ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.10.07 р.                                                                               Справа № 32/187пн

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Забаренко І.О. – довіреність від 28.08.07р.

від відповідачів: 1) не з’явився

2) Забаренко І.О. – довіреність від 08.02.07р.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Тугоплавкі сполуки”                   м. Донецьк

до відповідачів: 1) Міжрегіональної Української Біржі м. Яснувата

2) Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних

реактивів”  м. Донецьк

третя особа: Приватне підприємство “Торгівельно–виробнича фірма “Навігатор”              м. Донецьк

про визнання недійсним торгів

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Тугоплавкі сполуки”  м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Міжрегіональної Української Біржі м. Яснувата, Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк про визнання недійсними торгів від 05.01.06р.

В обґрунтування  вимог позивач посилається на те, що між ним та Приватним підприємстом “Торгівельно–виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк був укладений договір  уступки права вимоги, за умовами якого він набув право вимоги від Міжрегіональної Української біржі (відповідач 1) щодо повернення внеску за участь у торгах, які були проведені відповідачем 1 щодо продажу майна відповідача 2 (Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів”  м. Донецьк). Просив суд визнати торги недійсними, оскільки вважає, що вони були проведені з чисельним порушенням законодавства.

Відповідач 1 проти позову заперечував, посилаючись на те, що за договором уступки права вимоги позивачу передана недійсна вимога. Вважає, що взагалі у позивача відсутньо право на позов. Представник відповідача в судових засіданнях категорично заперечував проти позову, стверджуючи про те, що самі торги відбулись з повним дотриманням законодавства.

Відповідач 2, напроти, позов визнав в повному обсязі, цілком погодившись з позицією позивача у справі.

Ухвалою суду від 03.07.07р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову було залучено Приватне підприємство “Торгівельно –виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк.

Але, представники третьої особи в судові засідання не з’являлися та взагалі до суду не надходило будь-яких пояснень з боку третьої особи.

Під час судового розгляду було з’ясовано, що Приватне підприємство “Торгівельно –виробнича фірма “Навігатор”  м. Донецьк – припинено, як юридичну особу.

29.08.07р. позивач подав до суду заяву, в якій виклав додаткові підстави позову, а саме, обставини та норми законодавства, які на його думку підтверджують той факт, що спірні торги є недійсними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

27.12.05р. в газеті „Салон Дона і Баса” було опубліковано оголошення про проведення на Межрегіональній Українській Біржі торгів з реалізації нерухомого майна, що належить відповідачу 2, які відбулися 05.01.06р.

05.01.06р. відповідачем 1 були проведені торги з реалізації майна відповідача 2, що розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1. Третя особа прийняла участь у зазначених торгах, що проводилися відповідачем 1, та проходили в приміщенні за адресою: м. Донецьк, вул. Панфілова, 20а, та став переможцем зазначених торгів.

05.01.06р. представником третьої особи був підписаний протокол про результати торгів, відповідно до якого третя особа була визнана переможцем торгів та отримала право на укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що належить відповідачу 2, та знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1. В свою чергу зазначений протокол не був підписаний керуючим санацією відповідача 2 Толчеєвим А.Ю. у зв’язку з прийняттям наказу міністерства економіки України від 26.12.05р. про анулювання ліцензії на діяльність арбітражного керуючого, у зв’язку з чим екземпляр протоколу не був виданий третій особі. З цих же причин третій особі не був виданий рахунок для оплати вартості придбаного майна та інші документи для здійснення оплати залишку суми за придбане майно.

У зв’язку з неоплатою повної вартості придбаного майна зазначені торги були визнані такими, що не відбулися.

У зв’язку з тим, що третя особа не мала можливості здійснити повну оплату  вартості придбаного майна, нею був направлений лист на адресу відповідача 1 з проханням повернення 5% внеску на його розрахунковий рахунок. Листом від 18.01.06р. № 339 відповідачем 1 було відмовлено третій особі в поверненні коштів.

В подальшому, 30.10.06р. між позивачем та третьою  особою був укладений договір уступки права вимоги б/н, за умовами якого третя особа передала позивачу право вимоги до відповідача 1  щодо повернення 5 % внеску за участь у торгах в розмірі 25410,70грн.

Листом від 28.11.06р. позивачем було повідомлено відповідача 1 про наявність зазначеного договору та запропоновано оплатити суму в розмірі 25410,70грн. Станом на день подання позовної заяви будь-якої відповіді позивачем отримано не було.

Крім того, між позивачем та третьою особою 03.11.06р. було укладено додаткову угоду № 1 до договору уступки права вимоги від 01.11.06р., згідно з яким первісний кредитор уступає на користь нового кредитора належне первісному кредитору право вимоги від Міжрегіональної Української біржі (м. Донецьк, вул. Панфілова, 20а, ) повернення грошових коштів в розмірі 25410,70грн., а також 3% річних і суми інфляційних збитків, перерахованих на поточний рахунок Міжрегіональної Української біржі платіжним дорученням № 80 від 29.12.05р., як гарантійний внесок за участь у відкритих торгах з продажу майна Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів”                 м. Донецьк, характеристика яких приведена в п. 1.2, п. 1.3 договору.

За цією угодою  також позивачу надається право звернення в судові органи з позовами до відповідача 1 про повернення вказаних грошових коштів, про визнання торгів з реалізації майна Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк від 05.01.06р., яка проводилась відповідачем 1, недійсними, а також з якими-небудь позовними вимогами, які направлені на повернення відступленої заборгованості.

Оцінюючи доводи позивача, заперечення відповідача 1, та позицію відповідача 2 у справі щодо визнання позову, суд виходить з наступного.

Як вказано вище, позивач обґрунтовує своє право на позов тим, що між ним та третьою особою (яка брала участь у торгах) був укладений договір уступки право вимоги та додаткова угодою № 1 від 30.11.2006р.,  по поверненню грошових коштів в розмірі 25410,70грн., сплачених в якості гарантійного внеску за участь у торгах та визнання самих торгів недійсними.

При цьому, приписами ст. 512 ЦК України  передбачено, що кредитор в зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передачі первісним кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто,  уступка може бути лише щодо зобов’язального права вимоги.

За своїм змістом зобов’язання (ст.509 ЦК України) є правовідношенням, в якому одна сторона має здійснити на користь іншої стороні певну дію ( передати майно, виконати роботу, сплатити кошти і т.інш), або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Наразі з тим, право особи на звернення до суду з вимогою про визнання торгів недійсними не є зобов’язальним за своєю суттю, оскільки не складає зміст цивільно-правового зобов’язання, а тому не може передаватись на підставі договору про уступку права вимоги.

Суд зазначає, що взагалі сама додаткова угода №1 від 03.11.2006р. має посилання не на первісний договір б/н від 30.10.2006р, а на договір від 01.11.2006р. За поясненнями позивача дата договору є технічною помилкою. Але, така помилка не впливає на висновок суду , викладений вище.

Крім того, суд вважає, що на момент укладення договору уступки права вимоги та додаткової угоди (так само, як і на момент подання позову), третій особі також не належало  право вимоги до відповідача 1 на повернення суми гарантійного внеску, враховуючи наступне.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Але, в протоколах ведення відкритих торгів (арк. справи 78-107 т. 1), передбачено, що гарантійний внесок переможцю торгів не повертається.

Будь-яких інших обставин, з якими пов’язувалось право третьої особи на повернення гарантійного внеску – позивачем не наведено.

Таким чином, внаслідок відсутності зобов’язання у відповідача 1 щодо повернення гарантійного внеску, третя особа не мала  правових підстав щодо передачі таких прав  позивачу.

З огляду на викладені вище обставини, суд вважає, що договір уступки права вимоги від 30.10.06р. та додаткова угода № 1 від 03.11.06р. до договору уступки права вимоги є такими, що суперечать приписам ЦК України  (ч.1 ст.203,ст.512, 514 ЦК України), та відповідно суд, керуючись ст.215 ЦК України, 83 ГПК України визнає договір та додаткову угоду – недійсними.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. по справі №1-10/2004 зазначено, що виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Як зазначено Конституційним судом України, види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічному-смисловому зв’язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Для правильного розуміння поняття "охоронюваний законом інтерес" важливо враховувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і неправовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів.

Поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо неопосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через відсутність у нього права на позов.

При цьому, суд не розглядає по суті правомірність чи неправомірність, відповідність або ні спірних біржових торгів вимогам закону, враховуючи, що право позивача не порушено. Та, з огляду на наведене суд не приймає визнання позову відповідачем 2.

Клопотання позивача про прийняття окремої ухвали щодо відповідача 1, заявленого в останньому судовому засіданні, в зв’язку зі зволіканням розгляду справи, не підлягає задоволенню, оскільки, це є виключним правом суду, яке не залежить від волі сторін.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі  ст.ст. 203, 215, 509, 512, 514, ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсними договір уступки права вимоги від 30.10.06р. та додаткову угоду № 1 від 03.11.06р. до договору уступки права вимоги від 01.11.06р., укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю „Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк та Приватним підприємством “Торгівельно–виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк до Міжрегіональної Української Біржі м. Яснувата, Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк, за участю третьої особи: Приватного підприємства “Торгівельно–виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк про визнання недійсними торгів від 05.01.06р.

Повний текст рішення підписаний 08.10.07р.

Рішення набирає законної сили 19.10.07р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Суддя                                                                         Сковородіна О.М.