ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2007
Справа №2-15/3050-2007

За позовом Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” (98312, АР Крим м. Керч, вул.. Кірова, 28, )

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Морскоє товариство Холдінг ЛТД” (98312, АР Крим м. Керч, вул.. Кірова, 46, )

Про стягнення 451,89 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –  Торова І.О., довіреність від 15.09.2005р. б/н, у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Державне підприємство „Керченський морський торговельний порт” звернулося до Господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Морське товариство Холдинг ЛТД”  за замовленням № 3/143 від 18.04.2006р. в розмірі 451,89 грн., в тому числі 438,77 грн.  основного боргу, 4,76 грн.  інфляційних збитків, 8,36 грн. річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.04.2006 р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Морське товариство Холдинг ЛТД” було направлено замовлення №3/143 на адресу  Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” про надання послуг з технічного обслуговування протипожарного обладнання. Згідно з вказаним замовленням позивач виконав свої зобов’язання, виконав роботи по ремонту протипожарного обладнання  загальною вартістю 438,77 грн. Проте, відповідач не виконав свої обов’язки за договором по оплаті виконаних робіт.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, вимоги суду не виконав, причини неявки суду не повідомив,  про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду підписаний обома сторонами акт звіряння взаємних розрахунків, та копії листів, в яких відповідачем підтверджується наявність у нього заборгованості за виконані Державним підприємством „Керченський морський торговельний порт” роботи у розмірі 438,77 грн.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

18.04.2006 р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Морскоє товариство Холдінг ЛТД” було направлено замовлення № 3/143 на  технічне обслуговування протипожарного обладнання (а.с. ).

На виконання вказаного замовлення позивачем виконані роботи щодо технічного обслуговування протипожарного обладнання на суму 438,77 грн.,  про що свідчить Акт № 15 ТО/ПФ/06 від 02.06.2006р., підписаний обома сторонами (а.с.11 ) та рахунок №1637 від 05.06.2006р. на суму 438,77 грн. (а.с. 12), додані до позовної заяви.

Вказаний рахунок отриманий відповідачем 06.06.2006 р., про що свідчить напис у рахунку.

Відповідачем не була сплачена вартість виконаних робіт в обумовлений термін, чим самим порушені зобов’язання за договором, що і стало приводом для звернення Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів оплати заборгованості за виконані роботи у розмірі 438,77 грн.

Беручи до уваги, що матеріали справи підтверджують заборгованість відповідача, позовні вимоги підлягають задовольнянню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань у розмірі 4,76 грн. та 3% річних у розмірі 8,36 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, рахунок був отриманий відповідачем 06.06.2006р. Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України розрахунок повинен бути проведений протягом 7 банківських днів з моменту отримання вазаної вимоги (рахунку).

Таким чином, строк виконання зобовязання Товариством з обмеженою відповідальністю „Морскоє товариство Холдінг ЛТД” по оплаті виконаних робіт скінчився 13 червня 2006р. Так, термін для нарахування штрафних санкцій становить 232 дня. (з 14.06.2006р. по 31.01.2007р.)

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Морскоє товариство Холдінг ЛТД” інфляційних витрат у розмірі 4,76 грн. за період з 14.06.2006 р. по 31.01.2007 р. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Отже, вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Морскоє товариство Холдінг ЛТД” 3% річних у розмірі 8,36 грн. за період з 14.06.2006 р. по 31.01.2007 р. підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 49, 75, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Морскоє товариство Холдінг ЛТД” (98312,АР Крим м. Керч, вул.. Кірова, 46, ) на користь Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” (98312,АР Крим м. Керч, вул.. Кірова, 28, , рахунок № 9 в КФ АБ „Експрес-Банк” м. Сімферополь, МФО 384674)  438,77 грн. заборгованості,  4,76 грн. інфляційних витрат, 8,36 грн.  річних, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.