ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.07 р.                                                                               Справа № 36/197

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехсвязь” м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Ландорра” м.Донецьк

про стягнення 17 012,99грн.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Старчаков Г.Л. по дов.;

від відповідача: Петров Є.В. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Донтехсвязь” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Ландорра” м.Донецьк,  про стягнення заборгованості в сумі 12 221,98грн., штрафних санкцій в сумі 4 770,89грн., а всього 17 012,99грн.

У ході розгляду спору позивач надав суду письмову заяву від 14.08.07р., якою відмовився від стягнення штрафних санкцій в сумі 4 770,89грн.

В обґрунтування вимог посилається на договір №510 від 12.12.06р., рахунок-фактури, довіреність, видаткові накладні, письмові вимоги про погашення боргу, акт звірки взаєморозрахунків станом на 18.06.07р.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, в сумі основного боргу 12 221,98грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

12.12.06р. сторони уклали договір №510, згідно якого позивач зобов’язався передати у власність, а відповідач прийняти та оплатити кабельно-проводнікову продукцію згідно накладним, які є невід’ємною частиною цього договору.

На виконання умов за цим договором позивач передав відповідачу через його представника Солодовнікова А.В., який діяв по довіреності ЯНИ №066721 від 12.12.06р., товар за видатковими накладними №РН-0004630 від 12.12.06р. на суму 3 551,34грн., №РН-0004632 від 12.12.06р. на суму 12 170,64грн., а всього на суму 15 721,98грн.

Для оплати переданої продукції позивач виставив рахунок-фактури №СФ-06081 від 11.12.06р. на суму 3 551,34грн. та №СФ-06082 від 11.12.06р. на суму 12 170,64грн., які відповідачем були оплачені частково в сумі 3 500грн.

Сторонами у договорі належним чином не визначений строк виконання зобов’язання відповідача щодо поставки продукції, у зв’язку з чим суд застосовує до даних правовідносин положення ст. 530 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо  строк  (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу письмові вимоги – лист №87 від 28.02.07р., претензію №97 від 18.05.07р., претензію №119 від 18.06.07р., лист №120 від 18.06.07р., в яких просив відповідача оплатити заборгованість за отриманий товар.

Доказів оплати залишку боргу в сумі 12 221,98грн. відповідач суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №510 від 12.12.06р., видатковими накладними, довіреністю, рахунок-фактурами, письмовими вимогами про погашення боргу, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 12 221,98грн.  обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач відмовився від стягнення штрафних санкцій в сумі 4 770,89грн. і відмова судом прийнята, господарський суд в цій частині позову припиняє провадження по справі на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 530, 614 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193,  Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 33,49,80 п.4,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехсвязь” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ландорра” м.Донецьк  про  стягнення 17 012,99грн.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю „Ландорра”   (83054, м.Донецьк, вул. Собінова, 151, р/р8001 в ДРУ ЗАТ КБ „ПриватБанк” м.Донецька,  МФО 335496) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехсвязь” (83092, м.Донецьк, вул. 230 Стрілкової дивізії, 14/6; 83085, м.Донецьк, вул. Прокоф’єва, 9а, р/р6497 в ЗАТ „ОТПБанк” м.Донецька, МФО 335775) основний борг в сумі 12 221,98грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 122,22грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 84,77грн.

Видати наказ.

Припинити провадження по справі в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 4 770,89грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя