобов'язань щодо відповідальності у вигляді сплати неустойки в
розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення. Крім
цього, позивачем був пред'явлений позов про стягнення заборгованості по
орендній платі, а не неустойки.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано задовольнив позов в частині
стягнення 1475,31грн. заборгованості по орендній платі та 162,05грн. пені,
відмовивши позивачу в задоволенні решти позову.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного
застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції,
які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи та не  ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.

Рішення господарського суду Житомирської області від 31.07.2007р.
у справі №2/1251-НМ відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і
матеріалам справи, підстав для скасування вказаного рішення та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 31 липня
2007року у справі №2/1251-НМ залишити без змін, а апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області,
м.Житомир - без задоволення.

2. Справу №2/1251-НМ повернути до господарського суду Житомирської
області.

Головуючий
суддя
Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано
4прим.:

-----------------------------------

1
- до справи;

2
- позивачу;

3
- відповідачу;

4
- в наряд