ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.09.07                                                                                           Справа№ 3/343-15/102а

за позовною заявою ТзОВ “Медіа-Вест”, м.Львів

до відповідача Винниківської міської ради, м.Львів-Винники

3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ „Компанія „Данило Галицький”, м.Львів-Винники

про визнання незаконним рішення № 905 від 12.07.2005р.

Суддя Т.Костів

при секретарі О.Вітинській

Представники

Від позивача: Собчук Т.О. (довіреність від 12.03.2007р.)

Від відповідача: Домашовець Р.С. (доручення № 02-6/206 від 23.04.2007р.).

Від 3-ої особи: Шатула О.Г.(довіреність б/н від 03.09.2007р.)

Суть спору: Позовну заяву подано товариством з обмеженою відповідальністю “Медіа-Вест”, м. Львів, до Винниківської міської ради, м. Винники, Львівська область, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Данило Галицький", м. Львів - Винники, про визнання незаконним рішення Винниківської міської ради №905 від 12.07.2005 р. "Про продаж у власність ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" земельної ділянки на вул. Шевченка, 1д в м. Винники" в частині п. п. 1, 2, 4.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 11.06.2007 р. відкрито провадження в справі та призначено розгляд на 19.06.2007 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 19.06.2007 р., 05.07.2007 р., 19.07.2007 р., 04.09.2007 р..

Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній доказами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві та уточненні до позовної заяви. Ствердив, що оспорюване рішення суперечить ст. 83 ЗК України, оскільки на його підставі були відчужені землі загального користування. Через земельну ділянку, яка була відчужена на підставі оспорюваного рішення, проходить єдиний шлях до майна позивача, а тому зазначене рішення порушує право власності позивача. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов визнав з аналогічних мотивів, зазначених у поясненні на позовну заяву.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві. Ствердив, зокрема, що ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" на підставі оспорюваного рішення придбало земельну ділянку. Зазначив, що земельна ділянка по вул. Шевченка, 1д у м. Винники раніше належала Львівській тютюновій фабриці, а відтак не належала до земель загального користування. Пояснив також, що на виконання рішення господарського суду Львівської області №3/421-12/457 від 10.01.2007 р. перешкоди позивачеві у доступі до його майна не чиняться. Просить у позові відмовити за безпідставністю.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд встановив наступне.

Оспорюваним рішенням №905 від 12.07.2005 р. Винниківської міської ради Львівської області "Про продаж у власність ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" земельної ділянки на вул. Шевченка, 1д в м. Винники", вирішено, зокрема, затвердити технічну документацію на земельну ділянку, яка підлягає продажу ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" по вул. Шевченка, 1д у м. Винники (п. 1), продати у власність ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" земельну ділянку площею 0,7721 га на вул. Шевченка, 1д в м. Винники (п. 2), зобов’язано ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" зареєструвати державний акт на право власності на земельну ділянку у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" (п. 4).

На підставі оспорюваного рішення 13.12.2005 р. між відповідачем (продавець) та третьою особою на стороні відповідача (покупець) було укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Відповідно до п. 1.3. зазначеного договору ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" зобов’язалось забезпечити позивачу право проїзду по наявному шляху до земельної ділянки, розташованої по вул. Шевченка, 16 у м. Винники, чим підтверджується посилання позивача на те, що проїзд до майна позивача пролягає по земельній ділянці, відчуженій на підставі оспорюваного рішення. Вимог про визнання недійсним даного договору позивач, тим не менш, не ставив.

Позивач посилається на те, що третя особа на стороні відповідача чинить перешкоди позивачеві у користуванні майном. Проте, як вбачається з рішення господарського суду Львівської області від 10.01.2007 р. у справі №3/421-12/457, цей спір вже був предметом судового розгляду, за результатом якого зобов’язано ТзОВ "Компанія "Данило Галицький" не чинити перешкод ТзОВ "Медіа Вест" у користуванні існуючим проїздом до земельної ділянки по вул. Шевченка, 16 у м. Винники. Доказів чинення третьою особою на стороні відповідача перешкод позивачеві після набрання даним рішенням законної сили суду не надано, а твердження позивача про це не підтверджуються матеріалами справи.

Сторони ствердили, що земельна ділянка за адресою м. Винники, вул. Шевченка, 1д, яка була відчужена на підставі оспорюваного рішення, належить до земель загального користування. Згідно із п. "а" ч. 3 ст. 83 ЗК України, землі загального користування населених пунктів, належні до комунальної власності, не можуть передаватись у приватну власність. Однак, жодних доказів належності вказаної земельної ділянки до земель загального користування населених пунктів суду не надано. Навпаки, як випливає з місця розташування цієї земельної ділянки, пояснень третьої особи, зазначена земельна ділянка раніше відводилась Львівській тютюновій фабриці для виробничих потреб, що спростовує її належність до земель загального користування. Належних доказів зворотнього суду не надано, а сам факт проходження через земельну ділянку проїзду автоматично не надає їй статусу земель загального користування.

Згідно із ст. 128 ЗК України, громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради, або державного органу приватизації. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада, державний орган приватизації у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу, із зазначенням причин відмови. При цьому, згідно із ч. 5 цієї статті, виключними підставами для відмови в наданні земельної ділянки є неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності. Наявність передбачених законом підстав для відмови у прийнятті відповідачем оспорюваного рішення суду не надано.

Той факт, що відповідач підтримав позовні вимоги в світлі наявних у справі матеріалів не заслуговує на увагу. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом лише якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин. Відповідно до ч. 4 ст. 51 КАС України суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї - небудь права, свободи чи інтереси, у даному випадку –ТзОВ Компанія “Данило Галицький”

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Згідно із ч. 10 ст. 59 вказаного закону, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку, але тільки за умови їхньої невідповідності Конституції або законам України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд вправі визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, лише якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, судові витрати покладаються на позивача. Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163, 245-247, 252, 253 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя