ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 13/518-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Юридична фірма "Лекс-В", м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "07" лютого 2007 р. у справі № 13/518-06 (суддя Тісецький С.С.)

за позовом управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, м.Вінниця

до приватного підприємства "Юридична фірма "Лекс-В", м.Вінниця

про звільнення займаних приміщень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 07.02.2007р. у справі №13/518-06 задоволено позов управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області до приватного підприємства "Юридична фірма "Лекс-В" про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення загальною площею 15,73кв.м., що складається з кімнати №215 в адміністративному будинку за адресою: м.Вінниця, вул.Соборна,72. Покладено на відповідача судові витрати, в тому числі 85,00грн. витрат з державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вважаючи, що рішення місцевим господарським судом прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, відповідач у справі подав апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі не врахував, що ігнорування позивачем пропозиції відповідача щодо продовження строку дії договору оренди приміщення від 30.11.2005р. суперечить положенням ст.777 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.785 Господарського кодексу України та Закону України №768/97-ВР від 23.12.1997р. "Про оренду державного та комунального майна", згідно яких наймач, який належно виконує свої обов'язки по договору найму, після закінчення строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представники сторін на виклик в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (копії ухвали про призначення судового засідання на 25.10.2007р. надіслано сторонам рекомендованими листами 30.07.2007р. згідно реєстру відправки рекомендованої кореспонденції за наявними в матеріалах справи адресами). Про причини їх нез'явлення суд апеляційної інстанції не повідомлено. Копії надісланих сторонам ухвал відділенням поштового зв'язку не повертались, що свідчить про отримання поштового відправлення адресатами.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що ст.96 Господарського процесуального кодексу України не встановлює обов'язком подання відзиву на апеляційну скаргу, а також, беручи до уваги положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що неподання позивачем письмового відзиву на апеляційну скаргу та нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджають розглядові апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2005р. між управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та приватним підприємством "Юридична фірма "Лекс-В" було укладено договір №72-38, відповідно до якого управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (за договором "управління") передало приватному підприємству "Юридична фірма "Лекс-В" (за договором "орендар") в оренду нежиле приміщення загальною площею 15,73кв.м., яке складається з кімнат №215, по вул.Соборній,72 у м.Вінниці (а.с.7-8).

Термін дії зазначеного договору встановлено сторонами з 01.12.2005р. до 31.10.2006р. (п.2.1 договору).

Як передбачено п.6.5 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його терміну дії протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Згідно п.6.2 договору, взаємини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України.

Наведене положення договору відповідає нормам Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., ч.1 ст.764 якого передбачає, якщо наймач продовжує   користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця,  договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як свідчать матеріали справи, в жовтні 2006 року управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області звернулося до                   ПП "Юридична фірма "Лекс-В" з листом №1308 від 18.10.2006р. (а.с.9), в якому, посилаючись на закінчення 31.10.2006р. укладеного з юридичною фірмою договору та необхідність забезпечення приміщеннями адміністративного апарату Вінницької обласної ради, поставило вимогу про звільнення орендованого фірмою приміщення 31.10.2005р. з передачею їх управлінню й складанням відповідного акта приймання-передачі, а також сплати існуючої заборгованості по орендній платі та комунальні послуги в сумі 3133,00грн.

Вказану вимогу ПП "Юридична фірма "Лекс-В" отримало 20.10.2006р., про що свідчить підпис директора підприємства Коломійця на листі.

Посилаючись на те, що вимогу, викладену в листі від 18.10.2006р. №1308,               ПП "Юридична фірма "Лекс-В" залишило без належного реагування, й після закінчення терміну дії договору оренди приміщення площею 15,73кв.м. по вул.Соборній,72 у м.Вінниці не звільнило, 20.11.2006р. управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області звернулось в господарський суд Вінницької області з позовом про примусове виселення підприємства із вказаного приміщення.

Судовою колегією враховується наступне.

Згідно з ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Закінчення терміну договору оренди є достатнім юридичним фактом, що є підставою для припинення відносин оренди.

Як зазначалося вище, ч.1 ст.764 Цивільного кодексу України передбачає, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця,  договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

В даному випадку термін дії договору оренди приміщення від 30.11.2005р., укладеного між сторонами у справі, закінчився 31.10.2006р.

Враховуючи, що строк дії договору оренди спірного приміщення припинився 31.10.2006р., положення ст.785 Цивільного кодексу України, частиною 1 якої встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі, а також ту обставину, що відповідач на момент звернення позивача з позовом до суду спірне приміщення не звільнив, вимога позивача про звільнення приватним підприємством "Юридична фірма "Лекс-В" вказаного приміщення в примусовому порядку є цілком обґрунтованою і правомірною.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством                              (ст.19 Конституції України).

Договірні відносини між сторонами припускають добровільність вчинення ними певних дій, наявність волевиявлення сторін на вчинення таких дій, тобто, відсутність згоди орендодавця (позивача у справі) на продовження строку дії договору оренди від 30.11.2005р. є формою реалізації ним свого права.

Доводи відповідача, що судом не враховано положення ст.777 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.785 Господарського кодексу України та Закону України             №768/97-ВР від 23.12.1997р. "Про оренду державного та комунального майна" щодо переважного права орендаря, який належним чином виконував свої обов'язки, на продовження договору оренди на новий термін, є безпідставними, оскільки дані норми не встановлюють для орендодавця обов'язку продовжувати договірні відносини з позивачем після спливу терміну дії договору оренди.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, перевіривши доводи позивача, давши цим доводам правову оцінку, з'ясувавши та оцінивши обставини, що мають значення для справи, а також наявні в матеріалах справи докази, цілком правомірно прийняв рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються вищенаведеним та не являються підставою для скасування оскарженого рішення, яке є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства і обставинам справи.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 07.02.2007р. у справі №13/518-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства "Юридична фірма "Лекс-В" - без задоволення.

2. Матеріали справи №13/518-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - внаряд