ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.09.07 р.                                                                               Справа № 20/316

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Центральних електричних мереж, м.Горлівка

до відповідача Державного підприємства “Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієве

про стягнення 1709965,29 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Фоменко О.О. – за довіреністю

від відповідача Косенко Л.В. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Центральних електричних мереж, м.Горлівка, із позовом до Державного підприємства “Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієве, про стягнення 1709965,29 грн., з яких 1606400,00 грн. – сума основного боргу, який утворився у зв’язку з невиконанням мирової угоди від 09.07.2001р., затвердженої судом, 18490,31 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 85074,98 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на заяву № 02-300 від 25.01.2001р.; ухвалу арбітражного суду Донецької області за справою про банкрутство № 5/146Б від 02.03.2001р.; наказ Міністерства палива та енергетики України № 768 від 28.12.2002р. “Про реорганізацію ВО “Орджонікідзевугілля”; мирову угоду від 09.07.2001р.; графік погашення заборгованості;  ухвалу арбітражного суду Донецької області за справою про банкрутство № 5/146Б від 09.07.2007р.; розрахунок суми заборгованості; розрахунок 3% річних; розрахунок інфляції; рішення господарського суду Донецької області № 24/65 від 31.05.2005р.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 2416 від 05.04.2007р., у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на той факт, що позивач удруге звертається до суду із позовом про стягнення суми заборгованості, яка вже була стягнута відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2005р. № 24/65.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Ухвалою арбітражного суду Донецької області від 02.03.2001р. у справі про банкрутство ДП шахти „Вуглегірська” в/о по видобутку вугілля „Орджонікідзевугілля”, м. Єнакієве, № 5/146Б ВАТ „Донецькобленерго” в інтересах Центральних електричних мереж м. Горлівка визнано кредитором боржника на суму 5216434 грн. 32 коп.

Ухвалою від 09.07.2001р. по справі № 5/146Б арбітражним судом Донецької області затверджено мирову угоду з графіком погашення кредиторської заборгованості, до якого включено і заборгованість боржника перед позивачем в сумі 5216434 грн. 32 коп. з виплатою з І кварталу 2002р. по ІV квартал 2006р.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мирова угода – це домовленість між боржником та кредитором (групою кредиторів) про відстрочку та (або) розстрочку платежів або припинення зобов’язання по угоді сторін.

Мировою угодою сторони обумовили строки та розмір виконання зобов’язань боржником.

Відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2005р. № 24/65 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка про стягнення 3 610 000 грн. боргу задоволені.

Зі статті 174 Господарського кодексу України вбачається, що зобов’язання можуть виникати, в тому числі, із угод між суб’єктами господарської діяльності, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 37 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов’язковою. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач у позовній заяві посилається на той факт, що заборгованість за графіком за період І кварталу 2005р. – ІV кварталу 2006р. відповідачем не сплачує, на теперішній час за зазначений період утворилась заборгованість в розмірі 1606400,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач доказів належного виконання свого обов’язку з повної та своєчасної сплати платежів за графіком суду не надав, що свідчить про порушення ним умов мирової угоди.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зважаючи на вищевикладене, суд не приймає заперечення відповідача стосовно стягнення на користь позивача суми позовних вимог, а саме 1606400,00 грн. – суми основного боргу, 18490,31 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційн6их процесів, 85074,98 грн. – суми 3% річних, у зв’язку з тим, що заборгованість, яку просить стягнути позивач з відповідача утворилась за період з І кварталу 2005р. – ІV квартал 2006р., а сума боргу, стягнута за рішенням суду по справі № 24/65, має інший період утворення.

Позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями заяви № 02-300 від 25.01.2001р., ухвали арбітражного суду Донецької області за справою про банкрутство № 5/146Б від 02.03.2001р., мирової угоди від 09.07.2001р., графіку погашення заборгованості,  ухвали арбітражного суду Донецької області за справою про банкрутство № 5/146Б від 09.07.2007р.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1606400,00 грн. – суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18490,31 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційн6их процесів, 85074,98 грн. – суми 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав, але обставини, викладені у позові, не спростував, доказів повної сплати суми заборгованості на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 35, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Центральних електричних мереж, м.Горлівка, до Державного підприємства “Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієве,  - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства „Орджонікідзевугілля” (86400, м. Єнакієве, Донецька область, вул. Трестовская, 10, рах. 6482, МФО 0334215, ЗКПО 32276912) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” (84601, м.Горлівка, Донецька область, пр. Леніна, 11), в особі Центральних електричних мереж (84601, м.Горлівка, Донецька область, пр. Леніна, 7, на поточний рахунок 96 в ОПЕРВ філії – Донецьке обласне управління ВАТ „Ощадбанк”, МФО 335106, код ЄДРПОУ 00130,00 грн. – суму основного боргу.

Стягнути з Державного підприємства „Орджонікідзевугілля” (86400, м. Єнакієве, Донецька область, вул. Трестовская, 10, рах. 6482, МФО 0334215, ЗКПО 32276912) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” (84601, м.Горлівка, Донецька область, пр. Леніна, 11), в особі Центральних електричних мереж (84601, м.Горлівка, Донецька область, пр. Леніна, 7, на поточний рахунок 1560 у філії „Централь-міського відділення Промінвестбанку у м.Горлівка Донецької області”, МФО 334464 ) 18490,31 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 85074,98 грн. – суму 3% річних, 17099,65 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.09.2007р.

Повний текст рішення підписано 11.09.07р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.