ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2007 р.                                                          Справа №  11/17"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко В.М., довіреність №133/14 від 04.06.2007 року,

від відповідача:  Шарий С.В., довіреність №12714/Ш/10 від 16.06.2006 року,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецькепідприємство "Житомир-Полісакс", м. Житомир

на постанову господарського суду Житомирської області

від "10" квітня 2006 р. у справі №  11/17"НА" (суддя Маріщенко Л.О.)

за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс", м.Житомир

до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Житомир, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у м. Житомирі

про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення №3450/23-01/42547 від 05.07.2004р.,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2005р. ТОВ "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" подало  до господарського суду Житомирської області позов до Житомирської ОДПІ, правонаступником якої є ДПІ у м.Житомирі, про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення №3450/23-01/42547 від 05.07.2004р. відносно визначення йому податкового зобов'язання по ПДВ в сумі 185417грн. основного боргу.

Постановою господарського суду Житомирської області від 10.04.2006р. у справі №11/17"НА" відмовлено в позові ТОВ "СП "Житомир-Полісакс".

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", згідно якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.01.2004р. по цивільній справі №2-2528/2004р. визнано недійсними з 06.05.1999р. статут, установчий договір та свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Плутон", а тому виписані даним постачальником вищевказані податкові накладні, у перевіряємому періоді не мають юридичної сили.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ТОВ "СП "Житомир-Полісакс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову з підстав  неправильного застосування норм матеріального права, в зв'язку з чим прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи скарги, позивач зазначає, що ним не порушено вимоги п.п.7.4.5 п.7.4 чт.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та вірно визначено та включено до податкового кредиту суми ПДВ, які були сплачені підприємством в складі ціни товару (сировини), отриманого від ТОВ "Плутон", тому позивач має право на бюджетне відшкодування відповідно до п.1.8 ст.1 вказаного Закону. Посилається на те, що місцевим господарським судом  не враховано, що ні Шевченківським районним судом м.Києва, ні Житомирською ОДПІ не доведено факт порушення позивачем вимог чинного законодавства. Вважає, що господарським судом Житомирської області при постановленні судового рішення неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки зі сторони позивача відсутня вина, як обов'язкова умова для цивільно-правової відповідальності особи згідно ст. 209 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, в зв'язку з чим просить скасувати постанову місцевого господарського суду та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити.

Відповідач в письмовому запереченні на апеляційну скаргу (т.1, а.с.122-123) та його представник в судовому засіданні не погоджуються з доводами апеляційної скарги. Вважають, що при винесенні оскаржуваної постанови господарським судом Житомирської області в повній мірі досліджено матеріали справи та винесено законне та обґрунтоване рішення,  тому апеляційну скаргу вважають безпідставною,  в зв’язку з чим просять оскаржувану  постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому посилаються на те, що позивачем в порушення вимог п.п.7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" безпідставно віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість по операціях з ТОВ "Плутон" на загальну суму 185417грн., оскільки укладені  позивачем з ТОВ "Плутон" договори купівлі-продажу  за №7-4/2002 від 12.08.02р., №7-5/2002 від 03.09.2002р. та №7-6/2002 від 21.11.2002р. визнані недійсними постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 29.07.2005р. у справі №10/210"НА" з посиланням на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27.01.2004р. у цивільній справі №2-2528/2004р., яким визнані недійсними з моменту реєстрації  статут  та  установчий договір, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ ТОВ "Плутон".

Згідно розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від 04.09.2007р. №901  розгляд апеляційної скарги ТОВ "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової Н.Ф., суддів  Ляхевич А.А. та Філіпової Т.Л.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв'язку з наступним:

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне:

В період з травня по червень 2004р. Житомирською ОДПІ, правонаступником якої є ДПІ у м.Житомирі, проведена планова документальна перевірка з питань дотримання позивачем вимог податкового та валютного законодавства України за період з 01.07.2002р. по 31.12.2003р., за результатами якої складено довідку від 22.06.2004р. №25/26-2/20428705/14 (т.1, а.с.12-19) до акту документальної перевірки про результати перевірки ТОВ "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс” з питань дотримання вимог податкового законодавства  при взаємовідносинах з ТОВ "Плутон" за жовтень 2002р.", та акт від 30.06.2004р. №284/23-01/20428705/0110.

В акті зазначено, що позивачем порушено  пп.7.2.4 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"  та п.5 Порядку заповнення податкової накладної, в результаті чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2002р. на 185417грн. За висновком перевіряючих, позивачем включено до податкового кредиту суми податку на додану вартість (185417,00грн.) сплачені в складі ціни товарів (робіт, послуг) ТОВ "Плутон", свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість якого рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.01.04 по цивільній справі №2-2528/2004р. визнано недійсним з 06.05.1999р., а тому виписані даним постачальником вищевказані податкові накладні у перевіряємому періоді не мають юридичної сили.

За результатами перевірки, на підставі акту Житомирською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення  №3450/23-01/42547 від 05.07.2004р. (т.1, а.с.6), яким на підставі пп.7.2.4 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку  на додану вартість в розмірі 185417грн. основного платежу та 92708грн. штрафних санкцій.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення №3450/23-01/42547 від 05.07.2004р. залишено без змін.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ТОВ "Плутон" укладено договори купівлі-продажу №7-4/2002 від 23.08.2002р., №7-5/2002 від 03.09.2002р., №7-6/2002 від 21.11.2002р. на поставку ТОВ "Плутон" (продавець) ТОВ СП "Житомир-Полісакс" (покупець) поліпропілену марки А4-71К, поліпропілен марки 10030. Згідно вказаних договорів продавець поставив власним транспортом вказану продукцію, вартість доставки якої включено у вартість продукції.

На протязі жовтня 2002р. позивач, згідно з даними книги обліку придбання товарів (робіт, послуг) відобразив суми податку на додану вартість (податковий кредит) у податкових деклараціях на суму 185417грн., що не заперечується сторонами.

Розрахунки за одержану продукцію ТОВ СП "Житомир-Полісакс" проведено безготівковими операціями на розрахунковий рахунок ТОВ "Плутон" повністю, в тому числі сплачено продавцю ПДВ, що також не заперечується сторонами.

В той же час, відповідач вважає,  що позивачем порушено вимоги пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", згідно якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Такий висновок  ґрунтується на тому, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.01.04 по цивільній справі №2-2528/2004р. визнано недійсними з 06.05.1999р. установчі документи: установчий договір та свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Плутон", а тому виписані даним постачальником вищевказані податкові накладні у перевіряємому періоді не мають юридичної сили.

Такий висновок відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Плутон" 30.04.1999р. було зареєстровано Шевченківською  районною державною адміністрацією м.Києва, як суб'єкт підприємницької діяльності, та внесено до Єдиного реєстру підприємств та організацій України. Як платника податків  ТОВ "Плутон" було взято на податковий облік в ДПІ в Шевченківському районі м.Києва  06.06.1999р. та зареєстровано як платника податку на додану вартість (свідоцтво платника №38979900). Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.01.2004р. по справі №2-2528/2004р. (т.1, а.с.77) визнано недійсними установчі документи та свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Плутон" з моменту реєстрації.

У 2002р. між ТОВ СП "Житомир-Полісакс" та ТОВ "Плутон" укладено договори купівлі-продажу №7-4/2002 від 23.08.2002р., №7-5/2002 від 03.09.2002р., №7-6/2002 від 21.11.2002р., згідно яких останній поставляв позивачу поліпропілен  марки А4-71К, поліпропілен марки 10030. Передача товару була оформлена податковими накладними: №265/7 від 30.09.02; №266/5 від 01.10.02; №268/2 від  03.10.02; №273/2 від 08.10.02; №274/1  від 09.10.02; №274/2 від 09.10.02; №282/2 від 17.10.02; №286/2 від 21.10.02; №288/1 від 23.10.02; №290/1 від 25.10.02; №294/2 від 29.10.02; №296/1 від 31.10.02, на підставі яких зазначені в ній суми податку на додану вартість (185416,63грн.) позивач відніс до податкового кредиту.

Факт отримання товару та проведення розрахунків за отриманий товар відповідачем не оспорюється.

При цьому встановлено, що свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Плутон" рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.01.2004р. по цивільній справі №2-2528/2004 визнано недійсним з 06.05.1999р.

Однак на дату укладання договорів купівлі-продажу (23 серпня 2002 року) і дату видачі податкових накладних (30.09.2002р. - 31.10.2002р.) ТОВ "Плутон" перебувало на податковому обліку як платник ПДВ.

Згідно приписів  підпункту 7.2.4. пункту 7.2. статті 7 Закону "Про податок на додану вартість" (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин та проведення перевірки) право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Підпунктом 7.4.5  п.7.4 ст.7  Закону України  "Про податок на додану і вартість" (у цій же редакції) передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку,  не підтверджених податковими накладними.

Також колегія суддів зазначає, що за правилами Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої наказом ДПА України від 19.02.1998р. №80, держава через свої органи легалізувала діяльність ТОВ "Плутон" як юридичної особи. І тому обмежуватись лише фактом визнання з моменту реєстрації недійсними установчих документів і його свідоцтва платника ПДВ для висновку, що ТОВ "Плутон" не мало права виписувати податкову накладну і відповідно позивач не мав права відносити на податковий кредит суму ПДВ за вказаним вище договором є неправомірним і таким, що не відповідає положенням законодавства, що регулює правовідносини в сфері оподаткування ПДВ.

З врахуванням викладених обставин, позивач правомірно включив до податкового кредиту суми ПДВ, підтверджені податковими накладними ТОВ "Плутон".

Крім того, визнання в судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів платника податку і його свідоцтва, як платника ПДВ, не є підставою для визнання вчинених ним з іншими суб'єктами господарювання юридично значимих дій недійсними, оскільки його контрагенти за договором, можуть нести відповідальність за наявності вини.

Посилання відповідача на те, що укладені  позивачем з ТОВ "Плутон" договори купівлі-продажу  за №7-4/2002 від 12.08.02р., №7-5/2002 від 03.09.2002р. та №7-6/2002 від 21.11.2002р. визнані недійсними постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 29.07.2005р. у справі №10/210"НА" не приймаються судом до уваги, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.05.2007р. (т.2, а.с.19-21) касаційну скаргу ТОВ "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" задоволено: постанову  Житомирського апеляційного господарського суду від 29.07.2005р. у справі №10/210"НА" скасовано, а рішення господарського суду Житомирської області від 26.11.2004р. (яким відмовлено в задоволенні позову) залишено в силі, виключивши з мотивувальної частини цього рішення посилання на неможливість застосування позивачем ст.49 ЦК Української РСР.

Також, апеляційний господарський суд враховує ту обставину, що раніше господарським судом Житомирської області розглядалась справа №10/216/НА за позовом ТОВ СП "Житомир-Полісакс" до Житомирської ОДПІ про визнання частково недійсним цього ж самого податкового повідомлення-рішення (№3450/23-01/42547 від 05.07.2004р.), але відносно застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 92708грн. Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.11.2004р. у справі №10/216"НА" (т.1, а.с.79-80) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Поліcакс": визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції №3450/23-01/42547 від 05 липня 2004р. в частині застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 92708,00грн. Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26.04.2005р. (т.1, а.с.90-91) рішення  господарського суду Житомирської області від 30.11.2004р. у справі №10/216"НА"  залишено без змін, апеляційну скаргу Житомирської ОДПІ - без задоволення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2006р. касаційну скаргу Житомирської ОДПІ залишено без задоволення, рішення господарського суду Житомирської області від 30.11.2004р. та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.04.2005р. по справі №10/216"НА" залишено без змін.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про неправомірність відмови в задоволені позову.

З огляду на викладене, постанова господарського суду Житомирської області від 10 квітня 2006 року у справі №11/17"НА" підлягає скасуванню, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" - задоволенню.

Відповідно до приписів ст.162 КАС України, за правилами якого розглядається справа, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про  визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Керуючись ст.ст.160, 162, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п.6-7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" (м.Житомир) задовольнити.

2. Постанову господарського суду Житомирської області від 10 квітня 2006 року у справі №11/17"НА" скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення   №3450/23-01/42547 від 05.07.2004р. Житомирської ОДПІ в частині визначення ТОВ  "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (основний платіж) в сумі 185417грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" (м.Житомир) 85грн. витрат по сплаті державного мита  при поданні позову та 1грн.70коп. витрат по сплаті державного мита при поданні апеляційної скарги.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

4. Справу №11/17"НА" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий   суддя

судді:

Віддруковано 4прим.:

------------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд