ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

02.04.07                                                                                           Справа №  17/022-07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру

електрозв’язку № 5 Київської обласної філії, смт. Володарка

до                    Дочірнього підприємства “ТДР”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон”

про:                стягнення 838,45 грн.

Суддя  Суховий В.Г.

Представники:

позивача:       Сіваченко В.Л.;

відповідача:   не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 5 Київської обласної філії (далі –Позивач) до Дочірнього підприємства “ТДР” Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон” (далі –Відповідач)  про стягнення 838,45 грн., з яких 622,14 грн. –основний борг, 197,71 грн. –інфляційних та 18,6 грн. –3% річних.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг електрозв’язку від 21.02.2002р. № 103 у зв’язку з чим з лютого 2003р. по вересень 2004р. за останнім утворилась заборгованість станом на 01.01.2007р. в сумі 622,14 грн.

У зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами витребуваних документів, розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні 02.04.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання вдруге не направив, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду від 05.02.2007р. та від 14.03.2007р. за адресою: (09800, Київська обл., Тетіївський р-н, м. Тетіїв, вул. Карла Маркса, 178а), яку відповідач зазначив в договорі про надання послуг електрозв’язку від 21.02.2002р. № 103.

Зазначені ухвали суду відділ поштового зв’язку повернув до суду з відмітками на конвертах: “фірма не існує”, “за даною адресою зовсім друга фірма”.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” № 01-8/1228 від 02.06.2006, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо  відзив  на  позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд         в с т а н о в и в:

21 лютого 2002р. між Відкритим акціонерним товариством “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 5 Київської обласної філії та Дочірнім підприємством “ТДР” Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон” (споживач) було укладено Договір про надання послуг електрозв’язку № 103 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п.1) підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку, які перераховані в додатку 1 до Договору, і безоплатні послуги, які перераховані в додатку 2 до Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок абонплати за користування місцевим телефонним зв’язком здійснюється за сталою (без почасової оплати) або за змінною (з почасовою) величиною, якщо остання передбачена технічними можливостями обладнання АТС.

Згідно з п. 4.5 Договору розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться відповідачем (споживачем) протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач відповідно до умов Договору надав відповідачу послуги електрозв’язку за період з лютого 2003р. по вересень 2004р. за загальну суму –1526,13 грн., що підтверджується розрахунком боргу за неоплачені (несвоєчасно оплачені послуги) електрозв’язку відповідно до умов Договору № 103 (копія в матеріалах справи).

Проте, в порушення своїх договірних зобов’язань відповідач за отримані послуги електрозв’язку згідно з Договором про надання послуг електрозв’язку № 103 від 21.02.2002р. розрахувався частково, а саме сплатив позивачу –903,99 грн., що вбачається з розрахунку боргу за неоплачені (несвоєчасно оплачені послуги) електрозв’язку відповідно до умов Договору № 103 поданого позивачем.

Відповідач додаткових доказів щодо оплати своєї заборгованості перед позивачем станом на 02.04.2007р. (день слухання справи) суду не надав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги електрозв’язку згідно з Договором про надання послуг електрозв’язку № 103 від 21.02.2002р. станом на 01.01.2007р.  становить –622,14 грн. (1526,13 грн. –903,99 грн.).

За змістом п.4 Прикінцевих положень ГК України та п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний   кодекс  України  та Господарський кодекс України застосовуються  до  правовідносин, що виникли після набрання ними чинності. Щодо правовідносин,  які виникли  до  набрання  чинності вказаними законами, їх положення застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ними чинності.

Отже, у зв’язку з існуванням обов’язку відповідача сплатити заборгованість перед позивачем на момент прийняття рішення у справі, господарський суд при винесенні даного рішення керується положеннями ГК України від 16.01.2003р. та ЦК України від 16.01.2003р.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно зі п.5 частини першої ст. 33 Закону України “Про телекомунікації” споживачі     телекомунікаційних послуг зобов’язані дотримуватися  Правил  надання  та  отримання   телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема,  виконувати  умови  договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення,  у тому числі  своєчасно  оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Правила користування місцевим телефонним зв’язком затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005р. Відповідно до п. 32 Правил та п. 3.2.8 Договору споживач (відповідач) зобов’язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача  заборгованості за надані послуги зв’язку у сумі 622,14 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 197,71 грн. –інфляційних та 3% річних у розмірі 18,6 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства “ТДР” Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон” (09800, Київська обл., Тетіївський р-н, м. Тетіїв, вул. Карла Маркса, 178а) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 5 Київської обласної філії (09300, Київська обл., смт. Володарка, вул. Кооперативна, 13; код 01184901) 622,14 грн. основного боргу, 197,71 грн. –інфляційних та 18,6 грн. - 3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя