ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

30.10.07                                                                                           Справа  № 15/25

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого –судді –                            Мельник Г.І.

Суддів             -                             Новосад Д.Ф.

-                             Михалюк О.В.

розглянувши апеляційне подання першого заступника прокурора Закарпатської області №05/200вих07 від 22.06.07р.

та апеляційну скаргу Ужгородської митниці №11/45-3272 від 16.06.07р.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 8.06.2007р.

у справі №15/25

за позовом Торгово-виробничої фірми «Тапіцерство», (Республіка Польща)

до відповідача 1: Ужгородської митниці, м. Ужгород

до відповідача 2: Головного управління Державного казначейства України у Закарпатській області, м. Ужгород

про стягнення 78 864,32 грн., в тому числі 53 864,23 грн. матеріальної шкоди та 25 000,0 грн. моральної шкоди

За участю:

Від прокуратури: Коваль Р.

Від позивача: Біловар Л.О.

Від відповідача 1: Мигалина І.В.

Від відповідача 2: Коцур Т.Б.

В ході судового засідання представникам сторін та прокурору права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Ващиліна Н.М.) від 8.06.2007р. у справі №15/25 позовні вимоги задоволено частково.

На зазначене рішення першим заступником прокурора Закарпатської області внесено апеляційне подання, в якому просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що факт порушення митних правил підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду, вилучений товар було передано на відповідальне зберігання, а тому всі нарахування понесених митним органом витрат на зберігання автомобіля та товару вважає підставним та обгрунтованим. Вважає посилання суду на Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»безпідставним, оскільки в ній іде мова про конфіскацію товару і транспортного засобу, які були предметом контрабанди та порушення митних правил, а в даному випадку митним органом було нараховано митні збори за зберігання транспортного засобу та товару, які були безпосередніми предметами порушення митних правил.

Відповідач 1 з рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, в позові відмовити, з огляду на те, що ст. 405 МК України передбачено, що витрати митного органу, пов’язані із зберіганням товарів і транспортних засобів відшкодовуються особою, яка вчинила порушення митних правил. Враховуючи те, що постановою в адміністративній справі встановлено факт порушення позивачем митних правил, витрати митного органу за зберігання товарів і транспортних засобів повинні бути покладені на позивача. Зазначає, що розмір збору за зберігання є обгрунтованим, оскільки розраховувався відповідно до Постанови КМУ «Про ставки митних зборів».

Відповідач 2 відзиву на апеляційну скаргу не надіслав, в судовому засіданні представник доводи апеляційної скарги та подання підтримала, просила рішення господарського суду скасувати в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що відповідач 1 не надав вчасно розрахунку розміру митного збору, сприяв збільшенню терміну зберігання вантажу після винесення постанови Ужгородського міськрайонного суду, а також поданий розрахунок збору за зберігання завищений та необгрунтований. Просить залишити апеляційне подання та апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Справа слуханням відкладалася з 25.09.07р. на 30.10.07р.

Розглянувши апеляційне подання та апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 08.06.2007 року слід залишити без змін, апеляційне подання та апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

10.12.05р. між Торгово-виробничою фірмою «Тапіцерство»(Республіка Польща) та ПП Бабічем В.М. укладено контракт №2/USD на постачання текстильної продукції.

01.09.2006р. на виконання умов контракту через митний кордон України позивачем здійснювався імпорт партії текстильного товару, попередньо оплаченого покупцем.

При митному оформленні вантажної автомашини марки „MERSEDES-BENZ”, реєстраційний номерний знак RZE 7H33, працівниками Ужгородської митниці в зоні митного контролю на митному пості „Ужгород” було проведено огляд вказаного транспортного засобу щодо переміщення через митний кордон України та митного оформлення вантажу „полотно неткане без покриття з поверхневою щільністю 40 гр/м2”.

Під час митного контролю працівниками митного органу було виявлено, що водієм, громадянином Польщі Лех Кжіштофом Тадеушом, на митну територію України було ввезено вантаж з приховуванням від митного контролю, оскільки митному органу України було подано як підставу для переміщення товару документи, які містять неправдиві дані щодо вартості та кількості переміщуваного вантажу. Складено протокол про порушення митних правил №440/30001/06 від 01.09.06, передбачених ст. 352 Митного кодексу України, які полягають у діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з  приховуванням від митного контролю.

Згідно з поданими Ужгородській митниці товаросупровідними документами через митний кордон України переміщувався вантаж „полотно неткане без покриття з поверхневою щільністю 40 гр/м2”, вагою брутто 2360,0 кг. загальною вартістю 1170 доларів США.

В ході митного контролю кабіни вантажної автомашини „MERSEDES-BENZ”, реєстраційний номерний знак RZE 7H33, було виявлено експортну вантажну митну декларацію №06S00TWFOM від 31.08.06, фактури від 31.08.06р. №0015/06/EKSP та №0016/06/EKSP, згідно з якими вантаж „полотно неткане без покриття з поверхневою щільністю 40 гр/м2” відправлявся з фірми „F.P.H. „TAPICERSTWO” KRZYSZTOF LECH” вагою брутто 2360 кг. загальною вартістю 11 700 доларів США.

Крім того, при проведенні митного контролю вантажної автомашини у боксі поглибленого огляду було виявлено не вказані у товаросупровідних документах та приховані від митного контролю 50 рулонів „тасьми клеєної в кусках”, що знаходилися у вантажному відсіку вантажної автомашини під вантажем „полотно неткане без покриття з поверхневою щільністю 40 гр/м2”.

У зв’язку з вказаними обставинами, на підставі ст. 377 Митного кодексу України за даним протоколом вилучено вантаж „полотно неткане без покриття з поверхневою щільністю 40 гр/м2”, 117 рулонів по 250 погонних метрів, шириною 160 см. кожен, упакованих в поліетиленову плівку, код УКТЗЕД , вагою брутто 2360,0 кг, вартістю 59085,0 грн.; вантаж „тасьма клеєна в кусках”, 50 рулонів по 2 кг. кожен, без упаковки, код УКТЗЕД ,  вагою 100,0 кг,  вартістю 505 грн.; вантажну автомашину „MERSEDES-BENZ”, реєстраційний номерний знак RZE 7H33, 2006 року виробництва, вартістю 364105,0 грн.

У відповідності до Постанови КМУ №65 від 27.01.97 „Про ставки митних зборів” станом на 03.10.2006 року за зберігання майна, вилученого по справі про порушення митних правил №440/30001/06 позивачу нараховано52 961,88 грн. митних зборів.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.06 у справі №3-18573/06 встановлено відсутність складу  правопорушення у діях водія Лех К.Т., передбаченого ст. 352 Митного кодексу України в частині вказання неточних даних щодо вартості вантажу „полотно неткане без покриття з поверхневою щільністю 40 гр/м2”, оскільки судом встановлено допущення технічної помилки при оформленні товаросупровідних документів. При цьому, встановлено вину відносно вантажу „тасьма клеєна в кусках” в кількості 50 рулонів, у зв’язку з чим вищевказаною постановою його визнано винним у приховуванні від митного контролю 50 рулонів тасьми вартістю 505,00 грн., однак, звільнено від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 352 Митного кодексу України, за малозначністю вчиненого правопорушення  з оголошенням йому зауваження, та закрито провадження у справі. Також, постановою зобов’язано митний орган повернути все вилучене митним органом майно власнику Лех К.Т. або представнику за дорученням.

З матеріалів справи встановлено, що у зв’язку з відмовою повернути без сплати митних зборів вилучене митницею майно та з метою повернення вилученого майна позивачем сплачено нараховані митні збори за меморіальними ордерами №114/1514/0 від 03.10.06р. на суму 4483,79 грн. та №130/1514/0 від 03.10.06р. на суму 48724,93 грн.

Згідно ст. 40 МК України Митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно ст. 43 МК України товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Як передбачено ст. ст. 45 МК України особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Згідно ст. 252 МК України товари, які ввозяться громадянами на митну територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України.

Пунктом 1 Наказу Держмитслужби України від 23.06.1998 року N363, яким затверджено Порядок справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією визначено, що за перебування товарів та інших предметів під митним контролем сплачуються митні збори.

Митні збори за перебування товарів під митним контролем у сумі 52961,88 грн. нараховані митним органом відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.97 №65 „Про ставки митних зборів”.

У відповідності до листа Державної митної служби України від 26.08.03 №11/4-12-12578-ЕП „Про порядок нарахування митних зборів” у  разі  визнання  судом особи невинною у скоєнні адміністративного правопорушення, вищезазначений порядок нарахування  митних зборів за  зберігання на складі митниці товарів та інших предметів, які є безпосередніми об’єктами порушення митних правил, вилученими за протоколами про порушення митних правил, не застосовується.

Покликання в апеляційній скарзі на аналіз господарським судом Постанови Верховного Суду України від 03.06.05 №8 „Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил” у якій передбачено, що вирішуючи питання  про  конфіскацію  предметів  зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховування чи переміщення товарів, суди також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався, не можна вважати об’єктивним, оскільки такі не були оцінені судом як доказ у справі, а були використані судом для аналізу дійсних обставин справи та загальних засад призначення стягнень.

З матеріалів справи вбачається, що кількість прихованих товарів була невеликою, а їх вартість у кількасот раз менша вартості автомашини (вартість транспортного засобу визначена митним органом у розмірі 364105,0 грн., а вартість вантажу „тасьма клеєна в кусках” –505,0 грн.). Таким чином, протокол про порушення митних правил, яким вилучено транспортний засіб, суперечить загальним засадам призначення стягнень.

Оскільки, при судовому розгляді Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справи №3-18573/06 не встановлено складу правопорушення, передбаченого ст. 352 Митного кодексу України та враховуючи, що вказаний факт встановлений судом і має значення для вирішення господарським судом даної справи, колегія погоджується з висновком господарського суду, що митні збори, нараховані відповідачем у сумі 52898,69 грн., і сплачені позивачем надмірно, підлягають поверненню на  корить позивача з Державного бюджету України.

У відповідності до ч. 4 ст. 404 МК України особа, яка вчинила порушення митних правил, повинна, незважаючи на стягнення штрафу, сплатити податки і збори, встановлені законами України.

Пунктом 7.7 Порядку справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією при нарахуванні зборів за перебування під митним контролем, передбачено, що накладення адміністративного стягнення або звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у разі, якщо затримка митного оформлення товарів виникла внаслідок порушень митних правил, не знімає з власника товару обов’язку провести належне митне оформлення.

Враховуючи, те що позивач визнав необхідність митного оформлення та сплати митних зборів за зберігання „тасьми клеєної в кусках”, судом обгрунтовано відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі 63,19 грн.

Судом встановлено, що сплачені позивачем митні збори Ужгородською митницею перераховано платіжним дорученням №16289 від 04.10.2006 року в сумі 52961,88 грн. в Держбюджет (одержувач Відділення Державного казначейства м. Ужгород) на рахунок Управління Державного казначейства у Закарпатській області, а тому, у відповідності до п. 1.3 Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України №226 від 10.12.02. підлягають поверненню з відповідного бюджету, до якого були перераховані надмірно сплачені позивачем кошти.

Крім цього, пунктом 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№4 від 31.03.1995р. під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. З огляду на те, що дії митного органу при здійсненні митних процедур позивачем не оскаржувались, позивач розрахунку фактичних понесених втрат у зв’язку із затриманням автомобіля та вантажу суду не подав, а визначенна ним сума нічим документально не підтверджена, колегія вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено підставно.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційному поданні та апеляційній скарзі інші доводи скаржників не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Закарпатської області від 08.06.2007 року по справі за №15/25 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційного подання та апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий–суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.