ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.10.07р.

Справа № А8/349-07

За позовом          Дочірнього підприємства "Управління будівництва" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Дніпротрансбуд" (м. Дніпропетровськ)

до               Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (м. Дніпропетровськ)

про                      скасування акту

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          не з'явився

від відповідача:          Паплик С.А. –гол. спец./юр. (дов. № 07-08/5173 від 03.09.07 р.)

Суть спору:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування рішення останнього від 09.02.07 р. № 18 про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 4 110,84 грн., як такого, що є неправомірним та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на його необгрунтованість, вважає що спірне рішення винесене у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою господарського суду від 25.09.07 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 18.10.07 р. включно.

Позивач в судове засідання не з'явився двічі, причин свого нез'явлення суду не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивача, оскільки останній неодноразово належним чином повідомлявся про час і місце розхгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство "Управління будівництва" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Дніпротрансбуд" (далі-позивач) зареєстроване як платник страхових внесків (страхувальник) в Кіровській районній виконавчій дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, реєстраційний № 76.

Згідно акту перевірки від 23.01.07 р. правильності нарахування, перерахування страхових внесків і використання коштів Фонду за період з 01.01.05 р. по 01.01.07 р., було встановлено порушення позивачем п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18.01.01 р. № 2240 (далі-Закон 2240) та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування»від 11.01.01 р. № 2213 (далі-Закон 2213).

Рішенням відповідача № 018 від 09.02.07 р., за наслідками проведеної перевірки, на виплачену матеріальну допомогу у сумі 4 055,00 грн. позивачу були донараховані страхові внески в сумі 158,15 грн., накладено штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески (4 055,00 грн.), не прийнято до заліку витрат 111,68 грн. та накладено штраф у розмірі 55,84 грн. Всього застосовано фінансових (штрафних) санкцій на загальну суму 4 380,67 грн.

Порядок сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, визначається Законами України № 2240 та № 2213.

Відповідно до ст. 1 Закону 2213 та ст. 21 Закону України 2240, страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95 (далі-Закон 108/95), та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Статтею 2 Закону 108/95 визначена структура заробітної плати, яка складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Нормами зазначеної статті встановлено належність до інших заохочувальних та компенсаційних виплат грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, в тому числі і матеріальна допомога.

Відповідно до ст. 5 Закону 108/95, організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на державному рівні; галузевих, регіональних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Згідно "Інструкції зі статистики заробітної плати", затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.04 р. № 5 (далі-Інструкція), та пункту 1.1 ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.03 р. № 889 (далі-Закон 889), до заробітної плати також належать інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом та відносяться до фонду оплати праці

Під час проведення перевірки було встановлено, що на підприємстві в 2005 році була виплачена матеріальна допомога дев'ятнадцяти працівникам (з тридцяти шести працюючих) до свята 8-е березня (як матеріальне одноразове заохочення, не пов'язане з конкретними результатами праці), а також на оздоровлення (копії наказів знаходяться в матеріалах справи).

Допомога на оздоровлення та матеріальне одноразове заохочення, згідно п.п. 2.3.2, 2.3.3 Інструкції, належать до фонду оплати праці "як інші заохочувальні та компенсаційні виплати".

Посилання позивача на п. 3.31 Інструкції № 5 є безпідставним, оскільки виплачена матеріальна допомога не має відношення до оплати лікування, оздоровлення дітей, поховання.

Відповідно до п. 4.4 ст. 4 Закону України № 889, базою (об'єктом) для нарахування збору до Пенсійного фонду України чи внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування є заробітна плата платника цього податку.

Позивачем вказані виплати обкладені податком з доходів фізичних осіб, нараховані внески до Пенсійного фонду України, про що зазначається на с. 3 акту перевірки від 23.01.07р.

Враховуючи викладене, вищевказані види виплат включаються до фонду заробітної плати у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат і, відповідно, є базою для нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Статтею 30 Закону України № 2240 передбачена відповідальність страхувальника-роботодавця за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків.

Зокрема, абзацом 4 ст. 30 визначено, що за неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Перевіркою також було встановлено, що позивачем по одному лікарняному листку, виданому Железнікову Є.П., в порушення частин 1, 2 ст. 2 Закону України № 2213, перші 5 днів сплачено за рахунок коштів Фонду, а не за рахунок коштів підприємства, переплата склала 98,24 грн.

Крім того, позивачем невірно встановлено розрахунковий період для обчислення середньоденної заробітної плати для нарахування матеріального забезпечення, чим порушено ч.2 ст. 53 Закону № 2240 та нанесено шкоду Фонду в розмірі 13,44 грн.

Згідно п. 8.7 "Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду", затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.01 р. № 16 (далі-Інструкція № 16), витрати коштів Фонду, які були проведені з порушенням законодавства і заподіяли йому збитки, не приймаються до заліку в рахунок страхових внесків і відшкодовуються за рахунок страхувальника (13,44 грн.+98,24 грн.= 111,68 грн.).

Відповідно до ст. 30 Закону № 2240, за порушення порядку витрачання страхових коштів накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків, тобто - на суму 111,68 грн. штраф складає 55,84 грн. (111,68грн.*50%). За неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми.

Відповідно до п. 15.14.4 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду від 19.09.01 р. № 38 (далі-Інструкція № 38), при наявності заперечень або зауважень до акта ревізії (перевірки) керівник, головний бухгалтер чи інші особи, які підписують акт, в день його передачі роблять про це застереження перед своїми підписами із зазначенням дати та роблять запис "з вимогами розділу 15 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.09.2001 p. N 38 ознайомлений" і не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня підписання із зауваженнями подають до нього письмові пояснення чи заперечення. У цей же термін страхувальник має право заперечення або пояснення по акту ревізії надіслати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду на заперечення до акту перевірки листом від 12.02.07 р. № 04-06/629 було надано відповідь, у якій вказано, що у разі незгоди з прийнятим рішенням позивач має право на його оскарження в десятиденний термін від дня отримання.

У відповідності до п. 15.14 Інструкції № 38, відповідачем було прийняте рішення № 018, за яким позивач повинен сплатити суму штрафних санкцій в розмірі 4 380,84 грн. (з них: донараховано страхових внесків - 158,15 грн., не прийнято до заліку витрат 111,68 грн., штраф 4110,84 грн.) в десятиденний строк від дня його отримання.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням № 018, відповідно до розділу 16 Інструкції №38, звернувся зі скаргою про перегляд цього рішення.

Виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду, за результатами розгляду скарги позивача, було прийняте рішення про відмову в задоволенні скарги, яке надіслане позивачу.

Відповідно до п. 16.3 Інструкції № 38, рішення про розгляд скарги оформлюється відповідно до законодавства, але не передбачає установленої форми рішення.

При викладених обставинах господарський суд вважає, що доводи та ствердження позивача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи, а позовні вимоги є необгрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись Законами України "Про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатностi та витратами, зумовленими народженням та похованням", «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування», ст.ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін