ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 р.
№ 100/19-05/17/14/8/9

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Кота О.В. - головуючого,

Владимиренко С.В.

Шевчук С.Р.

розглянувши

касаційне подання                              Прокурора м. Києва

та касаційну скаргу                             Державного підприємства "Міжнародний

аеропорт "Бориспіль"

на постанову            Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.06.2007р.

у справі                                                  № 100/19-05/17/14/8/9

господарського суду                              Київської області

за позовом                                                  Дніпровського транспортного прокурора

м. Києва в інтересах держави в особі:

1) Кабінету Міністрів України

2) Міністерства транспорту та зв'язку

України

3) Державної служби України з нагляду за

забезпеченням безпеки авіації

4) Фонду державного майна України

до відповідачів                                        1) Державного підприємства "Міжнародний

аеропорт "Бориспіль"(далі –ДП "МА "Бориспіль")

2) Закритого акціонерного товариства

"Авіакомпанія "Аеросвіт"

про          визнання недійсним договору купівлі-продажу № 17-129 від 20.12.2004 року та повернення державного майна

за участю представників:

прокурора: Баклан А.С.

позивача 1:Воронов-Лапицький М.А., Крижановська І.М.

позивача 2:Кошель І.В., Постнік Ю.В.;

позивача 3: не з’явились;

позивача 4:Бичков А.С., Тяжін А.О.,

відповідача 1:Петрів Л.А., Дзюденко С.М.

відповідача 2: Гончаров Е.В., Бондар А.В.

встановив:

Справа розглядалась неодноразово.

Постановою Верховного Суду України від 26 вересня 2006 року постанову Вищого господарського суду України від 9 березня 2006 року, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13 жовтня 2005 року та рішення господарського суду Київської області від 13 жовтня 2005 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для направлення справи на новий розгляд слугувало нез’ясування органу виконавчої влади до повноважень якого входило надання згоди на відчуження майнових об’єктів, що належать до основних фондів ДМА "Бориспіль", а також чи було дотримано вимоги закону щодо продажу таких об’єктів на конкурентних засадах.

Рішенням господарського суду Київської області від 11 квітня 2007 року  (судді Євграфова Є.П., Подоляк Ю.В., Карпечкін Т.П.) позов задоволено; визнано господарський договір купівлі-продажу № 17-129 від 20 грудня 2004р., укладений між ДМА "Бориспіль" та ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт"  недійсним з моменту укладення, вилучено у ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" майно загальною вартістю 76 819,20 грн., що знаходиться за адресою: 08300, Київська область, Бориспіль-7, аеропорт; стягнуто з ДП "МА "Бориспіль" на користь Закритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт"  76 819, 20 грн., отриманих за договором № 17-129 від 20.12.2004р. та стягнуто судові витрати.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду (судді Мазур Л.М., Рудченко С.Г., Жук Г.А.) від 22 червня 2007 року рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Прокурор Київської області звернувся з касаційним поданням, а Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" - з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в яких просять скасувати постанову апеляційного господарського суду та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

Вищим господарським судом України розгляд касаційних скарги та подання призначено до розгляду  8 жовтня 2007 року.

ДП "МА "Бориспіль" та Генеральним прокурором України, після призначення до розгляду касаційних скарги та подання, подано відмову від касаційної скарги, зареєстровану ВГСУ 05.10.2007р. за № 9107 Д5/14810 та відмову від касаційного подання, зареєстровану ВГСУ 08.10.2007р. за № 9107 Д8/14845.

Представники Міністерства Транспорту України, ЗАТ "Авіакомпанії "Аеросвіт", Кабінету Міністрів України, Фонду державного майна України  підтримали відмови від касаційної  скарги та касаційного подання.

Відповідно до ст. 1116 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу (подання), має право відмовитися від неї до винесення постанови касаційною інстанцією.

Касаційна інстанція має право не прийняти відмову від касаційної скарги з підстав, зазначених у частині шостій статті 22 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Вищий господарський суд України прийшов до висновку про неможливість прийняття відмов від касаційної скарги та подання, оскільки прийняття вказаних відмов порушує права та охоронювані інтереси ДП "МА "Бориспіль" і крім того, суперечить інтересам держави.

В судовому засіданні представники сторін та прокурор зазначили, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам норм як матеріального так і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційні скарга та подання підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що ДМА "Бориспіль" (на час вирішення спору по суті ДП "МА "Бориспіль") та ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" 20.12.2004р. укладено господарський договір купівлі-продажу  № 17-129, відповідно до умов якого (п. 1) продавець (ДМА "Бориспіль") зобов’язався в порядку та на умовах, визначених в договорі та відповідно до чинного законодавства передати у власність покупця (ЗАТ “Авіакомпанія “Аеросвіт”) насадження та об’єкти, а покупець зобов’язався в порядку та на умовах договору прийняти насадження та об’єкти і оплатити їх вартість. Додатковою угодою № 1 від 22 грудня 2004 року до господарського договору купівлі-продажу № 17-129 сторони змінили предмет договору, визначивши у ньому (п. 1.1) лише насадження (без об’єктів).

Відповідно до додатку №1 до спірного договору купівлі-продажу підлягали, зокрема 310 дерев та 64 кущі.

На виконання умов договору продавець передав, а покупець прийняв насадження згідно з переліком та схемою, що наведені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору, про що сторонами складено та підписано акт приймання-передачі 22.12.2004р.

Згідно із Статутом ДМА "Бориспіль" (пункт 1.1.), зареєстрованим Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради народних депутатів Київської області 23.11.1993р., ДМА "Бориспіль" є державним підприємством цивільної авіації України, який входить у сферу управління Міністерства транспорту України. Пункт 2.5. Статуту передбачає, що аеропорт має право продавати іншим підприємствам належні йому споруди та інші матеріальні цінності, списувати їх з балансу в межах прав, дозволених йому органом, уповноваженим управляти державним майном.

Відповідно до ч. 2 статті 75 Господарського кодексу України відчужувати майнові об’єкти, що належать до основних фондів, державне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно входить, і, як правило, на конкурентних засадах.

Господарськими судами встановлено, що майно, яке є об’єктом спірного договору, є основними засобами, які належать ДМА "Бориспіль", а тому повинні бути відчужені відповідно до вимог діючого на той час законодавства, зокрема ст. 75 ГК України, та статуту.

Місцевим господарським судом підставно встановлено, що єдиним органом, якому належали повноваження управління об’єктом державної власності –ДМА "Бориспіль", був Кабінет Міністрів України.

Так, відповідно до Указу Президента України від 16.07.2004р. "Про утворення міністерства транспорту та зв’язку України", з метою вдосконалення структури управління у сфері транспорту і зв’язку, постановлено реорганізувати Міністерство транспорту України та Державний комітет зв’язку та інформатизації України, у Міністерство транспорту та зв’язку України.

Зазначеним Указом встановлено, що Міністерство транспорту та зв'язку України є правонаступником прав і обов’язків Міністерства транспорту України і Державного комітету зв’язку та інформатизації України. Кабінету Міністрів України доручено у місячний строк, зокрема: вжити заходів, пов'язаних із реорганізацією Міністерства транспорту України і Державного комітету зв'язку та інформатизації України, передбачивши утворення у складі Міністерства транспорту та зв'язку України Державного департаменту з питань зв'язку та інформатизації; визначити перелік об'єктів державної власності, що передаються в управління Міністерства транспорту та зв'язку України; подати проект Положення про Міністерство транспорту та зв'язку України.

Указом Президента України № 1009/2004 від 27.08.2004р. затверджено Положення про Міністерство транспорту та зв'язку України, згідно з п. 28 якого Міністерство транспорту та зв’язку України здійснює відповідно до законодавства України функції з управління об’єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об'єктами державної власності відповідно до закону. Згідно з чинним на той час Декретом Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" Кабінет Міністрів України вирішив, зокрема, покласти на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади здійснення функцій щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності, крім майнових комплексів підприємств, установ, організацій, управління якими здійснюють відповідні служби Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України згідно з законодавчими актами України. Міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, здійснюють контроль за ефективністю використання і збереженням закріпленого за підприємствами державного майна.

Порядок передачі об’єктів права державної власності із сфери управління міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, визначається Положенням про порядок передачі об’єктів права державної власності, затвердженим постановою КМ України від 21.09.1998р. № 1482.

Згідно з п.п. 2, 4 згаданого Положення, передача підприємств здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України. Передача майна здійснюється в місячний термін з дня прийняття рішення про передачу (п. 9 Положення). Передача оформлюється актом приймання-передачі. Право на управління об’єктом передачі виникає з дня підписання акта приймання-передачі (п. 10 Положення).

Указом Президента від 15.07.2004р. № 803/2004 "Про Державну службу України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації" створено Державіаслужбу України. Пунктом 1 даного Указу встановлено, що Державіаслужба України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань державного нагляду за забезпеченням безпеки авіації. Згідно із п. 4 зазначеного Положення про Державіаслужбу на останню покладено функції здійснення централізованого управління цивільною авіацією; здійснення управління об’єктами державної власності і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Державіаслужби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Мінтрансзв’язку" № 684-р від 28.09.2004р. затверджено перелік підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Мінтрансзв’язку. До переліку, що додається до зазначеного розпорядження, ДМА "Бориспіль" включено не було.

ДМА "Бориспіль" було включено до переліку підприємств, які передаються до сфери управління Державіаслужби, згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України лише 24.12.2004р. № 967-р

Отже, об’єкти державної власності передавались до сфери управління органів державної влади (Мінтрансзв’язку та Державіаслужби) безпосередньо від Кабінету Міністрів України, тому станом на 20.12.2004р. єдиним органом, якому належали повноваження управління об’єктом державної власності –ДМА "Бориспіль", був Кабінет Міністрів України. Ні Мінтрансзв’язку, ні Державіаслужба в зазначений час, у встановленому законодавством порядку повноважень щодо управління об’єктом державної власності –ДМА "Бориспіль" не набули.

Оскільки при укладенні ДМА "Бориспіль" господарського договору купівлі-продажу майна (зелених насаджень), що належить до основних фондів, із ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" попередня згода Кабінету Міністрів України була відсутня, тому місцевий господарський суд обґрунтовано, враховуючи норми ст. 207 ГК України дійшов висновку про визнання угоди недійсною.

Крім того, судом встановлено, що Державний міжнародний аеропорт "Бориспіль", відповідно до Додатку 2 об’єктів державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, до Закону України "Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", входить до переліку таких об’єктів.

Крім того, судом правомірно зазначено, що майно ДМА "Бориспіль" є необхідною складовою частиною цілісного майнового комплексу, яким є Аеропорт "Бориспіль", і не могло бути відчужене шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Вартість майна, що підлягає поверненню, згідно з договором від 20.12.2004р. становить 76818,20 грн. (вартість зелених насаджень). Факт передачі  насаджень на підставі спірного договору підтверджується актом приймання-передачі від 22.12.2004р.

Оскільки, кошти за спірним договором ЗАТ “Авіакомпанія “Аеросвіт” були перераховані 08.02.2007р. на загальну суму 5 116 937,69 грн., з метою повернення сторін у стан, що передував укладанню договору від 20.12.2004р., виходячи з принципу рівності сторін перед законом та судом, суд  правомірно зобов’язав повернути перераховані кошти в сумі 76 818,20 грн. ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт".

Виходячи з викладеного, на підставі ст. 11120 ГПК України, місцевим господарським судом враховано вказівки Верховного Суду України, правомірно визнано недійсним спірний договір, вилучено майно у ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" на користь ДП "МА "Бориспіль", повернуто сплачені кошти ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" та підставно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В порушення вимог ст.ст. 43, 105 Господарського процесуального кодексу України Київський міжобласний апеляційний господарський суд не спростував доводів суду першої інстанції, неправильно застосував закони та інші нормативно-правові акти.

Відтак, скасування рішення місцевого господарського суду є не обґрунтованим та безпідставним.

За таких обставин, постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 червня 2007 року підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Київської області від 11 квітня 2007 року - залишенню в силі, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та касаційне подання прокурора м.Києва задовольнити.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 червня 2007 року у справі № 100/19-05/17/14/8/9 скасувати, а рішення господарського суду Київської області від 11 квітня 2007 року у справі залишити без змін.

Головуючий суддя                                                             О. Кот

судді                                                            С. Владимиренко

С. Шевчук