СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.09.07                                                                                 Справа № 2/226н-ад(10/490н).

Судова колегія у складі: головуючого - судді Седляр О.О., судді Зюбанової Н.М., судді Яресько Б.В.,   розглянувши матеріали за позовом

Приватного підприємства «Торговий дім «Север», с. Чорнухіне Луганської області

до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Луганській області, м. Луганськ

про визнання рішення від 05.07.05 № -21 недійсним

за участю представників сторін:

від позивача –Гончаров А.А., дов. від 16.04.07 б/н,

від відповідача –Іпатенко Г.О., дов. від 07.05.07 № 1158/21-131, Глазков Ю.В., дов. від 16.04.07 № 1002/21-130, яка

в с т а н о в и л а:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про визнання недійсним рішення від 05.07.05 № -21 з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в Луганській області.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 07.05.07 № 1160/21-131 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що постановою апеляційного господарського суду Луганської області від 24.02.06 № 9/678н, визначено, що кафе «Плазма»знаходиться у приміщенні та на території навчального закладу, у зв’язку з цим він вважає що при судовому розгляді даної справи відповідно до вимог ст. 72 КАС України дані обставини не доказуються.

Крім того, він посилається на те, що доводи позивача про неможливість застосування фінансових санкцій за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.95 № 481/95-ВР при наявності відповідних ліцензій вважають безпідставними та необґрунтованими тому що відповідно до вимог ст. 17  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»до суб’єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення ст. 15-3 цього Закону. Згідно ч.4 ст. 17 даного Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених ч. 2 цієї статті  приймаються органом, який видав ліцензію. Тому наявність ліцензії у позивача по даній справі не звільняє його від відповідальності за порушення ст. 15-3 Закону України від 19.12.95 № 481/95-ВР регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивач у запереченнях на відзиви відповідачів наполягає на задоволенні позовних вимог.

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, судова колегія прийшла до наступного.

29.06.05 працівниками відповідача було проведено перевірку господарської одиниці позивача –кафе «Плазма», розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Ватутіна, 1, щодо додержання вимог позивачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», про  що  складено  акт  за  №  10/21-211.

В  акті  перевірки  зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», а саме: здійснюється реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів а приміщенні навчального закладу, яке знаходиться на його балансі.

На підставі   даного  акту  Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Луганській області було прийнято  рішення від 05.07.05 № -21 про застосування до позивача  фінансових санкцій  передбачених аб. 8 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»в  сумі  1700 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами в приміщенні та на території навчальних закладів.

Позивач  вважає,  що  вказане  рішення винесено незаконно  з наступних  підстав:

1.  Відповідачем у 2003 році були видані йому ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 18.11.03 № 2533 на роздрібну торгівлю тютюновими виробами від 18.11.03 № 2327 саме в кафе «Плазма»за адресою: м. Луганськ, вул. Ватутіна,1а.

2.   У 2004 році відповідачем також були видані позивачеві ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 18.11.04 № 2619 та на роздрібну торгівлю тютюновими виробами від 18.11.04 № 2358 саме в даному кафе. При цьому він зазначив, що при видачі ліцензій відповідачем було проведено обстеження даного приміщення.

3.     Крім того, він зазначає, що розташування кафе «Плазма»- це окремо розташований будинок на території якого немає ні гуртожитків ні учбових територій. Дана частина будівлі була передана підприємству згідно договору оренди державного майна від 03.09.03 № 00164/09 та знаходиться на балансі Східноукраїнського університету ім. В.І.Даля.

Дана будівля розташована за межами території учбового закладу  на землі, яка відповідно до рішення Луганського міськвиконкому від 24.03.06 № 42/163 передана підприємству в оренду терміном на 49 років.

4.   Також він вказує на те, що відповідач застосував штрафи за торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії, яку сам видав. Крім того, Луганським міськвиконкомом було відмовлено позивачеві у скасуванні дозвілу на розміщення об’єкту кафе «Плазма».

У зв’язку з цим він звернувся до суду з даним позовом та вважає що рішення від 05.07.05 № -21 про застосування до нього  фінансових санкцій було прийнято неправомірно та є недійсним.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності судова колегія вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 15  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.95 № 481/95-ВР ( далі –Закон № 481)  передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними або тютюновими виробами може здійснюватися суб’єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі виробниками, за наявності у них ліцензій . У заяві про видачу ліцензій зазначається адреса місця торгівлі.

Відповідно до вимог ст. 15-3 Закону № 481 забороняється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів у приміщеннях та на території дошкільних,  навчальних  закладів і закладів охорони здоров’я.

Статтею 17 Закону № 481  передбачено, що за порушення вимог ст. 15-3 даного Закону застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів  - 1700 грн.

З матеріалів справи вбачається, на підставі заяви позивача, дозвілу Луганського міськвиконкому № 1270 на розміщення об’єкту торгівлі стаціонарної мережі з терміном дії з 08.10.03 по 02.09.08 та акта обстеження Регіонального управлінням Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів  ДПА України, відповідачем було видано ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 020699 з терміном дії з 18.11.04 по 18.11.05 та ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами № 020700 з терміном дії з  18.11.04 по 18.11.05 з вказанням місця торгівлі кафе, яке розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Ватутіна, 1а. На час розгляду справи дані ліцензії не скасовані та не визнані недійсними.

Системний аналіз ст. 15-3 Закону № 481 свідчить, що для додержання даної норми має значення не знаходження приміщення , в якому здійснюється роздрібна торгівля  тютюновими виробами і алкогольними напоями, на балансі учбового закладу, а знаходження місця торгівлі в у приміщеннях та на території навчальних  закладів.

Приміщення учбового закладу у розумінні ст. 15-3 Закону  № 481 –це приміщення, яке використовується учбовим закладом для навчального процесу незалежно від знаходження  чи не знаходження його на балансі учбового закладу.

З матеріалів справи вбачається, що кафе «Плазма»- це окремо розташований будинок, на території якого не знаходяться учбові аудиторії, гуртожитки, приміщення не пов’язані з отриманням освіти, що підтверджується довідкою Східноукраїнського університету ім. В.І.Даля. Дана частина будівлі була передана позивачу в оренду, що підтверджено договором оренди державного майна від 03.09.03 № 00164/09 та знаходиться на балансі Східноукраїнського національного університету ім. В.І.Даля. Споруда кафе (на момент здійснення перевірки) розташована в комплексі будівель за однією адресою з навчальними корпусами.

Відповідно до листа  Східноукраїнського національного університету ім. В.І.Даля від 15.02.05 № 107-115-274/139 зазначено, що ПП «Торговий дім «Север»орендує нежитлове приміщення за адресою: м. Луганськ, вул. Ватутіна, 1а, для розміщення в ньому кафе. Споруда (орендуєме приміщення) є окремо розташованою, на території якої не знаходяться учбові аудиторії і не є приміщенням, пов’язаним із здобуттям відповідної освіти та кваліфікації. Кафе не є територією учбового процесу.

Щодо території навчального закладу, то слід зазначити наступне:

Відповідно до вимог ст. 4.1 Закону України «Про оренду державного і комунального майна»передбачено, що об’єктами оренди є цілісні майнові комплекси підприємств їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об’єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розташований.

Згідно листа від 13.07.07 № 01-03-ю/5565 Луганського міськвиконкому вбачається, що земельна ділянка за адресою м. Луганськ, вул. Ватутуна,1 навколо і до самого будинку кафе «Плазма»площею 0,2050 га Східноукраїнському державному університету не належить та згідно рішення Луганського міськвиконкому від 24.03.06  за № 42/163 надана приватному підприємству «Торгів дім «Север»в оренду на 49 років. Східноукраїнським державним університетом взагалі за цією адресою державний акт на право постійного користування землею не оформлений.

Посилання відповідача на встановлення факту розташування кафе «Плазма»у приміщенні та на території навчального закладу, постановою апеляційного господарського суду Луганської області від 24.02.06 № 9/678н, судом не приймаються до уваги, оскільки даною постановою апеляційна інстанція зробила лише свій висновок відносно розташування кафе «Плазма», який не є встановленням обставин у розумінні вимог ст. 72 КАСУ України.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити. Визнати недійсним рішення від 05.07.05 № -21 Регіонального управління Департаменту з питань  адміністрування акцизного збору та обігом підакцизних товарів ДПА України в Луганський  області.

Відповідно до ст. ст. 94,98  КАС України судовий збір позивача у сумі  3 грн. 40 коп. по сплаті державного мита стягуються на його користь з Державного бюджету України.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, ст.ст.158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   судова колегія

п о с т а н о в и л а:

1.  Визнати недійсним рішення від 05.07.05 № -21 Регіонального управління Департаменту з питань  адміністрування акцизного збору та обігом підакцизних товарів ДПА України в Луганський  області.

2.  Стягнути з Державного бюджету України з поточного рахунку 0006,                МФО 804013, ,  УДК у м. Луганську  ГУ ДКУ в  Луганській області, банк –ГУ ДКУ в  Луганській області,  код бюджетної класифікації 22090200   судовий  збір  в розмірі  3 грн. 40 коп.  на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Север", смт. Чорнухіне  Перевальського району Луганської області, вул. Центральна,39, р/р 0010 в Алчевському відділенні УСБ м. Алчевськ, МФО 304052.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 19.09.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           О.О. Седляр

Суддя                                                                          Н.М. Зюбанова

Суддя                                                                           Б.В. Яресько