Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2007
р.
Справа № 17/24-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О.,
судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за
участю представників сторін:

позивача -  ОСОБА_3.

відповідача -   Любченко
В.П., Марченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Харківшляхрембуд» в особі Роменської філії
Дорожньо-Будівельного управління № 29, м. Ромни, Сумська область     (вх. НОМЕР_1) на рішення господарського
суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. по справі № 17/24-07

за позовом Фізична особа
- підприємець ОСОБА_1 м. Ромни

до Роменська філія ВАТ
"Харківшляхбуд" дорожньо-будівельне управління № 29 м. Ромни

про стяггнення 30986,28 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області із
позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь 30 986,28 грн.. з
яких 26 379,80 грн. основного боргу, 3 932,17 грн. пені, 674,31 грн.  3% річних, а також витрати по сплаті держмита
та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
по справі                  НОМЕР_5 (суддя
Коваленко О.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь
відповідача  26 379,80 грн.
заборгованості, 339,77 грн. пені, 674,31 грн. 3% річних, 274,10 грн. держмита
та 104,38 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В
інший частині позову  відмовлено.

Рішення в частині стягнення з відповідача 26 379,80 грн.
заборгованості, 339,77 грн. пені, 674,31 грн. 3% річних мотивовано тим, що
відповідач не виконав своїх зобов'язань на підставі усної домовленості щодо
розрахунків за отримані ним запчастини за видатковими рахунками-фактурами
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3р. та НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4р. та довіреністю серії
НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5р. на ім'я ОСОБА_2 в зв'язку з чим місцевий
господарський суд визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та
правомірними, оскільки вони підтверджуються наданими позивачем доказами по
справі.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, при цьому
зазначив, що при винесенні рішення судом першої інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права, а також неповністю з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, посилаючись на те, що між позивачем та
відповідачем не укладалися договори на поставку запчастин до автотракторної
техніки, не приймалися ніякі матеріальні цінності, не видавалася довіреність на
їх отримання за вказаними позивачем накладними від ПП ОСОБА_1  Крім того зазначає, що довіреність  НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5р. на ім'я  ОСОБА_2
є сфальсифікованою, а прокуратурою м. Ромни за вказаним фактом відносно
ОСОБА_2. порушена кримінальна справа за ознаками злочинів, передбачених  ч. 1, ст. 191, ч. 3 ст. 358 Кримінального
кодексу України, досудове слідство в якій ще не закінчене.

Позивач  надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому вважає рішення місцевого господарського суду
мотивованим, таким, що відповідає дійсності, прийнятим на підставі чинного
законодавства, посилаючись на те, що факт отримання відповідачем запчастин
підтверджується видатковими рахунками-фактурами, підписаними представником
відповідача, повноваження якого підтверджені довіреністю, яка оформлена
належним чином, а також підписами самих робітників відповідача, які отримали та
встановили зазначені запчастини на техніку ДСУ-29. До того ж, зазначає, що факт
отримання товару відповідачем підтверджений проведеною прокуратурою
перевіркою.  На цій підставі просить
залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази
по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги
в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених
представників сторін, який підтвердили свої позиції, викладені в апеляційній
скарзі та у відзиві на неї, колегія суддів приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Сумської
області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване
рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення
та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив,
що  відповідно до умов усної домовленості
за видатковими рахунками-фактурами НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3р. та НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_4р. позивач поставив на адресу відповідача запасні частини до
автотракторної техніки в асортименті загальною вартістю 26 379,80 грн.

Факт отримання відповідачем вказаного товару підтверджується
видатковими накладними, довіреністю серія НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5р.,
податковими накладними, які знаходяться в матеріалах справи ( а.с. 12-17).

Отже, за таких обставин між сторонами по справі виникли господарські
відносини, які в свою чергу  не були
обумовлені конкретними строками виконання
відповідачем обов'язку щодо проведення оплати за поставлений позивачем
товар.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_6р. надіслав
на адресу відповідача претензію з вимогою про сплату ним 26 379,80 грн. боргу
(а.с. 18).

Але відповідачем претензія залишена без відповіді, а сума боргу не
сплаченою.

Таким чином у відповідача перед позивачем утворилась
заборгованість в сумі 26 379,80 грн., яка останнім не відшкодована.

З огляду на такі фактичні обставини, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги, заявлені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1  в частині стягнення суми основного боргу в
розмірі 26 379,80 грн. за поставлені запчастини правомірно визнані місцевим
господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки
вони відповідають вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на встановлених
під час розгляду справи обставинах.

Відповідач в апеляційній скарзі заперечуючи факт отримання товару
посилається на те, що позивач не довів факту наявності договірних відносин між
сторонами по справі, при цьому зазначає, що Роменською філією ВАТ
«Харківшляхбуд» дорожньо-будівельного управління № 29 не приймалися та не
оприбутковувалися товарно-матеріальні цінності за вказаними позивачем
видатковими накладними від ПП ОСОБА_1

Відповідач не погоджується з висновками місцевого господарського
суду про те, що факт отримання Роменською філією ВАТ «Харківшляхбуд»
дорожньо-будівельного управління № 29
запчастин підтверджується видатковими накладними і довіреністю серії
НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2 та зазначає, що дана довіреність є сфальсифікованою. В
обґрунтування даних тверджень
посилається на те, що на підставі доручення господарського суду Сумської
області прокуратурою          м. Ромни
проведена перевірка і за вказаним фактом відносно ОСОБА_2. прокурором м. Ромни
Сумської області порушена кримінальна справа за ознаками злочинів, передбачених
ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, досудове слідство в
якій ще не закінчене.

Колегія суддів вважає заперечення відповідача щодо отримання ним
товару необґрунтованими та безпідставними, оскільки даний факт отримання
Роменською філією ВАТ «Харківшляхбуд» дорожньо-будівельного управління №
29  запчастин підтверджується видатковими
рахунками-фактурамиНОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_3р. та НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4р.,
довіреністю серії НОМЕР_4, оформленою належним чином,  на ім'я ОСОБА_2 який є уповноваженим
представником відповідача. До того ж зазначені рахунки-фактури скріплені
підписами самих робітників відповідача, які отримали та встановили зазначені
запчастини на техніку ДСУ-29 (а.с. 12-14).

Слід зазначити, що під час судового розгляду відповідачем не
підтверджено належними доказами того, що довіреність серії НОМЕР_4 на ім'я
ОСОБА_2 є сфальсифікованою та не може вважатися документальним доказом на
підтвердження отримання Роменською філією ВАТ «Харківшляхбуд»
дорожньо-будівельного управління № 29
спірних запчастин.

Колегією суддів не береться до уваги посилання відповідача в
обґрунтування викладених тверджень на ті обставини, що прокурором м. Ромни
Сумської області за фактом привласнення матеріальних цінностей в Роменській
філії ВАТ «Харківшляхбуд» дорожньо-будівельного управління № 29   порушено кримінальну справу відносно
ОСОБА_2. за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 358
Кримінального кодексу України,  оскільки
викладені факти не підтверджені належними документальними доказами по справі,
тобто вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що сума боргу в розмірі 26 379,80 грн. повністю
підтверджується належними документами, які знаходяться в матеріалах справи,
доказів сплати боргу відповідач не представив, аргументованих заперечень, які б
підтверджували обґрунтованість викладених доводів та спростовували б висновки
господарського суду щодо стягнення зазначеної суми боргу, не надав, а за таких
обставин колегія суддів вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 26
379,80 грн. основного боргу належно обґрунтованими, доведеними  та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

На думку колегії суддів, з огляду на встановлені місцевим
господарським судом обставини прострочення відповідачем виконання грошового
зобов'язання та у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, вимоги позивача про
стягнення на його користь з відповідача нарахованих трьох процентів річних у
розмірі 674,31 грн. також підлягають задоволенню

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 3 932,17
грн. пені. Місцевий господарський судом в оскаржуваному рішенні визнав
обґрунтованою та такою що підлягає стягненню з відповідача  пеню у розмірі 339,77 грн.

Проте колегія суддів вважає таки висновки помилковими, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання  забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом. Тобто, у сторони відсутнє право вимоги
стягнення у примусовому порядку санкцій, домовленість щодо яких відсутня в
документах, на підставі яких виник правочин.

А за таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення пені є
безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки сторони документально
не передбачили відповідальність за неналежне виконання зобов'язання, а передача
товару (запчастин) здійснювалась
позивачем на підставі видаткових рахунків-фактур, без укладання
письмового договору.

Отже, рішення господарського суду Сумської області від
ІНФОРМАЦІЯ_2р. в частині стягнення  з
відповідача пені в розмірі 339,77 грн.
підлягає скасуванню, а у позові в цій частині слід  відмовити.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 2 ст.
103, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,
-

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2р. по
справі                  № 17/24-07 в
частині стягнення пені у розмірі 339,77 грн. скасувати і в цій частині позову
відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Сумської області
залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко
В.О.

Судді
Такмаков Ю.В.

Барбашова
С.В.