ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/327

01.08.07

За позовом    товариства з обмеженою відповідальністю «Салекс»

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «Зіг Заг»

про                  стягнення 40 382, 20 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача                    Лук’янчук А.В.- предст. за довір.,

від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 40 382, 20 грн. (38 510, 78 грн. основного боргу, 1 328, 29 грн. інфляційних нарахувань, 543, 13 грн. 3% річних) у зв’язку з не своєчасною оплатою поставленого товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.07 порушено провадження у справі          № 43/327 та призначено її розгляд  на 13.07.07.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, представники сторін в судове засідання не з’явилися, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено.

В судове засідання призначене на 01.08.07 представник Відповідача не з’явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.           № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За накладними № РН-0001668 від 19.10.06р., №РН-0001701 від 31.10.06р.,                      №РН-0001726 від 31.10.06р., № РН-0001569 від 30.09.06р., №РН-0001697 від 27,10,06р., №РН-0001759 від 08.11.06р., №РН-0001801 від 20.11.06р. товариство з обмеженою відповідальністю «Салекс»(далі Позивач) поставило товариству з обмеженою відповідальністю «Зіг Заг»(далі Відповідач)  продукцію на загальну суму 76 871,82 грн.

Відповідач не виконав свої зобов’язання належним чином, отриманий товар оплатив частково.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семеденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про сплату заборгованості   №49, що підтверджується фіскальним чеком № 6371 від 22.03.07, відповіді на яку не надійшло.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до розрахунку Позивача, заборгованість за поставлений Товар, згідно видаткових накладних складає 38 510, 78 грн. основного боргу, 1 328, 29 грн. інфляційних нарахувань, 543, 13 грн. 3% річних.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав суду розрахунок інфляційних нарахувань та 3 % річних, розрахований за весь період з моменту поставки товару, проте зазначений розрахунок виконаний Позивачем в порушення ч.2 ст.530 ЦК України, згідно якої, термін виконання боржником обов’язку визначений моментом пред’явлення вимоги. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги. Отже, термін виконання зобов’язання настав 29.03.07.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних в сумі 543,13грн. та інфляційних нарахувань в сумі 1 328,29грн. задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита   та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Зіг Заг»(поштова адреса: 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 5, юр. адреса: 04128, м. Київ, вул. Туполева, 14, р/р в ВАТ «Райфайзен Банк АВАЛЬ»«Святошинське відділення №1», МФО 380805,                          код 32312756; або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під виконання рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Салекс»(поштова адреса: 03039, м.Київ, проспект Червонозоряний, 119, юридична адреса: 09150, Київська обл., Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Грушевського, 22, кв. 4, р/р 260082161, в ВАТ «Кредитпромбанк»м.Київ, МФО 300863, код 32638167) 38 510, 78 грн. основного боргу, 385, 11 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 543, 13 грн. 3 % річних,  328, 29 грн.  інфляційних нарахувань відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько