ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15.10.07р.

Справа № АВ10/7962-07

Суддя  Кощеєв І.М., розглянувши матеріали

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма"Бліком" , м. Новомосковськ

до  В.-1:Відкритого акціонерного товариства "Біомедскло" , м. Житомир

В.-2:Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України , м. Київ

про визнання патенту недійсним

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області  з адміністративним позовом до ВАТ „Біомедскло”, Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про :

1.          визнання патенту України № 9852 на промисловий зразок „Пляшечка медична” на ім”я ВАТ „Біомедскло” недійсним;

2.          зобов”язання Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України внести запис до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним патенту України № 9852 на промисловий зразок „Пляшечка медична” на ім”я ВАТ „Біомедскло” та здійснити пр це публікацію в Офіційному бюлетні „Промислова власність”.

Дослідивши додані до позовної заяви документи, господарський суд:

встановив :

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у ст. 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах   не   здійснює   вказані  владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами   КАС   України   ознак   справи   адміністративної   юрисдикції,   і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

а) спори осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

б) спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

в) спори за зверненням  суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб’єкт владних повноважень.

Поняття "суб’єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору), то такий суб’єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Підтвердження вищезазначених положень знайшло своє відображення в інформаційному листі Верховного Суду України від 26.12.2005 р. № 3.2-2005.

Ст. 50 КАС України передбачає, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

В якості Відповідача - 1 у позові зазначений ( окрім Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України ) - ВАТ „Біомедскло”, яке не є суб'єктом владних повноважень і яке, виходячи з предмету спору та статусу Позивача  ( юридичної особи, а не суб'єкта владних повноважень ), а також положень ст. 50 КАС України - не може бути відповідачем в адміністративному процесі за цим позовом.

Відповідно до ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом

Враховуючи наведене, господарський суд не знаходить підстав у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства в господарському суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 17, п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 165, п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ч.ч. 4-6 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України; набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаток на адресу заявника на 63-х аркушах.

Суддя

І.М. Кощеєв