ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2007 р.                                                           Справа № 1/366-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Губіної І.В. при секретарі О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду  соціального захисту інвалідів

до Колективного підприємства  "Джерело"

про  стягнення 8527грн. 60 коп.

за участю представників сторін:

від позивача:  Осипова Л.І. - начальник відділу, дор. № 01-12/1 від 10.01.07р.

від  відповідача   Шулєпов С.М. - керівник, паспорт МО 801860

Херсонське  обласне відділення Фонду України соціального захисту інвалідів м. Херсона (далі відділення  ФСЗІ) звернулось до суду з позовом про стягнення з КП "Джерело" Білозерського району  штрафу в сумі 8125 грн. за неприйняття заходів щодо забезпечення працевлаштування 1 інваліда в 2006 році тобто по нормативах, встановлених чинним законодавством. Також заявлена вимога про стягнення пені за несвоєчасне перерахування штрафу в сумі  402,60 грн..

Позивач обґрунтовує свої вимоги тими обставинами, що відповідно до ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” із змінами, встановленими Законом України від 05.07.2001 року, підприємство в 2006 році зобов'язано було  забезпечити працевлаштування інвалідів у кількості 1 чоловіка, а фактично  цього зроблено не було.

Тому у відповідності зі ст.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі Закон №875-XII від 21.03.1991р.  із змінами і доповненнями станом на 15.06.2004р.) з урахуванням внесених до нього доповнень відповідач зобов'язаний відрахувати до відділення Фонду за невиконання ст.19 цього Закону штрафну санкцію в розмірі середньорічної заробітної плати на одного працюючого за не створене робоче місце, так як на його підприємстві кількість працюючих складала 16 чоловік. Відповідно до п.3, 4 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами, організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального  захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів штраф відповідач зобов'язаний був перерахувати до відділення Фонду не пізніше 15 квітня 2007р. Частиною 2 ст. 20 зазначеного вище Закону за порушення терміну сплати штрафної санкції нараховується пеня в розмірі 120 відсотків річної облікової ставки НБУ.

Відповідач проти позову заперечує. Ним пояснено, що ці штрафні санкції він зобов'язаний сплачувати тільки  за 2007 рік, у разі неприйняття на роботу інваліда, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70. До 01.01.2007 р. як платник єдиного податку він був звільнений від сплати будь-яких перерахувань до Фонду соціального захисту інвалідів.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст.ст. 19 та 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” із змінами, внесеними Законом України від 05.07.2001 року, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а у разі, коли кількість працюючих інвалідів менша ніж встановлено цим нормативом,  підприємства зобов'язані сплатити відділенням ФСЗІ штрафні санкції в сумі, яка визначається у розмірі середньої річної зарплати на відповідному суб'єкті господарювання за кожне  робоче місце, не зайняте інвалідом, а при умовах чисельності працюючих на підприємстві від 8 до 25 чоловік, цей штраф визначається в розмірі половини середньої річної зарплати.

З матеріалі справи випливає, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача - 16 чоловік, середньорічна зарплата штатного працівника складає   8125 грн.

На підставі цього позивачем визначена сама штрафних санкцій в розмірі  8125 грн.

Суд вважає, що  позов  не підлягає задоволенню  за таких обставин.

КП "Джерело" є платником єдиного податку.

Згідно до ст. 6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником внесків до Фонду України соціального захисту інвалідів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70 "Про реалізацію статей 19 та 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності  інвалідів в Україні" затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організації та фізичних осіб, що використовують найману працю ( далі- Порядок № 70).

Саме цим порядком встановлено необхідність  реєстрації підприємств, установ і організації, у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів. Цей Порядок розповсюджується і на платників єдиного податку. І саме з 2007 року відповідач зареєстрований у Фонді соціального захисту інвалідів.. Про що свідчить довідка від 14.08.2007 року за №205..

Посилання позивача на те, що зазначений вище Указ Президента України  не містить норм щодо звільнення підприємств від обов'язку виконання нормативу створення  робочих місць для інвалідів, встановленого Законом, а внески, про які йдеться у ст. 6 Указу  не є адміністративно-господарськими санкціями, суд до уваги не приймає. До внесення змін до ст. 19 та ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" суми, які підприємства зобов'язані були перераховувати до Фонду  визначалися як внески. Штрафні санкції за нестворення робочих місць для інвалідів розраховуються саме так, як і раніше розраховувались зазначені внески.

На підставі викладеного,   керуючись статтями 94, 160-163 КАС України, суд

постановив:

1.В задоволенні позову відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  І.В. Губіна