СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.06.07                                                                                 Справа № 8/274ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Луганській області, місто Луганськ,

до Селянського (фермерського) господарства Авершина, село Жовте Слов’яносербського району Луганської області,

за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Державної податкової інспекції у Слов’яносербському районі Луганської області, смт Слов’яносербськ Луганської області, -

про стягнення 3400 грн. 00 коп.,  -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Глазков Ю.В. –головний спеціаліст, - довіреність  №1002/21-130 від 16.04.07 року;

від відповідача – не прибув;

від третьої особи –не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь  державного бюджету штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3400 грн. 00 коп., застосованих щодо на підставі  рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №-21 від 14.02.2007 року Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України у Луганській області (РУ ДААК), правонаступником якого у зв’язку з реорганізацією є Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Луганській області (РУ ДСАТ).

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання по справі призначене та фактично відбулося 12.06.07 року; відповідач до цього засідання не прибув.

У судовому представник позивача позов підтримав у повному обсязі та  звернувся до суду з клопотанням про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст. 41 та пункту 2-1 розділу УІІ „Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, а тому судом його задоволено.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, позов не оспорив, до судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином був поставлений до відома про дату, час та місце судових слухань.

Суд дійшов такого висновку з огляду на наступне:

1)згідно матеріалам справи, юридичною адресою відповідача є село Жовте, вул. Шевченка, 4 Слов’яносербського району Луганської області;

2) 17.05.07 року за вих. №832 та 14.06.07 року  за вих. №962 судом на цю адресу спрямовано ухвали  про призначення справи до судових слухань та повістки;

3)оператором поштового зв’язку до суду повернуто перше поштове відправлення, з службовою поміткою «фермерське господарство за цією адресою не існує»; письмове повідомлення  про вручення другого поштового відправлення за станом на час розгляду цього спору до суду не надійшло.

У зв’язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, -  в якому сказано:

поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника,  письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань.

Представник позивача не заперечує проти вирішення спору по суті у цьому судовому засіданні за відсутності відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 40, 49, 51, частиною 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача –на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа до судового засідання не прибула, участь у ньому свого представника не забезпечила, про причини неявки до суду не повідомила, хоча належним чином поставлена до відома про дату, час та місце судового слухання (12.06.07 року представником отримана повістка про явку до судового засідання, призначеного на 12.06.07 року, о 14 год. 20 хв.).

У попередньому судовому засіданні представник третьої особи позов підтримав.

Представник позивача не заперечує проти вирішення спору по суті у цьому судовому засіданні за відсутності  третьої особи.

Враховуючи викладене, суд керуючись ст. 40, ч. 6 ст. 71  та ст. 86 КАСУ,  розглянув справу  по суті за відсутності представника третьої особи.

І. Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

1.Згідно матеріалам справи, 22.08.1994 року Слов’яносербською районною державною адміністрацією Луганської області Селянське (фермерське) господарство Авершина, (далі –СФГ Авершина, - відповідач), ідентифікаційний код 21809220,  зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, у зв’язку з чим до ЄДРПОУ внесено реєстраційний запис №0000200.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.12.2006 року цю юридичну особу припинено (справа №10/698пн).

2. 12.02.2007 року фахівцями Регіонального управління Департаменту  з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом  підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України  у Луганській області (РУ ДААК), правонаступником якого у зв’язку з реорганізацією є вищезгадане РУ ДСАТ, на підставі посвідчень на  право проведення перевірки №№47 та 48 від 12.02.07 року, в присутності реалізатора Троценко Ірини Миколаївни,  здійснено перевірку СФГ Авершина на предмет дотримання ним у своїй діяльності вимог Закону України від 06.07.95 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі –РРО) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі –ЗУ №265/95-ВР), Закону України від 23.03.96 року №98/96-ВР «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», Закону України від 19.12.95 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»(далі –ЗУ №481/95-ВР) та  низки інших нормативних актів у належній їй господарській одиниці –магазині, розташованому за адресою: Луганськ, вул. Краснодонська. 4.

За її результатами складено акт №16/21-211 від 12.02.07 року, в якому зафіксовано факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснювалася без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі такими напоями та виробами.

Згідно додатку до акту, під час перевірки виявлено 13 найменувань алкогольних напоїв на загальну суму 659,65 грн. та 2 найменування тютюнових виробів на загальну суму 34,35 грн.

З актом того ж дня ознайомлено главу СФГ Авершину  Т.Р. та реалізатора Троценко І.М., які підписали його без будь-яких заяв та застережень, а Троценко І.М., крім того, отримала примірник акту.

У своїх власноручно написаних письмових поясненнях вони підтвердили факти припущених порушень.

14.02.2007 року РУ ДААК, у зв'язку з виявленими порушеннями чинного законодавства,   винесено рішення про застосування фінансових санкцій №-21, згідно якому щодо СФГ Авершиної Т.Ф. за порушення вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР, на підставі пункту 5 частини 2 ст. 17 цього Закону застосовано штрафні санкції у сумі 3400,00 грн., - за здійснення роздрібної торгівлі спиртними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі такими напоями та виробами, - тобто у розмірі 1700 грн. за кожне порушення.

15.02.07 року це рішення власноручно отримала Авершина Т.Ф., що підтверджується її підписом на  примірнику, долученому до матеріалів справи.

Докази його оспорення або оскарження до справи не надано.

ІІ.Заслухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги  підлягають задоволенню  у повному обсязі з таких підстав.

1.Право  Державної податкової служби України в особі ДПІ на здійснення перевірок стану додержання суб'єктами підприємницької діяльності вимог  чинного податкового законодавства передбачено статтею 11 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” (далі –ЗУ №509-ХІІ).

2. Що стосується стягнення з відповідача штрафних санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі такими напоями та виробами, а також за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях, не внесених до Єдиного реєстру, - то суд виходить з наступного.

Частиною 10 ст.15 Закону України №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно абзацу 5 частини 2  ст. 17 ЗУ  №481/95-ВР  за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення такої торгівлі на порушника накладається штраф у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн.

Як сказано вище, під час перевірки у відповідача виявлено 13 найменувань алкогольних напоїв на загальну суму 659,65 грн. (200 % - становлять 1319,30 грн.) та 2 найменування тютюнових виробів на загальну суму 34,35 грн. (200% - становлять 68,70 грн.).

Факт відсутності вищезгаданих ліцензій у відповідача доведено актом перевірки.

Відповідач цю обставину (відсутність ліцензій) не спростував.

3.Як сказано у частині 3 ст.17 ЗУ №481/95-ВР, зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

А частиною 5 тієї ж статті Закону передбачено, що у разі невиконання суб'єктами підприємницької діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Позивач, будучи суб’єктом владних повноважень, належним чином довів суду законність та обґрунтованість своїх дій та рішень, а також позовних вимог.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 ст. 94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів»; ст.ст.10 та 11 Закону України  від 04.12.1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”, керуючись ст.ст. 94, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Селянського (фермерського) господарства Авершина, ідентифікаційний код 21809220, яке знаходиться за адресою: село Жовте, вул. Шевченка, 4 Слов’яносербського району Луганської області, - на користь Державного бюджету  України на р/р 0298, банк: ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, одержувач –державний бюджет Слов’яносербського району Луганської області, ідентифікаційний код 24046691,  КБК 21081100, -  штрафні (фінансові) санкції у сумі 3400 (три тисячі  чотириста) грн. 00 коп.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представник а позивача у судовому засіданні 21.06.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 25.06.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа