ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 3/207

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів
Шевчук С.Р. (доповідач),
Владимиренко С.В., Воліка І.М.

розглянувши  касаційну скаргу і додані до неї  документи
Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум"

на постанову

у справі
господарського суду
за позовом
до

про
Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 р.
№3/207
м. Києва
Науково-дослідного інституту українознавства
Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум"
стягнення 40284,97 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Дворніцький О.Б., Дворніцька Л.В. (дов. №б/н від 10.09.2007р.)

- відповідача: Ятченко А.Д.- директор, Коломоєц Є.А. (дов. № б/н від 01.05.2007р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.04.2007р. у справі № 3/207 задоволено повністю позов Науково –дослідного інституту українознавства, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Міленіум” на користь Науково –дослідного інституту українознавства 38055,23 грн. основного боргу, 2229,74 грн. пені, 402,85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007р. рішення господарського суду м. Києва від 24.04.2007р. у справі № 3/207 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум”  звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007р. у справі №3/207 скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Науко-дослідний інститут українознавства  у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007р. –без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.04.2006р. між Науково –дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Міленіум” (Орендар) укладено договір оренди № 08/04-06 нерухомого майна (приміщення), що належить до державної власності (надалі –Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Науково –дослідний інститут українознавства Міністерства освіти і науки України передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” прийняло в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 76,71 кв.м. розміщене за адресою: м. Київ, вул. Ісаакяна, 18 к. № 106, 108.  Зазначене підтверджується актом приймання –передачі в оренду нерухомого майна від 01.04.2006р.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2006р. 2204,65 грн.  Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.3 Договору зазначено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Науково –дослідного інституту українознавства Міністерства освіти і науки України наперед не пізніше 15 числа календарного місяця, що передує календарному місяцю, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п. 3.8 Договору крім сплати орендної плати, Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” компенсує Науково –дослідному інституту українознавства Міністерства освіти і науки України його витрати, пов’язані з утриманням приміщення, що орендується, та місць загального користування, що включає в себе:

- компенсацію в повному обсязі вартості витраченої Орендарем електроенергії, опалення приміщення, що орендується, послуг зв’язку і таке інше;

- часткову компенсацію (пропорційно зайнятим площам) витрат Орендодавця на утримання приміщень загального користування, утримання будівлі, оплату комунальних послуг, водопостачання та водовідведення, профдезінфекції, податку на землю, оплату праці додаткового персоналу та інших витрат, пов’язаних із збереженням діяльності будівлі, в якій знаходиться орендоване приміщення.

Договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 01.04.2006р. по 28.02.2007р. (п. 10.1 Договору).

Внаслідок неналежної сплати відповідачем рахунків позивача по оплаті орендної плати та вартості компенсаційних витрат, Науково –дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України направлялись на адресу відповідача претензії № 183 від 24.07.2006р. та № 567 від 28.11.2006р., в яких він просив сплатити суму основної заборгованості та пеню.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України –зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи ТОВ “Мілленіум”, в порушення умов Договору не сплатило Науково –дослідному інституту українознавства суму основної заборгованості та пеню.  Та з  розрахунку позивача вбачається, що заборгованість ТОВ “Міленіум” перед відповідачем по оплаті орендної плати за Договором та вартості компенсаційних витрат становить 38055,23 грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.5 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Науково –дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій і вважає,  що вимоги позивача по стягненню з відповідача заборгованості в розмірі 38055,23 грн. та пені в розмірі 2229,74 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Доводи скаржника, викладені у касаційні скарзі, не спростовують висновків суду попередньої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що під час розгляду  справи господарськими  судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки  судів відповідають  цим обставинам і їм  надана  правильна юридична  оцінка з правильним  застосуванням  норм  матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007р. у справі № 3/207 залишити без змін.

Головуючий                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко С.В.

С у д д я                                                                                             Волік І.М.