КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2007                                                                                           № 36/71

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Шмарьов Ю.О. – представник (дов. б/н від 18.12.2006);

від відповідача - Бичківська І.С. – пров. юрисконсульт (дов. 7/1803 від 17.03.2007),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Київської міської ради „Київдорсервіс”

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.06.2007

у справі № 36/71

за позовом                               Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення”

до                                                   Комунального підприємства Київської міської ради „Київдорсервіс”

про                                                  припинення дій, що порушують право власності

За клопотанням сторін відповідно до ст.ст. 69, 99 ГПК України строкрозгляду апеляційної скарги продовжено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.06.2007 у справі №36/71позов Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” до Комунального підприємства Київської міської ради „Київдорсервіс” про припинення дій, що порушують право власності задоволено повністю. За рішенням зобов’язано відповідача звільнити зайняті ним приміщення та повернути їх позивачу у місячний термін; стягнуто з відповідача на користь позивача 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що: пунктом 10.7 договору суборенди нерухомого майна, яке належить до комунальної власності № 1 від 20.01.2006, укладеного між сторонами, передбачено, що чинність цього договору припиняється, зокрема, внаслідок приватизації майна; з документів, наявних у матеріалах справи вбачається, що позивач викупив цілісний майновий комплекс КП „Київміськоформлення”, розташований за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56 (договір 1118 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу комунальної власності шляхом викупу від 07.06.2006; реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна № 027554 від 18.10.2006); керуючись ст. 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, позивач 07.09.2006 звернувся до відповідача з листом № 178 про припинення договору суборенди з 18.09.2006, однак, відповідач належних доказів звільнення або правомірності користування спірним приміщенням місцевому господарському суду не надав; враховуючи те, що сторони досягли згоди при укладенні договору суборенди, зокрема, про припинення чинності дії договору внаслідок приватизації майна (пункт 10.7 договору суборенди), місцевий господарський суд прийшов до висновку, що відповідач без достатніх правових підстав використовує нежилі приміщення загальною площею 1 751,8 кв.м., в тому числі корпус № 4 – 137,0 кв.м., корпус № 6 – 1 169,4 кв.м., корпус № 9 – 355,4 кв.м., корпус № 12 – 90,0 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56, оскільки договір суборенди припинив свою дію після приватизації майнового комплексу; таким чином, позовні вимоги є нормативно та документально обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2007 у справі № 36/71 повністю з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник посилається на ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та п. 10.7 договору суборенди, відповідно до яких дія договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 10.1 договору суборенди визначено, що договір укладено строком до 21.01.2007. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Так, позивач звернувся до місцевого господарського суду вперше з позовом до відповідача 27.11.2006, коли його права ще не були порушені; ухвалою місцевого господарського суду від 08.02.2007 у справі № 3/630 позов залишено без розгляду.

Враховуючи те, що позивач після закінчення терміну дії договору суборенди не попередив відповідача про припинення його дії в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Також заявник посилається на те, що між сторонами був укладений новий договір оренди нежилих приміщень (належним чином завірену копію додає до матеріалів справи).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

01.09.2005 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за договором орендодавець, та Закритим акціонерним товариством „Київміськоформлення”, за договором орендар, було укладено договір № 1/1 оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства „Київміськоформлення”, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 26.05.2005 № 418/2994 передав, а орендар прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Комунального підприємства „Київміськоформлення”, склад, вартість якого визначена відповідно до акту оцінки вартості майна, складеного станом на 31.05.2005 та затвердженого начальником Головного управління комунальної власності м. Києва та становить 9 896 779,00 грн.

Сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі майна від 01.09.2005 відповідно до п. 2.1 договору оренди № 1/1 від 01.09.2005.

Вказаний договір укладено строком на 5 років, що діє з 01.09.2005 до 01.09.2010 включно (п 10.1 договору № 1/1).

В той же час, сторонами передбачено, що чинність цього договору припиняється, зокрема, внаслідок приватизації підприємства за участю орендаря (п. 10.7 договору № 1/1).

Пунктом 6.2 договору № 1/1 від 01.09.2005 встановлено, що за згодою орендодавця орендар має право передати окремі об’єкти оренди в суборенду.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі дозволу Головного управління комунальної власності м. Києва (протокол № 1 від 20.01.2006) 20.01.2006 між Закритим акціонерним товариством „Київміськоформлення” (далі - позивач), за договором орендодавець, та Комунальним підприємством „Київдорсервіс” (далі – відповідач), за договором орендар, укладено договір № 1 суборенди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежилі приміщення загальною площею 1 751,8 кв.м., у т.ч.: корпус № 4 – 137,0 кв.м., корпус № 6 – 1 169,4 кв.м., корпус № 9 – 355,4 кв.м., корпус № 12 – 90,0 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56, що знаходяться на балансі орендодавця.

Відповідно до п. 2.1 договору № 1 сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі нежилих приміщень (а.с. 10).

Сторонами закріплено, що цей договір укладено строком на 364 календарні дні, починаючи з 21.01.2006 включно (пункт 10.1 договору № 1).

Пунктом 2.2 договору № 1 встановлено, що передача майна в суборенду не тягне за собою виникнення у суборендаря (відповідача) права власності на це майно; він користується ним протягом строку суборенди, але не довше строку оренди.

Відповідно до п. 10.7 договору № 1 чинність цього договору припиняється, зокрема, внаслідок приватизації майна.

Згідно із рішенням про приватизацію ЦМК „Київміськоформлення” (проспект Повітрофлотський, 56), затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву від 31.03.2006 № 134, відповідно до Закону України „Про приватизацію майна невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, рішення Київської міської ради від 02.02.2006 № 20/3111 „Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 12.02.2004 № 36/1246 та від 18.03.2004 № 100/1310 з питань приватизації” та згідно із зареєстрованою заявою про приватизацію № 001185/30 від 31.03.2006 здійснено приватизацію цілісного майнового комплексу Комунального підприємства „Київміськоформлення”, що знаходиться на балансі та орендується ЗАТ „Київміськоформлення” за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56.

Статтею 23 Закону України „Про приватизацію майна невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” передбачено, що право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна; договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державній реєстрації.

На виконання вищезазначеного наказу 07.06.2006 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по м. Києву, за договором продавець, та Закритим акціонерним товариством „Київміськоформлення”, за договором покупець, було укладено договір 1118 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу комунальної власності шляхом викупу, за умовами якого продавець продає, а покупець купує цілісний майновий комплекс Комунального підприємства „Київміськоформлення”, який розташований за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 56, покупець зобов’язується прийняти вказаний цілісний майновий комплекс і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Даний договір відповідно до вимог чинного законодавства посвідчено нотаріально, зареєстровано в реєстрі за № 4217.

За умовами укладеного договору об’єкт приватизації включає в себе всі його активи і пасиви та комплекс будівель загальною площею 11 365,6 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 56 (літери А, Б, В, Е, Г, Д, Н, О, З, Л, М, И) згідно з матеріалами інвентаризації, за результатами якої складений зведений акт інвентаризації майна, який затверджений начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву 20.04.2006.

При цьому, пунктом 1.3 договору купівлі-продажу встановлено, що право володіння, користування і розпорядження об’єктом приватизації (право власності) переходить до покупця з моменту сплати повної ціни придбаного об’єкта приватизації

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, позивач повністю виконав умови договору купівлі-продажу, здійснивши сплату повної ціни придбаного об’єкта приватизації.

Крім того, реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна № 027554 від 18.10.2006 підтверджується право власності позивача на комплекс будівель загальною площею 11 365,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56.

З матеріалів справи вбачається, що позивач керуючись ст. 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, 07.09.2006 звернувся до відповідача з листом № 178 про припинення договору суборенди з 18.09.2006, однак, відповідач належних доказів звільнення або правомірності користування спірним приміщенням місцевому господарському суду не надав.

Враховуючи те, що сторони досягли згоди при укладенні договору суборенди, зокрема, про припинення чинності дії договору внаслідок приватизації майна (пункт 10.7 договору суборенди), місцевий господарський суд правомірно прийшов до висновку, що відповідач без достатніх правових підстав використовує нежилі приміщення загальною площею 1 751,8 кв.м., в тому числі корпус № 4 – 137,0 кв.м., корпус № 6 – 1 169,4 кв.м., корпус № 9 – 355,4 кв.м., корпус № 12 – 90,0 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56, оскільки договір суборенди припинив свою дію після приватизації майнового комплексу; таким чином, позовні вимоги є нормативно та документально обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Під час розгляду справи в апеляційному господарському суді відповідач посилався на неповне з’ясування місцевим господарським судом всіх обставин справи, так, на думку відповідача, місцевим господарським судом не були враховані фактичні відносини, що склались між сторонами.

Апеляційний господарський суд неодноразово відкладав розгляд справи як за клопотаннями сторін, так і з власної ініціативи, надаючи можливість сторонам надати всі необхідні документи, докази, які можуть вплинути на результати розгляду справи та нададуть суду можливість встановити всі фактичні обставини справи.

У судовому засіданні 30.10.2007 представник відповідача надав апеляційному господарському суду для огляду оригінал договору № 24 оренди нежилих приміщень від 01.01.2007 та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи. Крім того, представник відповідача надав належним чином засвідчені копії наступних документів: протоколу угоди про договірну ціну по договору оренди нежилих приміщень від 01.01.2007; акту приймання-передачі орендованого приміщення від 01.01.2007; протоколу узгодження щодо загальних витрат з надання послуг між ЗАТ „Київміськоформлення” та КП „Київдорсервіс”; розрахунку орієнтованої вартості орендної плати нежилих приміщень за 8 місяців 2007 року; калькуляції орієнтованої загальної вартості послуг орендної плати нежилих приміщень та інших витрат на 8 місяців 2007 року КП „Київдорсервіс”.

Представник позивача не заперечував проти наявності такого договору, укладеного між сторонами з усіма додатками до нього, та зазначив про наявність у нього тотожного примірника договору № 24 оренди нежилих приміщень від 01.01.2007. З наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень вбачається, що відповідач після викупу позивачем цілісного майнового комплексу продовжував займати спірні приміщення, на які згодом і було укладено договір оренди № 24 від 01.01.2007.

Дослідивши наданий договір, апеляційний господарський суд встановив, що між Закритим акціонерним товариством „Київміськоформлення”, за договором орендодавець, та Комунальним підприємством „Київдорсервіс”, за договором орендар, 01.01.2007 було укладено договір № 24 оренди нежилих приміщень, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежилі приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56 і знаходяться на балансі орендодавця.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4 договору № 24 орендар вступає у строкове платне користування приміщення з 01.01.2007; приміщення передається за актом приймання-передачі, який сторони підписують протягом 5 календарних днів з дня підписання цього договору.

Як зазначалося вище, відповідач надав апеляційному господарському суду належним чином засвідчену копію акту приймання-передачі орендованого приміщення від 01.01.2007, за яким орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв 01.01.2007 нежилі приміщення за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Додаткові докази, подані стороною в обґрунтування її відзиву на апеляційну скаргу, приймаються і розглядаються апеляційним судом без обмежень, встановлених статтею 101 ГПК. Без обмежень також приймаються додаткові докази, витребувані апеляційною інстанцією відповідно до вимог статті 38 ГПК (пункт 9 роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 № 04-5/366 „Про деякі питання практики застосування розділу ХII Господарського процесуального кодексу України”).

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 „Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на те, що договір № 24 оренди нежилих приміщень від 01.01.2007 не був наданий місцевому господарському суду на час прийняття оскаржуваного рішення, останній правильно прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, однак, з урахуванням поданих апеляційному господарському суду додаткових доказів, які в жодному випадку не можуть бути залишені поза увагою та оцінкою апеляційного господарського суду з урахуванням положень ст. 99, ч. 1 ст. 101 ГПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 „Про судове рішення”, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідач користується спірним приміщенням на законних підставах.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2007 у справі №36/71 скасувати повністю.

В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56; р/р 42 у філії АКБ „Золоті Ворота” в м. Києві, МФО 300238, ) на користь Комунального підприємства „Київдорсервіс” (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 56; р/р 372 в Залізничній філії ВАТ КБ „Хрещатик”, МФО 322595, ) 42,50 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

3. Справу № 36/71 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді