ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  34/494-40/233-17/154

02.08.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю “Зеніт”

До                    Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Головне управління комунальної власності міста Києва Київської міської

державної адміністрації

Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив “Темп-2”

Товариство з обмеженою відповідальністю “Л-Інвест”

Про                 зобов’язання укласти договір купівлі-продажу

Суддя

Представники :

Від позивача:         Ратушняк В.В. (довіреність від 26.07.2007)

Від відповідача:    Дятел Ю.В. (довіреність №8 від 06.02.2007)

Від 3-ої особи-1:   не з'явився

Від 3-ої особи-2:   Антонова Г.І. (доручення від 31.03.2006)

Від 3-ої особи-3:    Біланов С.В. (довіреність від 16.07.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 30.07.2007 оголошувалась перерва до 02.08.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов’язання відповідача укласти з ТОВ “Зеніт” договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 300,1 кв.м., розташованого по вул. Авіаконструктора Антонова, 43 в м. Києві з викупною ціною 268222,00 грн. та відповідно іншим умовам, зазначеним в проекті договору купівлі-продажу.

В заяві про уточнення позовних вимог від 11.09.2003 позивач просив суд вважати укладеним договір купівлі-продажу вказаного приміщення між позивачем та відповідачем за викупною ціною 268222,00 грн. та відповідно іншим умовам, зазначеним в проекті договору, поданому позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2003 по справі №34/494 позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2006 №34/494 рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2003 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду України від 16.03.2006 в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 31.01.2006 у цій справі відмовлено.

На новому розгляді справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2006 справі присвоєно номер №34/494-40/233.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2006 №34/494-40/233 позовну заяву ТОВ “Зеніт” залишено без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2006 №34/494-40/233 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.07.2006 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.01.2007 №34/494-40/233 касаційну скаргу ТОВ “Зеніт” задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.07.2006 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2006 у справі скасовано. Справу направлено до Господарського суду міста Києва для здійснення судового провадження.

Верховний Суд України своєю ухвалою від 15.03.2007 в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 23.01.2007 відмовив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2007 справу прийнято до розгляду з присвоєнням №34/494-40/233-17/154.

Позовні вимоги мотивовані тим, що нежитлове приміщення по вул. Ав. Антонова,43 знаходиться в користуванні ТОВ “Зеніт” на підставі договору оренди з РВ ФДМ України по місту Києву. Бажаючи приватизувати зазначене нежитлове приміщення позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу. Оскільки протягом тривалого часу договір не укладено, позивач  звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач проти укладання договору купівлі-продажу не заперечує, однак зауважує на неможливість укладання цього договору в зв’язку з відмовою Головного управління комунальної власності міста Києва видати свідоцтво про право власності на вказане приміщення відповідачу.

Головне управління комунальної власності міста Києва Київської міської державної адміністрації (третя особа-1) проти укладення договору купівлі-продажу заперечує з тих підстав, що РВ ФДМ України по місту Києві не є належним продавцем зазначеного нежитлового приміщення, оскільки воно належить територіальній громаді міста Києва, а Київською міською радою відповідного рішення щодо приватизації цього приміщення  не приймалось.

Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив Темп-2” (третя особа-2, далі –ОЖБК “Темп-2”) вважає позовні вимоги ТОВ “Зеніт” такими, що не підлягають задоволенню, оскільки порушують права власника будинку і всіх вбудованих та допоміжних приміщень ОЖБК “Темп-2”. Такі твердження третьої особи-2 ґрунтуються на судових рішеннях, якими встановлено, що будинок по вул. Ав.Антонова,43 разом з вбудованими приміщеннями був збудований за рахунок коштів членів кооперативу, право власності ними набуто правомірно. Таким чином, за твердженням ОЖБК “Темп-2”, відповідач не має права розпоряджатися спірним нежитловим приміщенням, зокрема, укладати договір купівлі-продажу з позивачем по справі.

ТОВ “Л-Інвест” (третя особа-3) письмових пояснень по суті спору не надало. Представник третьої особи-3 в судових засіданнях проти задоволення позову не заперечувало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору оренди №429 від 13.08.2002 нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києві (відповідачем) та ТОВ “Зеніт” (позивачем) останньому було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 300,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 43 на першому поверсі дев’ятиповерхового будинку. Майно було передано з метою здійснення торгівлі продовольчими товарами (крім товарів підакцизної групи) та товарами дитячого харчування.

Бажаючи викупити орендоване ним нерухоме майно, позивач на підставі Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” звернувся до РВ ФДМ України по місту Києву з пропозицією укласти договір купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу.

У відповідь на пропозицію позивача, відповідач повідомив, що в зв’язку з відмовою Головного управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації видати свідоцтво про право державної власності на зазначене приміщення, відповідач не може укласти договір купівлі-продажу.

Відмова Головного управління комунальної власності м. Києва видати необхідне свідоцтво мотивована тим, що спірне приміщення належить територіальній громаді міста Києва, Київською міською радою відповідного рішення щодо приватизації цього приміщення  не приймалось, а РВ ФДМ України по місту Києва не є належним продавцем цього майна.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про визнання укладеним договору купівлі-продажу на умовах, зазначених в проекті договору, поданому позивачем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ТОВ “Зеніт” виходячи з наступного.

Заявляючи позовні вимоги про укладення договору купівлі-продажу до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, позивач стверджує, що спірне майно є державною власністю і саме відповідач, як державний орган, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна, уповноважений на укладання договорів купівлі-продажу шляхом викупу.

Такі твердження позивача є хибними та не заслуговують уваги суду виходячи з наступного.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2006 у справі №34/494 встановлено.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ “Зеніт” вважати укладеним з РВ ФДМ України по місту Києву договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 300,1 кв.м., що розташоване по вул. Авіаконструктора Антонова, 43 в  місті Києві. В проекті даного договору РВ ФДМ України по місту Києву виступає продавцем майна, яке, як вказали сторони договору, є державною власністю. Пунктом 1.3 договору сторони передбачили, що право власності на спірне приміщення переходить до ТОВ “Зеніт” з моменту нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до ст.224 Цивільного кодексу Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов’язується  передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна згідно зі ст.225 ЦК УРСР, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

З матеріалів справи вбачається, що власником спірного приміщення вважає себе ОЖБК “Темп-2” з тих підстав, що саме кооперативом було здійснено фінансування будівництва житлового будинку разом з вбудованими приміщення по вул. Авіації, 29 (вул. Авіаконструктора Антонова, 43); вказаний житловий будинок разом з вбудованими приміщеннями був прийнятий на баланс кооперативу; держава в особі своїх уповноважених органів відмовилась від фінансування будівництва даних нежитлових приміщень.

Також Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2006 у справі №34/494 встановленою, що право власності на майно, яке є предметом спору, є спірним.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу УРСР та Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №412, відповідач здійснює повноваження власника щодо майна, яке приватизується, відповідно до прийнятих ним рішень, тобто майна, яке є державною або комунальною власністю.

Відповідно до Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву відділення є державним органом, який створюється ФДМ України, у питаннях приватизації майна, що перебуває у комунальній власності міста Києва, відділення підзвітне Київській міській раді, відділення у межах повноважень, визначених Фондом і повноважень, делегованих Київською міською радою здійснює політику у сфері приватизації майна, що перебуває у загальнодержавній власності, у комунальній власності міста Києва.

Відповідачем у листі №3303/4990 від 30.07.2003 було повідомлено позивача, що неможливо укласти договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 300,1 кв.м. по вул. Авіаконструктора Антонова, 43, в зв’язку з тим, що Головне управління комунальної власності міста Києва відмовляється видати свідоцтво про право власності на вказане приміщення відповідачу.

Третя особа-1 стверджує, що на підставі рішення Київської міської ради від 25.04.2002 №14/14 “Про деякі питання комунальної власності міста Києва” функції по приватизації майна що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва  покладені на Головне управління комунальної власності міста Києва, правонаступником якого є третя особа-1, а тому відповідач у справі не є належним продавцем по договору купівлі-продажу зазначеного приміщення.

Також судом при прийнятті рішення враховується наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2001 №19/467 за позовом ТОВ “Зеніт” до ТОВ “Манул” та ЖБК “Темп-2” про розірвання договору оренди, виселення та визнання права власності, на яке посилається позивач по справі і яке є чинним, не було встановлено факту перебування спірного нежитлового приміщення площею 300,1 кв.м. в будинку №43 по вул. Авіаконструктора Антонова в  місті Києві в загальнодержавній власності. Також вказаним рішенням суду не встановлено, що власником спірного приміщення є ЖБК “Темп-2”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 у справі №39/250-36/390 за позовом ОЖБК “Темп-2” до Головного управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації, за участю третьої особи –ТОВ “Зеніт”, про встановлення права власності були досліджені і встановлені наступні обставини.

Житлово-будівельний кооператив “Темп-2” є власником багатоповерхового будинку по вул. Авіаконструктора Антонова, 43 в м. Києві, який побудовано на підставі рішення Виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 21.01.1958 №127 “Про відвід земельних ділянок Головкиївбуду Виконкому міської ради депутатів трудящих під будівництво експериментальних панельних житлових будинків” та рішення Виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 25.12.1962 №2161 “Про затвердження проектних завдань та кошторисно-фінансових розрахунків до них на будівництво об’єктів капітального будівництва”.

Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив “Темп-2” є правонаступником всіх прав та обов’язків ЖБК “Темп-2”, що підтверджується статутом ОЖБК “Темп-2”, зареєстрованим Солом’янською районною у м. Києві державною адміністрацією 06.12.2004.

На підставі рішення Виконкому Київської міської ради депутатів трудящих №223 від 29.02.1964 “Про введення в експлуатацію жилих та інших будинків цивільного призначення, побудованих у м. Києві” було затвердження Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Авіації, 29 та зобов’язано ЖБК “Темп-2” прийняти на баланс будинок з вбудованими приміщеннями магазинів площею 617 кв.м. та підсобними (підвальними) приміщеннями площею 566 кв.м.

Згідно з Технічним паспортом жилого будинку він складається з жилих квартир та нежилих приміщень, а саме підвалу площею 565 кв.м. та приміщень для розташування магазинів Госптоварів площею 308 кв.м. та Спорттоварів площею 309 кв.м.

Прийняття вказаного будинку на баланс ЖБК “Темп-2” також підтверджується актом вводу в експлуатацію та прийняття на баланс ЖБК “Темп-2” житлового будинку загальною площею 5688 кв.м.

Згідно зі ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За таких обставин не підлягає доведенню той факт, що право власності на майно, яке є предметом договору, щодо якого позивачем заявлені позовні вимоги, є спірним.

За таких обставин посилання позивача ту обставину, що саме відповідач є органом, уповноваженим на укладення договору купівлі-продажу майна (яке розташоване по вул. Авіаконструктора Антонова, 43 в м. Києві) на підставі Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), є недоведеними.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1 ГПК України до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ “Зеніт” до РВ ФДМ України по місту Києву про визнання укладеним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 300,1 кв.м., розташованого по вул. Авіаконструктора Антонова, 43 в м. Києві, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                    О.А.Кролевець