ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.11.07                                                                                           Справа№ 13/260А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Малюшевському А.П., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ПП „Галкостт”, м.Львів

до відповідача-1: ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів

до відповідача-2: Головного управління державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі міста Львова, м.Львів

про встановлення юридичного факту надмірної сплати ПП „Галкостт” ПДВ, визнання права ПП „Галкостт” на бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 16601,00грн., визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 16.04.07р. №/0/8706, від 20.06.07р. №/1/14065 та від 13.09.07р. №/2/21281, та зобов”язання відповідачів провести бюджетне відшкодування ПДВ на суму 16601,00грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Кульбій –Кухар Ю.В. –представник, Жужгіна О.М. – представник

Від відповідача-1: Мельничук В.А. –гол.держ.под.інсп.юр.відділу,Навроцький А.І.–гол.держ.под.інсп.юр.відділу представництва інтересів у судах та організації позовної роботи юр.управл. ДПА у Львів.обл.

Від відповідача-2: Герус С.Є. –гол.спец.відділу бухг. обліку та звітності управл.

Відкрито провадження у справі за позовом ПП „Галкостт”, м.Львів до відповідача-1: ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів до відповідача-2: Головного управління державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі міста Львова, м.Львів про встановлення юридичного факту надмірної сплати ПП „Галкостт” ПДВ, визнання права ПП „Галкостт” на бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 16601,00грн., визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 16.04.07р. №/0/8706, від 20.06.07р. №/1/14065 та від 13.09.07р. №/2/21281, та зобов”язання відповідачів провести бюджетне відшкодування ПДВ на суму 16601,00грн.

В судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задоволити позов. Ними, зокрема вказано на те, що податкові накладні, про які йде мова в акті перевірки, на підставі якого винесено спірне податкове повідомлення, отримані ПП „Галкостт” в січні 2007 року, що підтверджується журналом вхідної кореспонденції підприємства, в тому ж податковому періоді товари придбані на підставі даних податкових накладних оплачені, що підтверджується платіжними документами. А тому, виходячи із норми п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, спірна сума податку позивачем правомірно включена до податкового кредиту січня 2007 року та розрахунку бюджетного відшкодування лютого 2007 року.

Представники відповідача-1 позов заперечили, просили в його задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Ними, зокрема, зазначено, що із бухгалтерських документів позивача вбачається, що спірні господарські операції відбулись в грудні 2006 року, а тому відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит у позивача виник саме у грудні 2006 року, а тому сума 16601 грн. податку ПП „Галкостт” неправомірно віднесена до податкового кредиту січня 2007 року та розрахунку бюджетного відшкодування лютого 2007 року. З огляду на це, позивач не має права на бюджетне відшкодування зазначеної суми податкового кредиту за результатами подання податкової декларації за лютий 2007 року.

Відповідачем-2 в судовому засіданні надано пояснення, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється територіальними органами Державного казначейства за висновками податкових органів або за рішенням суду за місцем реєстрації платника податку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази подані сторонами, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м.Львова проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку Приватного підприємства „Галкостт” щодо достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2007 року. За результатами даної перевірки складено акт від 06.04.2007 року № 685/44/15-2/33074032, в якому зафіксовано недостовірність заявленого права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за результатами подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2007 року в сумі 16601,06 грн.. За висновками зазначеного акту перевірки позивачу підтверджено суму бюджетного відшкодування за вказаний податковий період в сумі 301,94 грн., зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку на 16601,06 грн. та збільшено суму, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 16601,06 грн. На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 16.04.2007 року за № /0/8706 про зменшення на підставі п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” суми бюджетного відшкодування, що підлягає відшкодуванню на розрахунковий рахунок а сумі 16601,06 грн.. За результатами апеляційного узгодження Відповідачем 1 винесено нові повідомлення-рішення без зміни суми зменшення бюджетного відшкодування, зокрема, від 20.06.2007 року за № 1/14065 та від 13.09.2007 року за № /2/21281, позовні вимоги щодо якого заявою про уточнення позовних вимог від 06.11.2007 року за № 1106-02 ПП „Галкостт” заявлено.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові засади оподаткування податком на додану вартість в Україні встановлені Законом України „Про податок на додану вартість” (надалі-Закон). Цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, об’єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Здійснення господарських операцій, які визначені п.3.1 ст.3 Закону створюють об’єкт оподаткування податком на додану вартість, який в свою чергу тягне за собою такі правові наслідки, як виникнення податкового кредиту та податкових зобов’язань у покупця та продавця відповідно.

Підпункт 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону вказує, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм Закону, податковий кредит платника податку, як наслідок здійснення оподатковуваної ПДВ операції, прямо залежить від того, в якому періоді така операція відбулась.

Як вбачається із документів бухгалтерського обліку ПП „Галкостт”, спірні операції по придбанню товарів та послуг ПП „Зубраторгпостач” (податкова накладна від 31.12.2006 року № 12012 на суму ПДВ 4160 грн.), ЛДП „Фарлеп” (податкова накладна від 31.12.2006 року № 40889 на суму ПДВ 90,67 грн.), СПД Єнгаличев О.С. (податкова накладна від 27.12.2006 року № 117 на суму ПДВ 1900,00 грн.), ТзОВ „Ясандр” (податкові накладні від 06.12.2006 року № 120603 на суму ПДВ 1163,86 грн., від 06.12.2006 року № 120605 на суму ПДВ 1164,42 грн., від 08.12.2006 року № 120806 на суму ПДВ 1178,33 грн., від 11.12.2006 року № 121103 на суму ПДВ 1177,41 грн., від 12.12.2006 року № 121205 на суму ПДВ 1145,39 грн., від 12.12.2006 року № 121206 на суму ПДВ 1144,77 грн., від 14.12.2006 року № 121403 на суму ПДВ 1176,18 грн., від 15.12.2006 року № 121504 на суму ПДВ 1145,39 грн., від 15.12.2006 року № 121505 на суму 1150,31 грн.) всього на суму ПДВ 16596,73 грн. відбулись саме в грудні 2006 року.

Щодо доводів позивача про те, що податковий кредит за вказаними податковими накладними у ПП „Галкостт” виник в січні 2007 року з огляду на право передбачене п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону, слід зазначити наступне. Вказана норма Закону, на яку посилається позивач, визначає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій,:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Однак, посилаючись на наведену норму Закону, позивач не враховує наступного. Закон України „Про податок на додану вартість” встановлює чітку залежність дати настання такої події як дата отримання податкової накладної, про яку вказується в нормі п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону, із датою здійснення оподатковуваної операції та датою виникнення податкових зобов’язань продавця.

Так, п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону вказує чітко, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Датою ж виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) продавця, відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що при здійсненні господарської операції (зокрема, відвантаження товарів), враховуючи встановлений Законом обов’язок продавця щодо надання покупцю податкової накладної саме в момент здійснення такої операції (момент виникнення податкових зобов’язань продавця), подія, з якою п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону пов’язує виникнення податкового кредиту покупця настає саме в момент здійснення господарської операції. Тому з цього випливає, що момент виникнення податкового кредиту покупця не може залежати від волі того чи іншого учасника господарської операції, адже настає відповідно до Закону, а отже право на податковий кредит та момент виникнення самого податкового кредиту не можуть бути відокремлені в часі та виникають одночасно.

Наведене підтверджується і нормою п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 цього ж Закону, яка встановлює чітко, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Частина ж друга цієї норми Закону визначає, що у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту.

Таким чином, Закон встановлює пряме застереження щодо невидачі покупцю в момент здійснення господарської операції податкової накладної, адже такі дії продавця порушують право покупця на податковий кредит. Таке законодавче застереження прямо пов’язане із захистом права на податковий кредит покупця, яке вникає саме в момент поставки товарів (робіт, послуг).

Як встановлено судом в ході розгляду справи, жодні документ, що підтверджують факт звернення Позивача (з моменту фактичної поставки товарів до дати подання податкової декларації за грудень 2006 року) до постачальників із проханням або вимогою надати податкові накладні відсутні. Крім того, Позивачем до матеріалів справи не додано жодних доказів та заперечень, які б свідчили про те, що спірні господарські операції здійснені в періоді іншому, ніж грудень 2007 року. Тому ПДВ за вищенаведеними податковими накладними слід вважати сумами податкового кредиту 2006 року.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно із нормою п.п.7.7.2 п.п.7.7 ст.7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Із наведених норм Закону випливає, що бюджетному відшкодуванню за звітний період підлягає сума податкового кредиту минулого податкового періоду. Як вбачається із розрахунку бюджетного відшкодування до декларації з податку на додану вартість поданої Позивачем за лютий 2007 року, в рядок 4 Розрахунку (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню) ПП „Галкостт” включено 16903 грн.. Як вбачається із форми даного Розрахунку, в цей рядок включається сума вказана в рядку 1 (залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду) у межах суми, указаної в рядку 3 (сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином, враховуючи те, що в податковій декларації за січень 2007 року (рядок 17 Декларації) позивачем неправомірно відображено суму податкового кредиту 16596,73 грн. грудня 2006 року, то виходячи із змісту п.п.7.7.1 та п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону, зазначена сума податкового кредиту не може бути відшкодована ПП „Галкостт” за результатами подання податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2007 року.

Тому суд дійшов висновку про обгрунтованість висновків акту перевірки відсутність Відповідача 1 від 06.04.2007 року № 685/44/15-2/33074032 та з огляду на це - податкового повідомлення-рішення від 13.09.2007 року за № /2/21281 та відсутність правових підстав стягнення з бюджету суми 16601,06 грн.

Керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.В адміністративному позові відмовити повністю.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя