ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11.07.2007р.
м.Київ
№ 29/278-А

За позовом             70 Управління навчальних робіт Міністерства оборони України

До                           Державна податкова інспекція  у Шевченківському районі м. Києва

Предмет
адміністративного
позову
скасування податкового повідомлення - рішення

Суддя

Секретар судових засідань Вознюк М.В.

Представники:

Від позивача
Ткаченко Г.Є.- представник (довір. в справі)

Від відповідача         Оборський Я.В. - представник (довір. в справі)

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 11.07.2007р. о 15 год. 30 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 17.07.2007р. на 15.00 год., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні 11.07.2007 з урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва №04489/1510/0 від 11.04.2007 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність зі наявності її вини; оскільки несвоєчасна сплата позивачем податкових зобов’язань з податку на додану вартість виникла через недофінансування військової галузі державним бюджетом України, стягнення з позивача штрафу для тієї ж держави є несправедливим.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначаючи, що позивач, не скориставшись своїм правом на визначення дати податкового зобов’язання у разі поставки товарів з оплатою за рахунок бюджетних коштів згідно з пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", самостійно визначив дату виникнення податкового зобов’язання на загальних підставах, а отже штрафні санкції нараховані позивачу правомірно.

Розглянувши подані суду документи і матеріали, заслухавши пояснення  представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2007 р. ДПІ у Шевченківському районі м. Києва винесено податкове повідомлення-рішення №04489/1510/0 від 11.04.2007 р., яким 70-е управління начальника робіт Міністерства оборони України зобов’язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 51641,73 грн. за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, передбаченого аб. 2 пп. 7.7.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", аб. А пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.3.1 п.5.3 ст. 5  Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.00 та на підставі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.00 за затримку на 31,43,45,50,51 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання у розмірі 258208,67 грн.

Зазначене рішення винесено на підставі Акту від 02.04.07 р. №117/1510/07763913 про результати перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень до установ банку "70 Управління начальника робіт" за період з 30.01.07 р. по 22.03.07 р., яким встановлено порушення вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень до установ банку, а саме: дата сплати згідно законодавства –30.01.07 р., фактично сплачено –02.03.07 р., сума боргу –2312 грн., кількість днів затримки –31;  дата сплати згідно законодавства –30.01.07 р., фактично сплачено –14.03.07 р., сума боргу – 106764,51 грн., кількість днів затримки – 43; дата сплати згідно законодавства –30.01.07 р., фактично сплачено –16.03.07 р., сума боргу –39702,56 грн., кількість днів затримки –45; дата сплати згідно законодавства –30.01.07 р., фактично сплачено –21.03.07 р., сума боргу –931,53 грн., кількість днів затримки –50; дата сплати згідно законодавства – 30.01.07 р., фактично сплачено –22.03.07 р., сума боргу –108498,07 грн., кількість днів затримки –51.

Позивач не заперечує проти фактичного порушення ним граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання, встановленого в акті перевірки.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з преамбулою Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.00 цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону №2181-ІІІ від 21.12.00 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно з пп. 5.3.1. п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.00 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно з пп. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ від 21.12.00 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було порушено строки сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість, самостійно визначені ним у податковій декларації за грудень 2006 року.

Відповідно до пп. 17.1.7. п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ від 21.12.00 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи викладене, рішення відповідача щодо застосування до позивача штрафних санкцій на підставі до пп. 17.1.7. п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ від 21.12.00 є правомірним та винесено відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи позивача щодо застосування пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", судом не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 7.3.5. п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Пунктом 1.11 ст. 1 Закону №2181-ІІІ від 21.12.00 визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті (пп. 4.1.1. п. 4. 1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ від 21.12.00).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2006 року, в якій позивачем самостійно було обчислено суму податкових зобов’язань з податку на додану вартість, дата виникнення яких позивачем визначалась відповідно до пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", згідно з яким датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Враховуючи викладене, у контролюючого органу не було підстав для застосування пп. 7.3.5. п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки дата виникнення податкових зобов’язань була визначена позивачем самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивач не подав суду доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     І.В. Усатенко