ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  48/41

22.02.07

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№48/41
22.02.2007

За позовом
Дочірнього підприємства „Міськінвестжитлобуд”

До
Товариства з обмеженою відповідальністю „Вільс”

Третя особа
Акціонере товариство Холдингова компанія „Київміськбуд”

Про
Примусове звільнення незаконно займаної земельної ділянки та усунення перешкод для подальшої діяльності

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:
Дмишук В.Б.- директор, Корінненко Т.С. –пред за довір.

Від відповідача:
Не з'явився

Від третьої особи
Бялковський В.В. –пред за довір.

13.02.07 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва відповідно до ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України до 22.02.07 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у позовній заяві просить зобов'язати відповідача звільнити незаконно займану земельну ділянку, яка розташована на перетині вулиць Оноре де Бальзака та Марини Цвєтаєвої у Деснянському районі міста Києва загальною площею 4,37 га під кадастровим номером :62:010:0012 та усунення перешкод для подальшої діяльності позивача.

31.01.2007 р. ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 48/41 та призначено її до розгляду на 13.02.2007 р. Ухвали про призначення розгляду справи були відправлені сторонам вчасно та належним чином, про що вказує відмітка про відправлення, реєстр про відправлення, а також довідка вручення.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їх правами та обов'язками відповідно до ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Позивач обґрунтовував  свої позовні вимоги тим, що розміщення Відповідачем автостоянок на спірній земельній ділянці, яка розташована на перетині вулиць Оноре де Бальзака та Марини Цвєтаєвої у Деснянському районі міста Києва, є порушенням Відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів Позивача як землекористувача. На підтвердження свого права користування спірною земельною ділянкою, Позивач надав до суду Рішення Київської міської ради № 31/905 від 25.09.2003 р. «Про надання та вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею»та договір оренди земельної ділянки від 01.03.2004 р., який було укладено між Київською міською радою та Позивачем на підставі вищезгаданого Рішення Київської міської ради. Також, Позивач у своїй позовній заяві зазначав про те, що у зв’язку із тим, що на земельній ділянці, яка ним орендується, за оренду якої він сплачує орендну плату (на підтвердження своїх слів Позивач надав до суду копії платіжних доручень про сплату орендної плати за земельну ділянку), і на якій вже розпочато будівництво житлового комплексу, незаконно розміщені автостоянки Відповідача, Позивач як легітимний орендар не має змоги реалізовувати свої права як землекористувача, згідно підпункту а) та ґ) п. 1 ст. 95 Земельного кодексу України.

Позивач, також, зазначав у позовній заяві зокрема про те, що розміщуючи автостоянки на спірній земельній ділянці, Відповідачем було порушено ч.3 ст. 126 Земельного кодексу України, відповідно до якої, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документу, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Представник відповідача  у судове засідання не з'явився, вимог  ухвали не  виконав.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час і місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами та без участі представника Відповідача.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримує та зазначає, що між Позивачем та третьою особою був укладений інвестиційний договір № 10/2005 від 17.11.2005р., відповідно до якого Сторони домовились направляти свої сили на реалізацію Проекту, пов'язаного з будівництвом та введенням в експлуатацію житлового комплексу на спірній земельній ділянці. На виконання даного Договору, Сторонами був отриманий у порядку, встановленому чинним земельним та містобудівним законодавством України, Дозвіл на виконання будівельних робіт № 1728-Дс/с від 09.12.2005р., всі необхідні для цього висновки (в тому числі Позитивний висновок комплексної державної експертизи від 14.07.2006р.), погодження органів місцевого самоврядування, органів державної виконавчої влади, міських служб, тощо та розпочате будівництво житлового комплексу з об'єктами соціальної інфраструктури на спірній земельній ділянці. Незаконне зайняття спірної земельної ділянки Відповідачем впливає та унеможливлює виконання інвестиційного договору та порушує права третьої особи як забудовника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, дослідивши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року №31/905 „Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" був затверджений проект відведення земельної ділянки Дочірньому підприємству „"Міськінвестжитлобуд" для будівництва житлового комплексу на перетині вулиці Оноре де Бальзака та Марини Цвєтаєвої у Деснянському районі м. Києва, а також передано Дочірньому підприємству „Міськінвестжитлобуд" за умови виконання умов цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку загальною площею 4.37 га для будівництва житлового комплексу на перетині вулиць Оноре де Бальзака та Марини Цвєтаєвої у Деснянському районі міста Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

На виконання вимог рішення Київської міської ради №31/905 від 25.09.2003р., між позивачем та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 01.03.2004р.зареєстрований Головням управлінням земельних ресурсів виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією), про що зроблено запис від 11.03.04р. за №62-6-00121 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі  (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Таким чином,  матеріалами  справи  підтверджується, що спірна ділянка знаходиться в орендному користуванні у Позивача.

Відповідно до статті 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 27 Закону України „Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Судом встановлено, що на частині земельної ділянки, переданій за договором оренди, за оренду якої Позивач сплачує орендну плату, що підтверджується платіжними дорученнями, і на якій згідно дозволу позивач має право здійснювати будівництво житлового комплексу, розміщені автостоянки Відповідача.

Відповідно до ст. З Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що рішення Київської міської ради про надання спірної земельної ділянки відповідачу в оренду відсутнє, договір оренди спірної земельної ділянки не укладався, як цього вимагають ст.ст. 124, 125, 126 Земельного кодексу України, державний акт на право власності та на право постійного користування не видавався.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Відповідач на момент розгляду справи займає спірну земельну ділянку незаконно.

Відповідно до п. 1 ст. 211 Земельного кодексу України у разі самовільного зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України «Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду».

Відповідач заявив клопотання про зупинення судового розгляду справи до розгляду Касаційної скарги  Товариства з  обмеженою  відповідальністю „Вілс” на рішення Господарського суду міста Києва від  21.06.2005р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від  31.10.2006р. про  задоволення позову заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах  держави в особі Київської  міської державної адміністрації  про звільнення самовільно зайнятої  ділянки па перетині вулиць М. Цвєтаєвої  - Бальзака в місті Києві (справа №3/273).  Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального  кодексу  господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Оскільки справа 3/273 не стосується оскардження  Рішення Київської міської ради № 31/905 від 25.09.2003р. «Про надання та вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею»щодо  надання спірної  земельної позивачу та відповідач не надав доказів  пов’язаності справ 48/41 та 3/273, суд прийшов до  висновку про  відсутність обставин які б унеможливили розгляд  справи 48/41 до  розгляду  справи 3/273.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає можливості задоволення зазначеного клопотання.

Суд повно та всебічно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо захисту прав та інтересів позивача та задоволення їх.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49. 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вілс»(02217, м. Київ, просп. Маяковського, 4,   )    звільнити незаконно займану земельну ділянку,  яка  розташована  на  перетині   вулиці  Оноре  де Бальзака та Марини Цвєтаєвої  у Деснянському   районі   міста  Києва   загальною   площею   4,37 га під кадастровим номером :62:010:0012,   а  також  усунути   перешкоди для подальшої діяльності Позивача.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вілс" (02217, м. Київ, просп. Маяковського, 4,  )  на  користь  Дочірнього  підприємства „Міськінвестжитлобуд" (01001, м. Київ, вул. Алли Тарасової, буд. 6, літ. „Б", ) витрати по сплаті державного мита у розмірі 85 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В.В.Сулім

Суддя

Дата підписання 14.03.07.