ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  38/294

09.10.07

За позовом
Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради –Позивач 1;
Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) –Позивач 2

До
Товариства з обмеженою відповідальністю “Паритет-Авто”

Про
зобов’язання вчинити дії та стягнення 4314030 грн.

Суддя Власов Ю.Л.

Представники:

Від прокурора
не з’явились

Від позивачів
Корчагін М.П.

Від відповідача
Жовноватюк О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Подільського району м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Позивачів з позовною заявою до Відповідача про зобов’язання звернутись до Позивача 2 для укладення договору про сплату пайового внеску відповідно до рішення Позивача 1 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва” №271/431 від 27.02.03р. та стягнення пайового внеску в розмірі 4314030,00 грн.

Заявлений позов Прокурор обґрунтовує наступним. Відповідно до п.38.1.5. рішення Київської міської ради від 10.07.03р. та п.4.5. договору оренди земельної ділянки, Відповідач зобов’язаний до початку реконструкції вирішити питання пайової участі. Рішенням Київської міської ради від 27.02.03р. №271/431 встановлено обов’язок платників пайового внеску звернутись до Управління, надавши відповідні документи для укладення договору про сплату пайового внеску. Проте, незважаючи на вказані вище зобов’язання, Відповідачем не укладено договір про сплату пайового внеску. Від Відповідача не надходило звернень з приводу оформлення зазначеного договору.

Відповідно до розрахунку обсягу пайової участі у створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, розрахованого Позивачем 2, вартість пайового внеску, який не надійшов до бюджету м. Києва з реконструкції з розширенням автоцентру Відповідачем існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру на вул. Набережно-Луговій, 29 у м. Києві складає 4314030,00 грн.

Позивач 1 письмових пояснень з приводу заявленого Прокурором позову або будь-яких інших документів суду не подав.

Позивач 2 підтримав позовні вимоги, заявлені прокурором, оскільки нормами чинного законодавства України передбачено обов’язок інвесторів (забудовників) сплачувати пайовий внесок при здійсненні реконструкції, проте станом на цей час Відповідач не звертався до Позивача 2 з приводу сплати пайового внеску.

Відповідач письмових пояснень з приводу заявленого Прокурором позову суду не подав, однак у судовому засіданні заперечив проти його задоволення.

Ухвалою від 27.08.2007р. провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи був призначений на 12.09.07р.

Ухвалою від 12.09.07р. розгляд справи був відкладений на 25.09.07р., у зв’язку з неявкою представників Прокурора, Позивача 1, Відповідача та неподанням ними витребуваних документів.

Ухвалою від 25.09.07р. розгляд справи був відкладений на 09.10.07р., у зв’язку з неявкою представників Позивача 1, Відповідача, неподанням сторонами всі витребуваних документів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Судом заслухані пояснення присутніх представників сторін, досліджені надані суду докази та матеріали. В результаті дослідження наданих суду доказів та матеріалів, слухання присутніх представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.03р. Київською міською радою було прийнято рішення №638/798 “Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею”, відповідно до п.39 якого було затверджено проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю “Паритет-Авто” для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва. Було вирішено передати ТОВ “Паритет-Авто”, за умови виконання п.39.1 цього рішення, в короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,59 га для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва, в тому числі: площею 0,49 га –за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих №2199 “Про закріплення за Винплодозаводом земельної ділянки для розміщення заводу”; площею 0,10 га –за рахунок земель міської забудови.

Відповідно до п.39.1., 39.1.5. вказаного рішення ТОВ “Паритет-Авто” питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради №271/431 від 27.02.03р. “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”.

05.03.2004р. між Позивачем 1 та Відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Позивач 1 передав, а Відповідач прийняв в оренду на 3 (три) роки земельну ділянку, визначену цим договором. Об’єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування –на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва; цільове призначення –для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру.

Відповідно до п.4.5. договору Відповідач зобов’язаний, в тому числі, питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2003р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 26.03.2004р. Позивач 1 передав, а Відповідач прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру.

Спір виник з тієї причини, що Прокурор вважає, що Відповідач зобов’язаний звернутись до Позивача 2 для укладення договору про сплату пайового внеску та сплатити його в розмірі 4314030,00 грн., а Відповідач проти цього заперечує.

Дослідивши встановлені судом обставини справи та пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги Прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.638, ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Відповідно до п.1.6.1. рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва” пайовий внесок сплачує юридична особа, яка виступає інвестором (забудовником) та (або) оформляє документи на землекористування та дозвіл на будівництво (реконструкцію).

Згідно з п.4.7. рішення Київської міської ради від 27.02.03р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”, договір на сплату пайового внеску оформляється при будівництві (реконструкції) будь-яких об’єктів після затвердження інвестором (забудовником) в установленому порядку проектної документації та передує оформленню дозвільних документів на будівництво (реконструкцію) в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.4.3. Нормативу для визначення розмірів (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27.02.03р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”, пайовий внесок сплачує юридична особа, яка оформляє: дозвільні документи на будівництво (реконструкцію).

Як встановлено судом, Позивачем 1 було прийнято рішення про затвердження Відповідачу проекту відведення земельної ділянки для реконструкції майнового комплексу по вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва, та зобов’язано питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради №271/431 від 27.02.03р. “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”.

Як встановлено судом, між Позивачем 1 та Відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки для реконструкції майнового комплексу по вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва. Відповідно до вказаного договору Відповідач зобов’язаний, в тому числі, питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2003р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”.

З наведених норм та правоположень вбачається, що особа вільна у своєму волевиявленні щодо укладання договорів з іншими особами, пропонування укласти договір та погодження його умов. Сплата пайового внеску здійснюється на підставі договору, який укладається між його сторонами. Отже, вказані норми не покладають на Відповідача обов’язку звертатись до Позивачів з пропозиціями щодо укладання договору на сплату пайового внеску, тому позовні вимоги Прокурора не підлягають задоволенню.

Судом не приймаються до уваги твердження Прокурора та Позивача 2, що Відповідач зобов’язаний сплатити пайовий внесок на тій підставі, що ним вже була проведена реконструкція майнового комплексу, який розташований на орендованій Відповідачем земельній ділянці, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ані Прокурором, ані Позивачами не подано суду жодних доказів, підтверджуючих, що Відповідачем на переданій в оренду земельній ділянці були здійснені будь-які роботи з реконструкції майнового комплексу, що вказані роботи були закінчені та об’єкт був введений в експлуатацію, хоча такі докази вимагались судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані вище твердження Прокурора та Позивача 2 є необґрунтованими, не підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а тому не приймаються судом до уваги.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов’язання строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.4.6. Нормативу для визначення розмірів (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27.02.03р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”, пайовий внесок сплачується на підставі договору між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником). Пайовий внесок у грошовій формі сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у договорі між Управлінням та інвестором (забудовником). Термін сплати пайового внеску може встановлюватися договором не пізніше як за квартал до планової здачі об’єкта будівництва (реконструкції) в експлуатацію.

Відповідно до п.1.6.1. рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва” пайовий внесок інвестора (забудовника) у грошовій формі сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами, що визначається у договорі між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником). Пайовий внесок інвестора (забудовника) шляхом створення інфраструктури його власними силами здійснюється відповідно до умов, що визначаються у договорі між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником). Пайовий внесок інвестора (забудовника) у грошовій формі сплачується єдиним платежем або частинами за графіком відповідно до умов договору про сплату пайового внеску між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником). Договір про сплату пайового внеску між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником) є угодою про розмір та форму пайового внеску інвестора (забудовника), термін (графік) сплати, умови індексації, майнові та інші права сторін, відповідальність сторін, інше.

З наведених норм вбачається, що інвестор (забудовник) сплачує пайовий внесок у грошовій формі на підставі укладеного договору, в термін встановлений цим договором, але не пізніше як за квартал до планової здачі об’єкта в експлуатацію. Розмір пайового внеску також встановлюється в договорі про пайову участь між інвестором (забудовником) та містом (Управлінням).

Отже, обов’язок Відповідача сплатити пайовий внесок настає в строки, визначені в укладеному договорі про сплату пайового внеску, який не може бути пізніше ніж за квартал до планової здачі об’єкта в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, договір між Відповідачем та Позивачем 2 не укладався, розмірів та строків сплати Відповідачем вказаного внеску стороyами погоджено не було, доказів планової здачі об’єкта в експлуатацію Прокурором та Позивачами суду також подано не було.

За вказаних обставин суд вважає, що зобов’язання зі сплати пайового внеску та строк його виконання у Відповідача не виникли, що також є підставою для відмови Прокурору у задоволенні позову.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                Ю.Л.Власов

Рішення підписане 31.10.2007р.