ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.08.07 р.                                                                               Справа № 20/274

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго”, м.Краматорськ

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „Краматорський завод важкого верстатобудування”, м.Краматорськ

про стягнення 77880,83 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Плахоніна Н.О. – за довіреністю

від відповідача Бочаров О.І. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго”, м.Краматорськ, із позовом до Відкритого акціонерного товариства „Краматорський завод важкого верстатобудування”, м.Краматорськ, про стягнення 77880,83 грн. за договором купівлі – продажу електроенергії № 27/22-Э/3302 від 26.12.2006р., з яких 38251,57 грн. – сума основного боргу, 1059,00 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1717,29 грн. – сума 3% річних, 9731,28 грн. – сума пені, 27121,69 грн. – сума штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі – продажу електроенергії № 27/22-Э/3302 від 26.12.2006р. із додатками та додатковими угодами; лист № 22/3041 від 12.03.2007р.; рахунки; лист № 22/398 від 21.03.2007р.; лист № 25/547 від 01.04.2007р.; платіжні доручення; розрахунок суми заборгованості; розрахунок суми пені та 3% річних.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі суми основного боргу, про що надав суду відзив на позовну заяву, у якому посилається на сплату основного боргу в розмірі 38251,57 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, суми 3% річних, суми пені просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на відсутність розрахунків та відсутність можливості перевірити законність нарахування штрафних санкцій.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 07.08.2007р. до 28.08.2007р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

26.12.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго”, м.Краматорськ (Продавець), та Відкритим акціонерним товариством „Краматорський завод важкого верстатобудування”, м.Краматорськ (Покупець), був укладений договір купівлі – продажу електроенергії № 27/22-Э/3302 від 26.12.2006р. (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець зобов’язується продати Покупцю електроенергію на умовах договору, а Покупець зобов’язується прийняти її та оплатити.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що оплату Продавцю за спожиту електроенергію Покупець здійснює у формі планових платежів у наступній послідовності: перший плановий платіж Покупець здійснює самостійно до 11 числа розрахункового місяця, у сумі розрахованій як добуток однієї третьої об’єму електроенергії, вказаної Покупцем у повідомлені на розрахунковий місяць, помножений на тариф розрахункового місяця; другий плановий платіж Покупець здійснює самостійно до 21 числа розрахункового місяця, в сумі, розрахованій як добуток однієї третьої об”єму електроенергії, вказаної Покупцем у повідомленні на розрахунковий місяць, помножений на тариф розрахункового місяця; третій плановий платіж Покупець здійснює самостійно до 31 числа розрахункового місяця, в сумі, розрахованій як добуток однієї третьої об”єму електроенергії, вказаної Покупцем у повідомленні на розрахунковий місяць, помножений на тариф розрахункового місяця; остаточний розрахунок за фактично спожиту електроенергію здійснюється протягом 5-ти банківських днів, з моменту отримання Покупцем рахунку на оплату.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що у випадку якщо Покупець не здійснює остаточний розрахунок за спожиту електроенергію у розрахунковому місяці протягом 5-ти банківських днів, з моменту отримання рахунку на оплату від Продавця, Покупець зобов’язаний оплатити Продавця штраф в розмірі 5% від вартості електричної енергії спожитої у розрахунковий місяць. Штраф, передбачений у даному пункті є обов’язковим до оплати Покупцем наряду із основним платежем відповідно окремо виставленого рахунку протягом 3-х банківських днів з моменту його отримання.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що у випадку несплати рахунків за відпущену електроенергію по закінченню 10 банківських днів із дня отримання рахунку нараховується пеня у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, яка діє  у період, за який сплачується пеня.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, продавав електроенергію відповідачеві, що підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками та актами купівлі – продажу електроенергії.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманої електричної енергії у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовними вимогами та просить суд стягнути з відповідача 38251,57 грн. – суми основного боргу, 1059,00 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1717,29 грн. – суми 3% річних, 9731,28 грн. – суми пені, 27121,69 грн. – суми штрафу.

Під час розгляду справи відповідач надав суду клопотання, у якому посилається на сплату суми основного боргу, у зв”язку з чим просить суд зменшити суму штрафних санкцій відповідно п.п. 6.1, 6.2 договору на половину.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позивач також підчас розгляду справи надав суду банківської виписки від 26.06.2007р., яка підтверджує сплату відповідачем суми основного боргу саме 26.06.2007р. Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, провадження по справі в цій частині позову слід припинити за відсутністю предмету спору.

Решта позовних вимог підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору договір купівлі – продажу № 27/22-Э/3302 від 26.12.2006р. із додатками та додатковими угодами, актів купівлі-продажу електричної енергії, рахунків, розрахунку суми заборгованості, розрахунку суми пені та 3% річних.

Відповідно ст. 231 Господарського кодексу України, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1717,29 грн. – суми 3% річних, 1059,00 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 9731,28 грн. – суми пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій підлягає частковому задоволенню, враховуючи заперечення та майнові інтереси позивача.

Таким чином, суд зменшує стягнення з відповідача суму штрафу, заявленого позивачем в розмірі 27121,69 грн. до 15000,00 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині основного боргу, який сплатив під час розгляду справи, решту позовних вимог позивача не визнав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго”, м.Краматорськ, до Відкритого акціонерного товариства „Краматорський завод важкого верстатобудування”, м.Краматорськ, - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Краматорський завод важкого верстатобудування” (84306, м.Краматорськ, Донецька область, вул. Орджонікідзе, 6, поточний рахунок 0 у Відділенні № 1 ЗАТ „Донгорбанк” м.Костянтинівка, Донецької області, МФО 334970, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” (84320, м.Краматорськ, Донецька область, вул. Бєляєва, 113, поточний рахунок 0331 у Краматорській філії КБ „Приватбанк”, МФО 335548, ) 1059,00 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1717,29 грн. – суму 3% річних, 9731,28 грн. – суму пені, 15000,00 грн. – суму штрафу, 779,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Провадження по справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 38251,57 грн. – припинити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 28.08.07р.

Повний текст рішення підписано 03.09.07р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.