ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.10.07                                                                                               Справа №24/390/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Кагітіна Л.П.  , Юхименко О.В.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача:          Чулановський В.О., довіреність від 11.09.2007р.;

відповідача:      Вишняков Д.О., довіреність № ВЕХ 457464 від 12.09.2007р.;

3-ої особи:         не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Відкритого акціонерного товариства

«Райффайзен Банк Аваль», м. Київ

в особі Запорізької обласної дирекції

ВАТ Райффайзен Банк Аваль», м. Запоріжжя

на ухвалу                      господарського суду Запорізької області від 12.07.2007р.

у справі                         № 24/390/07

за позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєр»,

с. Велика Знам’янка Кам’янсько-Дніпровського району

Запорізької області

до відповідача             Відкритого акціонерного товариства

«Райффайзен Банк Аваль», м. Київ

в особі Запорізької обласної дирекції

ВАТ Райффайзен Банк Аваль», м. Запоріжжя

третя особа без самостійних вимог на предмет спору –

Товариство з обмеженою відповідальністю

«Агропромислова компанія «Солоха»,

м. Кам’янка-Дніпровська Запорізької області

про                                 зобов’язання притягти до солідарної відповідальності,

визначення розміру майна та визнання виконавчого

напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Конвеєр», с. Велика Знам’янка Кам’янсько-Дніпровського району Запорізької області було подано позов до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ в особі Запорізької обласної дирекції ВАТ Райффайзен Банк Аваль», м. Запоріжжя про зобов’язання відповідача притягти до солідарної відповідальності згідно з договором поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р. ТОВ «АК «Солоха» і звернути стягнення за вимогами, що випливають з генеральної кредитної угоди № 010/02-12/484 від 21.04.2005р. на майно ТОВ «АПК «Солоха»; зобов’язання відповідача при зверненні стягнення на майно ТОВ «АПК «Солоха» визначити розмір майна цього товариства, на яке має бути звернене стягнення відповідно до умов поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р.; визнання виконавчого напису № 1501 від 10.04.2007р., виданого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Шаповаловою О.Г. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.07.2007р. у справі № 24/390/07 (суддя Азізбекян Т.А.) за заявою третьої особи в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України були вжиті заходи по забезпеченню позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2866, виданого 12.06.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., до розгляду справи № 24/390/07 по суті.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, у поданій апеляційній скарзі ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ВАТ Райффайзен Банк Аваль», відповідач у справі, вказує на те, що ухвала суду прийнята з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає зокрема, що в ухвалі відсутнє обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позивач і третя особа ухиляються від відповідальності по зобов’язанням з повернення кредитних коштів. Просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.07.2007р. у справі № 24/390/07 скасувати.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2530 від 11.09.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Мойсеєнко Т.В., Хуторного В.М.

В судовому засіданні 12.09.2007р. від позивача надійшло клопотання про витребування у відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України певних документів. Вказане клопотання колегією суддів було задоволено та від відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в порядку ст.38 ГПК України судом витребувані певні докази, про що викладено в ухвалі суду від 12.09.2007р., якою розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.10.2007р.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2743 від 03.10.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кагітіної Л.П., Юхименка О.В.

Від ТОВ «Конвеєр», позивача у справі, та ТОВ «АПК «Солоха», третьої особи, письмових відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Третя особа законним правом на участь свого представника в судових засіданнях не скористалась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України  вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності третьої особи, оскільки її неявка не є перешкодою для цього.

В судовому засіданні 04.10.2007р. представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник позивача усно заперечував проти доводів скарги.

В судовому засіданні 04.10.2007р. за згодою присутніх представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

Запис розгляду справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме, програмно-апаратного комплексу «Діловодство суду».

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст.67 ГПК України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 02-5/611 від 23.08.1994р., умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Стаття 66 ГПК України обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В позовній заяві ставляться вимоги про зобов’язання відповідача притягти до солідарної відповідальності згідно з договором поруки №010/02-12/490 від 21.04.2005р. ТОВ «АПК «Солоха» (третю особу) і звернути стягнення за вимогами, що витікають з генеральної кредитної угоди №010/02-12/484 від 21.04.2005р. на майно ТОВ «АПК «Солоха»; зобов’язання відповідача при зверненні стягнення на майно ТОВ «АПК «Солоха» визначити розмір майна цього товариства, на яке має бути звернене стягнення відповідно до умов поруки №010/02-12/490 від 21.04.2005р.; визнання виконавчого напису №1501 від 10.04.2007р., виданого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Шаповаловою О.Г. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування таких вимог позивач послався на те, що 04.05.2007р. відповідачем подано до відділу примусового виконанні рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України виконавчий напис № 1501, виданий 10.04.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., про звернення стягнення на  майно ТОВ «Конвеєр». На підставі виконавчого напису № 1501 державним виконавцем 07.05.2007р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою позивача зобов’язано задовольнити вимоги відповідача в розмірі 15.095.542,25 грн. На думку позивача, звернувши стягнення лише на майно ТОВ «Конвеєр», як поручителя за договором поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р., відповідач порушив право власності позивача на таке майно. Порушення такого права позивач вбачає в тому, що загальна заставна вартість майна третьої особи – боржника, наданого в заставу та іпотеку відповідачу, складає суму  25.269.788,00 грн., в той час, коли відповідач звернув стягнення лише на майно позивача в розмірі 15.095.542,25 грн., який є поручителем третьої особи. При цьому, маючи в заставі та іпотеці майно боржника – третьої особи загальною заставною вартістю 25.269.788,00 грн., відповідач всупереч умовам договору поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р. не притягнув третю особу до солідарної відповідальності і не звернув стягнення на майно боржника, заставна вартість якого перевищує суму боргу на 10.174.245,75 грн., тобто є достатньою для задоволення вимог відповідача, що витікають з генеральної кредитної угоди № 010/02-12/484 від 21.04.2005р. Як вказує позивач, не звернувши стягнення на майно третьої особи, відповідач порушив право власності позивача, оскільки з умов договору поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р. витікає, що відповідач повинен був звернути стягнення також і на майно третьої особи, і в разі виконання відповідачем умов договору поруки щодо солідарної відповідальності позивача і третьої особи розмір звернення стягнення на майно позивача має бути меншим, ніж передбачено виконавчим написом № 1501 від 10.04.2007р., оскільки частина вимог відповідача має бути задоволена за рахунок майна третьої особи. У зв’язку з цим, в позові робиться висновок про те, що відповідач порушив право власності позивача, що виразилося в зверненні стягнення на надмірну кількість майна ТОВ «Конвеєр». Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 386, 554 ЦК України, ст.ст. 48, 55 Закону України «Про власність», ст.50 Закону України «Про нотаріат», ст.37 Закону України Про виконавче провадження».

В ході розгляду справи ТОВ «АПК «Солоха», третьою особою у справі, була подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, відкритого постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження № 4089050 від 03.07.2007р., на підставі виконавчого напису № 2866, виданого 12.06.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г. Вказана заява мотивована тим, що 03.07.2007р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 4089050 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шаповалової О.Г. від 12.06.2007р. за реєстровим № 2866. Даною постановою звернено стягнення на майно ТОВ «АК «Солоха», яке передано в заставу та іпотеку відповідачу. Відповідач звернув стягнення на все майно третьої особи, що, на думку ТОВ «АПК «Солоха», може зробити неможливим виконання рішення суду у справі № 24/390/07.

Зміст позовних вимог та фактичні обставини справи свідчать про те, що даний спір виник з приводу виконання умов договору поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р., укладеного між АППБ «Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції (кредитор), правонаступником якого є позивач, і ТОВ «Конвеєр» (поручитель). Пунктами 2.1 і 3.1 даного договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання ТОВ «АПК «Солоха» (боржником) взятих на себе зобов’язань по генеральній кредитній угоді № 010/02-12/484 від 21.04.2005р., поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч. 1, 2 ст.554 ЦК України.

При цьому, в позові позивач посилається на припис ч.1 ст.554 ЦК України, згідно до якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як зазначає позивач, договором поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р. додаткової відповідальності поручителя не встановлено.

Поняття солідарного обов’язку боржників наведено в ст.543 ЦК України, якою зазначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Частиною 2 ст.554 ЦК України закріплено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вживаючи заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2866, виданого 12.06.2007р. приватним нотаріусом, місцевим господарським судом не було враховано того, що зазначений виконавчий напис не пов'язаний з предметом позову, оскільки позивачем висуваються позовні вимоги щодо виконавчого напису № 1501, виданого 10.04.2007р. приватним нотаріусом, тобто іншого виконавчого напису.

Відсутність зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2866 від 12.06.2007р., яким запропоновано звернути стягнення на майно ТОВ «АПК «Солоха», не утруднить виконання рішення суду (у випадку задоволення позовних вимог) в разі невжиття заходів до забезпечення позову.

Так, відсутність зупинення стягнення за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р. не утруднить виконання рішення суду в частині позовної вимоги про притягнення ТОВ «АПК «Солоха» до солідарної відповідальності згідно з договором поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р. та звернення стягнення за вимогами, що витікають з генеральної кредитної угоди, на майно третьої особи, оскільки за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р. вже запропоновано звернути стягнення на майно ТОВ «АПК «Солоха», а також відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного напису.

Відсутність зупинення стягнення за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р. не утруднить виконання рішення суду в частині позовної вимоги про визначення розміру майна ТОВ «АПК «Солоха», на яке має бути звернене стягнення відповідно до умов договору поруки № 010/02-12/490 від 21.04.2005р., оскільки за вказаним договором поруки відповідальність позивача, як поручителя, і відповідальність третьої особи, як боржника, носить солідарний характер. Здійснення стягнення за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р. не є перешкодою для визначення розміру майна боржника, на яке відповідач у спірних правовідносинах має право звернути стягнення.

Також, відсутність зупинення стягнення за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р. не утруднить виконання рішення суду в частині позовної вимоги про визнання виконавчого напису № 1501 від 10.04.2007р. таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначена позовна вимога носить немайновий характер, і правові наслідки у випадку задоволення цієї частини позову не перешкодять виконанню судового рішення.

Таким чином, відсутні обставини реального утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду при задоволенні позову (повністю або частково) в разі невжиття заходу до забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів ТОВ «АПК «Солоха» щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Заява про забезпечення позову подана третьою особою (ТОВ «АПК «Солоха»), тобто особою, яка не є позивачем у даній справі. Фактично, така заява подана в інтересах третьої особи, як боржника (позичальника) по генеральній кредитній угоді № 010/02-12/484 від 21.04.2005р., солідарний обов’язок по виконанню якої взяв на себе позивач за відповідним договором поруки. Заява третьої особи не направлена на забезпечення позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції при розгляді питання щодо доцільності вжиття заходів до забезпечення позову враховуються також пояснення відповідача про те, що відповідно до останнього акту перевірки заставного майна від 25.06.2007р. у ТОВ «Конвеєр» поголів’я свиней заставною кількістю 6022 голів, загальною вагою 499919 кг, заставною вартістю 3.999.352,00 грн., зменшилося до 4888 голів, загальною вагою 172278 кг, на даний час ринкова вартість приблизно складає 1.205.946,00 грн., тобто нестача складає приблизно 2.793.406 грн. Загальна вартість заставної готової продукції та тари ТОВ «АПК «Солоха» на момент укладення договорів застави складала 15.256.788,00 грн., на даний час згідно довідок залишки готової продукції наявні на 1.612.170,00 грн., залишки тари складають близько 200.000,00 грн. Нестача тари та готової продукції, яка в заставі банку складає більше 13,5 млн.грн. На підтвердження викладених доводів відповідачем надані до матеріалів справи звіти з перевірки стану та наявності заставного майна від 25.01.2007р.  і 12.02.2007р., а також лист про результати проведення перевірки заставного майна за вих. № 02-14/9-87 від 25.06.2007р. З цього вбачається, що вжиття заходів до забезпечення позову у спосіб, визначений судом першої інстанції, може порушити права та охоронювані законом інтереси відповідача.

З викладеного вбачається, що захід до забезпечення позову, який застосований судом першої інстанції, не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності і пов’язаності вимог заявника, а також принципам допустимості і належності вжитого судом засобу забезпечення. Зазначений захід не збалансовує інтереси сторін. Зупинення стягнення за виконавчим написом не спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Отже, викладені третьою особою доводи в заяві про забезпечення позову, з урахуванням змісту позовних вимог, суд знаходить необґрунтованими. Суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 2866 від 12.06.2007р., не обґрунтувавши при цьому належним чином в оскаржуваній ухвалі доцільність та необхідність вжиття таких заходів.

З огляду на викладене, у зв’язку з неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, і порушенням норм процесуального права, колегія суддів знаходить підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ в особі Запорізької обласної дирекції ВАТ Райффайзен Банк Аваль», м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.07.2007р. у справі № 24/390/07 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Солоха», м. Кам’янка-Дніпровська Запорізької області про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Кагітіна Л.П.  Юхименко О.В.