ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  15/322

21.08.07

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Липова долина"

до                          Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроавтотрейдінг"

про                        стягнення 1 135 210,51 грн.

Суддя

Представники:

від позивача - Каблучко І.О.

від відповідача - не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Липова Долина", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроавтотрейдінг" про стягнення 1 135 210, 51 грн.

27.07.2007 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача 1 135 210,51 грн., в тому числі 1 130 255,97 грн. основного боргу за договором поруки № 1 від 23.02.2006, 4 211,00 грн. пені та 743,18 грн. річних процентів; витребувати у відповідача відомості про всі наявні банківські рахунки; покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита в розмірі 11 352,11 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов’язань за договором поруки № 1 від 23.02.2007, а саме не сплатив позивачу заборгованість ТОВ "СП Приоритет", що виникла на підставі Договору поставки № ТК-1/5 та погашення якої забезпечено договором поруки № 1 від 23.02.2007.

Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, відзив на позов не надав, поважних причин неявки в судове засідання не повідомив.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2007 року між позивачем (кредитор), ТОВ "СП Приорітет" (боржник) та відповідачем (поручитель) було укладено Договір поруки № 1 (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобов’язався відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх зобов’язань, що випливають з Договору поставки № ТК-1/5 від 23.02.2007, укладеного між кредитором та боржником (далі - договір поставки).

Пунктом 1.2  договору  поруки встановлено, що предметом договору поставки є передача кредитором у власність боржнику товару в сумі 1 114 982,24 грн. та сплата боржником вказаної у цьому пункті суми. Згідно з п. 1.2 договору поставки під Товаром слід розуміти продукти харчування, назва, асортимент і кількість яких зазначається в накладній № РН-002302 від 23.02.2007, яка являється невід’ємною частиною договору поставки. Товар приймається покупцем за цінами, вказаними у накладній (п. 6.1 договору поставки).

Згідно п. 1.3 договору поруки основне зобов’язання боржника за договором поставки, виконання якого забезпечується договором поруки, полягає в наступному: сплатити кредитору у встановлений договором поставки строк грошову суму, на яку було поставлено товар.

Основне зобов’язання передбачене п. 1.3 та п. 6.2 договору поставки (п. 1.4 договору поруки). Так, пунктом 1.3 договору поставки встановлено, що загальна сума договору поставки становить 1 114 982,24 грн. (з врахуванням ПДВ). Пунктом 6.2 договору передбачено, що покупець зобов’язаний сплатити 100 % вартості товару до 15 березня 2007 року.

Згідно з п. 1.5 договору поруки термін виконання основного зобов’язання за договором поставки: 15 березня 2007 року.

На підставі договору поставки 23 лютого 2007 року позивач поставив на користь ТОВ "СП Приорітет" товар на загальну суму 1 114 984,24 грн. Факт приймання зазначеного товару ТОВ "СП Приорітет" підтверджується видатковою накладною РН-002302 від 23.02.2007 та довіреністю на отримання матеріальних цінностей ЯВЗ № 236120 від 23.02.2007.

Як зазначалося вище, строк оплати вартості отриманого товару –до 15 березня 2007 року.

Відповідачем не надано суду доказів сплати ТОВ "СП Приорітет" вартості отриманого товару в розмірі 1 114 984,24 грн.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, ТОВ "СП Приорітет" порушило основне зобов’язання за договором поставки.

Окрім того, відповідно до п. 7.2 договору поставки у разі порушення строків оплати отриманого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення від суми боргу. Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вищевикладених положень договору поставки, Цивільного кодексу України позивач нарахував ТОВ "СП Приорітет" за період з 15.03.2007 по 08.04.2007 пеню у сумі 12 982,67 грн. та річні відсотки у сумі 2 291,06 грн., всього штрафних санкцій –15 273,71 грн. Розрахунок є обґрунтованим.

Пунктом 3.1 Договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя настає з моменту порушення основного зобов’язання.

Згідно п. 2.1 Договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором включає:

-          зобов’язання повернути після спливу строку виконання основного зобов’язання (п. 1.5 Договору поруки) суму боргу (Основне зобов’язання);

-          зобов’язання сплатити кредитору штраф за порушення Основного зобов’язання боржником (зобов’язання зі сплати штрафу);

- зобов’язання сплатити кредитору проценти (три проценти річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України) від простроченої суми у разі прострочення боржником виконання основного зобов’язання (зобов’язання зі сплати процентів за прострочення виконання).

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 3.3 договору поруки у випадку невиконання основного зобов’язання поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому кредитор має право вимагати від поручителя виконання як основного зобов’язання, так і зобов’язань зі сплати штрафу та процентів за прострочення виконання основного зобов’язання.

Отже, у позовній заяві позивач правомірно визначив суму зобов’язань, забезпечених  договором поруки (п. 2.1 договору поруки) виходячи з наступного:

1 114 982, 24 грн. –сума основного зобов’язання;

12 982, 67 грн. –сума зобов’язань по сплаті штрафних санкцій (пеня, що нарахована позивачем в період з 15.03.2007 по 08.04.2007);

2 291,06 грн. –сума зобов’язань по сплаті процентів (три проценти річних, що нараховані  позивачем в період з 15.03.2007 по 08.04.2007);

всього 1 130 255, 97 грн.

Згідно з п. 3.2 договору поруки, кредитор звертається до поручителя не раніше наступного дня після настання строку (терміну) виконання основного зобов’язання повністю або частинами, якщо основне зобов’язання не було виконане. Оскільки строк виконання основного зобов’язання настав 15 березня 2007 року, позивач мав право звернення до відповідача з відповідною вимогою, починаючи з 16 березня 2007 року.

Відповідно до п. 3.4 договору поруки поручитель зобов’язується виконати свої зобов’язання відповідно до договору поруки не пізніше 5 (п’яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора.

На підставі викладеного позивач 03 квітня 2007 року у письмовій формі звернувся до відповідача з вимогою сплатити суму основного зобов’язання за договором поставки у розмірі 1 114 982,24 грн., а також сплатити суму штрафних санкцій, що були нараховані ТОВ "СП Приорітет" на підставі п. 7.2 договору поставки та ст. 625 Цивільного кодексу України (за період з 15.03.2007 по 02.04.2007).

Факт отримання цієї вимоги відповідачем 03 квітня 2007 року підтверджується відповідним підписом директора відповідача Дрововоза В.Г.  на копії вимоги.

Враховуючі умови п. 3.4 договору поруки, відповідач був зобов’язаний виконати свої зобов’язання за Договором поруки до 08 квітня 2007 року.

Відповідачем  не надано суду доказів сплати позивачу грошової суми у розмірі   1 127 201,23 грн. Також відповідачем не надано доказів надання позивачу обґрунтованої відповіді на вимогу від 03.04.2007.

Таким чином, відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання за договором поруки, чим порушив ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.1 договору поруки передбачено, що у разі якщо поручитель не виконає свої зобов’язання за договором поруки у повному обсязі протягом 5 (п’яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, кредитор має право стягнути с поручителя пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, сплату якої прострочено, за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі п. 5.1 договору поруки, ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 4 211,36 грн. та річні проценти у розмірі 743,18 грн. Штрафні санкції нараховані позивачем за період с 09.04.2007 по 16.04.2007. Розрахунок сум штрафних санкцій обґрунтований.

Відповідно до ст. 555 Цивільного кодексу України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора

Клопотання про залучення боржника до участі у справі від відповідача до суду не надходило.

Також, позивач просить накласти арешт в межах суми позову та судових витрат на грошові кошти, що знаходяться на  банківських рахунках відповідача. У разі, якщо сума грошових коштів, які  знаходяться на банківських рахунках відповідача є меншою ніж сума боргу, позивач просить накласти арешт на майно відповідача (рухоме та нерухоме) у частині, що не покрита цими грошовими коштами.

На підставі вищенаведеного, враховуючі той факт, що відповідачем не виконані зобов’язання за договором поруки, позовні вимоги позивача доведені належним чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 Цивільного кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Заява позивача № 1105/07-1юр від 11.05.2007 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено господарському суду обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у разі невжиття таких заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 553-555 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність "Липова Долина" задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроавтотрейдінг" (м. Київ, вул. м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 120, к. 1, , р/р № 0251 у філії "Розрахунковий центр "ПриватБанк" в м. Києві МФО 320649), а у випадку відсутності коштів - з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Липова Долина" (м. Київ, б-р І. Лепсе, 8, корп. 59, , р/р № 5381 в Печерському відділенні Київської міської філії АКБ "Укрсоцбанк" МФО 322012) 1 130 255 (один мільйон сто тридцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн. 97 коп. основного боргу, 4 211 (чотири тисячі двісті одинадцять) грн. 36 коп. пені, 743 (сімсот сорок три) грн. 18 коп. - 3% річних, 11 352 (одинадцять тисяч триста п'ятдесят дві) грн. 11 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його  прийняття.

Суддя                                                                                                        М.Г.Хоменко