ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2007 р.                                                                             Справа  № 3/99

За позовом  Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України»«Бокіймівський комбінат хліборопдуктів»

до відповідача  Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Житниця»

про стягнення в сумі 19555 грн. 80 коп..

Суддя  Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача: Федорков В.І. (довіреність №6 від 06.03.2007 року)

від відповідача: не з’явився.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач – Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Бокіймівський комбінат хлібопродуктів» звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Житниця»                про стягнення заборгованості в сумі 19555 грн. 80 коп..

Представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 20850 грн. 41 коп.. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з’явився двічі, відзив на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи  повідомлення про вручення поштових відправлень №2963845, 2898782.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.  Явка сторін визнавалась судом обов’язковою.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача,  вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

10.08.2005 року між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Бокіймівський комбінат хлібопродуктів» (далі – зерновий склад) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Житниця» (далі – поклажодавець) укладено Договір №3 (а.с.6,7) про надання послуг відповідального зберігання зернових, зернобобових та олійних культур (далі – Договір). На підставі зазначеного договору протягом серпня - вересня 2005 року відповідач передав позивачу на зберігання 200 тон зерна пшениці м'якої 6-го класу та 146 тон жита.

Пунктом 3.3 Договору передбачений порядок розрахунків між сторонами згідно узгоджених тарифів.

Згідно п.3.2 Договору поклажодавець сплачує вартість фактично наданих послуг щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, відповідно до складених сторонами Актів виконаних робіт та виставлених зерновим складом рахунків.

Згідно п.2.1.5 Договору поклажодавець зобов’язаний сплачувати послуги з приймання, зберігання, очищення, сушіння, відвантаження зерна та інших послуг відповідно до умов договору.

Матеріалами наявними у справі підтверджується, що на виконання умов Договору позивачем, відповідно до умов договору, було надано наступні послуги:

-          послуги приймання зерна пшениці в кількості 161 тон вартістю 724,50 грн. (рахунок №172 від 15.08.05 р.);

-          послуги приймання зерна пшениці в кількості  39 тон вартістю 175,50 грн. (рахунок № 43 від 31.08.05 р.;

-          послуги із зберігання пшениці за серпень 2005 р. в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та за послуги сушіння зерна за серпень 2005 р. в кількості 7,27 тони вартістю 40,00 грн. (рахунок №40 від 31.08.05 р.);

-          оформлення складських документів 20,00 грн. (рахунок №50 від 31.08.05 р.);

-          послуги із зберігання пшениці за вересень 2005 р. в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита за вересень 2005 р. в кількості 159 тон вартістю 810,90 грн., разом 1230,90 грн. (рахунки №66 та №71 від 30.09.05 р.);

-          послуги із зберігання пшениці в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита в кількості 159 тон вартістю 810,90 грн., разом 1230,90 грн. (рахунок №76 від 31.10.05 р.);

-          послуги із зберігання пшениці в кількості 200 тон вартістю 420 грн., послуги із зберігання жита в кількості 146 тон вартістю 744,69 грн. та послуг із відвантаження жита в кількості 13 тон вартістю 169 грн. разом 1333,69 грн. (рахунок №82 від 30.11.05 р.);

-          послуги із перевезення зерна вартістю 630 грн. (рахунок № 88 від 30.11.05р.);

-          послуги із зберігання пшениці в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита в кількості 146 тон вартістю 744,69 грн., разом 1164,69 грн. (рахунок №91 від 30.12.05 р.);

-          послуги із зберігання пшениці  в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита в кількості 146 тон  744,69 грн., разом 1164,69 грн. (рахунок №2 від 30.01.06 р.);

-          послуги із зберігання пшениці в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита  в кількості 146 тон вартістю 744,69 грн., разом 1164,69 грн. (рахунок №12 від 28.02.06 р.);

-          послуги із зберігання пшениці в кількості 200 тон вартістю 420 грн., послуги із зберігання жита в кількості 146 тон вартістю 744,69 грн. та послуги із відвантаження жита  в кількості 49,67 тон вартістю 645,71 грн. разом 1810,40 грн. (рахунок №31 від 31.03.06р.);

-          послуги із зберігання пшениці  в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита в кількості 20 тон вартістю 102 грн., разом 522 грн. (рахунок №40 від 28.04.06 р.);

-          послуги із зберігання пшениці в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із зберігання жита в кількості 20 тон вартістю 102 грн., разом 522 грн. (рахунок №61 від 31.05.06 р.)

-          послуги із зберігання пшениці  в кількості 200 тон вартістю 420 грн. та послуги із відвантаження жита в кількості 200 тон вартістю 260 грн., разом 680 грн. (рахунок №65 від 30.06.06 р.)

Вартість наданих позивачем послуг за договором зберігання №3 від 10.08.2005 року становить 12837,20 грн..

Відповідач частково оплатив надані йому послуги передавши 01.11.05 на підставі накладної №121 в оплату послуг по зберіганню зерна 13 т. жита на суму 3900 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача із оплати послуг станом на дату повного повернення із зберігання зерна, 01.07.2006 року, становить 8 937,20 грн. та підтверджується розрахунком наданим позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в Господарському кодексі України. Так, в  ч. 1 ст.193 ГК України зазначає, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 4.3. Договору у випадку прострочення терміну платежу, передбаченого п.3.2 договору поклажодавець сплачує зерновому складу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час прострочення та штраф в розмірі 1000 грн. за кожен випадок порушення строку сплати при цьому сума пені та штрафу не звільняє сторони від виконання зобов’язань.

На підставі п.4.3 вищезазначеного договору у зв'язку із несвоєчасним розрахунком за послуги по зберіганню позивачем нараховано: пеню в розмірі подвійної облікової ставки в період з 01.07.06 р. по 01.01.07 р., яка становить 759 грн. 66 коп.; штраф в розмірі 1000 грн. за кожний випадок порушення строку сплати в сумі 10000,00 грн. (з 10.09.2005 року по 10.06.2006 року);  збитки від інфляції в розмірі 2153 грн. 55 коп..

Судом перевірено правильність та підстави нарахування штрафу, збитків від інфляції та встановлено, що вони обраховані з дотриманням вимог чинного законодавства.

Загальна  заборгованість  відповідача  становить 20850 грн.41 коп..

У ч.1ст.230 Господарського кодексу України зазначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення  боржником  зобов’язання.  Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 4 ст.231 передбачено, що у  разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу, штрафу та збитків від інфляції підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Житниця»(35151 , Рівненська область, Млинівський район, с.Радів, , р/р 20 ОПЕРВ Ощадбанк, МФО 333368) на користь Дочірнього підприємства Державної Акціонерної компанії «Хліб України»«Бокіймівський комбінат хлібопродуктів»(35120, Рівненська область, Млинівський район, с.Бокійма, , р/р 9001 в АТ «Укрінбанк», МФО 333216) заборгованість в сумі 8937 грн. 80 коп., пеню в сумі 759 грн.66 коп., штраф в сумі 10000,00 грн., витрати на сплату державного мита в розмірі 208 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп..

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                              Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписано "26" жовтня  2007 року.