ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.07 р.                                                                               Справа № 44/335

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою прокурора Приморського району міста Маріуполя (старший прокурор відділу Лисенко С.І., посвідчення 1348) в інтересах держави в особі управління міського майна Маріупольської міської ради (представник до судового засідання не з’явився) до комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” (представник до судового засідання не з’явився), про стягнення заборгованості по орендній платі, надані послуги та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у загальному розмірі 2’688,65 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Приморського району міста Маріуполя (далі – Прокурор) 24.10.07 року звернувся до суду в інтересах держави в особі управління міського майна Маріупольської міської ради (далі – Орендодавець) з позовом до комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” (далі – Орендар) про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 2’593,92 грн., оплати за надані послуги 37,95 грн. та пені 56,80 грн. за договором оренди нежитлового приміщення (будівлі), яке перебуває в комунальній власності міста Маріуполя № 2013-п від 01.12.05 року (далі – Договір). Позовні вимоги Прокурора та Орендодавця ґрунтуються на неналежному виконанні Орендарем умов Договору у частині обов’язку вчасно сплачувати орендну плату та відшкодовувати плату за обслуговування орендованої нерухомості.

Представник Прокурора підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Орендодавця та Орендаря до судового засідання не з’явились, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, однак суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненаданий суду відзив не може істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Вислухавши в судовому засіданні представника Прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що суд має задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного.

Оцінивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Орендодавця, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є складним договором, який вміщує в собі елементи договорів надання послуг та договорів майнового найму (оренди) комунального майна, і підпадає під правове регулювання норм статей 759-786, 901-907 ЦК України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Таким чином, в силу статей 758 та 901 ЦК України, статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, а також пунктів 1.1 та 3.2 Договору, Орендодавець зобов’язався надати, а Орендар – прийняти у строкове платне користування нерухоме майно – нежитлове приміщення загальною площею 97,30 м2 в будівлі 39 по проспекту Будівельників в місті Маріуполі (далі – Приміщення), із зобов’язанням відповідача оплачувати послуги з обслуговування предмету оренди, які надаються Орендодавцем.

Згідно пунктів 3.2, 4.2 та 4.3 Договору, розмір щомісячної орендної плати складає 710,40 грн. за базовий місяць, подальша оплата провадиться з урахуванням індексу інфляції, причому означена орендна плата, а також плата за надання послуг (12,65 грн.), вноситься щомісяця, не пізніше 20-го числа поточного місяця, причому обов’язок отримання рахунку на оплату покладено на відповідача – з 11 до 19 числа кожного місяця. Посилання відповідача на відсутність встановленого Договором строку виконання грошового зобов’язання – жодним чином не обґрунтовані.

Згідно розрахунків позивача, доданих до позовної заяви, розмір заборгованості Орендатора за Договором в частині орендної плати та відшкодування плати за обслуговування складає 2’593,90 грн. та 37,95 грн. відповідно (з липня до вересня 2007 року включно). Розмір боргу підтверджується наданими позивачем рахунками №№ 476/2.

Жодних доказів щодо незгоди відповідача з належністю виконання позивачем власних зобов’язань за Договорами послуг та оренди, або доказів повної оплати суми боргу – суду не надано. В порядку частини 1 статті 530 ЦК України та умов Договору, право грошової вимоги на загальну суму 2’631,85 грн. виникло у позивача 21.09.07 року.

Таким чином, грошове зобов’язання Орендаря перед позивачем зі сплати 2’631,85 грн. на прийняття рішення – виконане не було, на порушення норм статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання за умовами пунктів 6.3-6.4 Договору тягне за собою обов’язок сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що повністю відповідає змісту статей 549-550 ЦК України та статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 56,80 грн., нарахованої у період не більше 182 днів з моменту виникнення права вимоги за кожним з рахунків, а оскільки подібний спосіб нарахування відповідає нормам частини 6 статті 232 ГК України, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне порушення Орендарем умов Договору, а також порушення останнім норм ЦК України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів найму (оренди) та послуг, що тягне за собою покладення на відповідача судових витрат у справі.

На підставі ст.ст.16, 525-526, 549-550, 759-786, 901-907 ЦК України, ст.232 ГК України, ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, керуючись ст.ст.22, 29, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов прокурора Приморського району міста Маріуполя в інтересах держави в особі управління міського майна Маріупольської міської ради до комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” про стягнення заборгованості по орендній платі, надані послуги та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у загальному розмірі 2’688,65 грн.

Стягнути з комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” на користь управління міського майна Маріупольської міської ради суму боргу та санкцій у розмірі 2’688,65 грн.

Стягнути з комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” на користь Державного бюджету України суму державного мита 102 грн.

Стягнути з комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” на користь місцевого бюджету міста Донецька, Ворошиловський район, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 5 примірниках:

1 –прокурору Донецької області

2 –прокурору Приморського району Маріуполя

3 –позивачу

4 –відповідачу

5 –господарському суду Донецької області