ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10"
липня 2007 р.
Справа № 55/184-07

вх. № 6638/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Авоян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Суб"єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до  Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків

про стягнення 19453,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб"єкт підприємницької діяльності- фізична особа ОСОБА_1,
м.Харків,   звернувся до господарського
суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з
Суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи  ОСОБА_2, м. Харків, 15750,00 грн. попередньої
оплати, 703,08 грн. 3 % річних, 3000,00 грн. моральної шкоди та судових витрат,
мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов укладеного між
сторонам договору № 02 від 22.06.04 р. не виконав прийняті на себе зобов"язання
по виголтовленню  металевого кіоску.  З метою забезпечення позову позивач просив
накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 травня 2007
року було порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 04 червня
2007 року.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 04 червня 2007 року
представника  відповідача, враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 04.06.07 р.,
від 25.06.07 р.  було відкладено розгляд
справи на інший день.

10 липня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву
про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача кошти
попередньої оплати у сумі  15750 грн.,
які були перераховані відповідачу за договором №02 від 22.06.04 р. та судові
витрати, в решті заявлених позовних вимог просить суд припинити провадження у
справі.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

У призначеному судовому засіданні 10 липня 2007 р.  позивач підтримував уточнені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з"явився, документів,
витребуваних ухвалою, суду не надав.

Суд зазначає про те, що оскільки ухвала про порушення провадження
у справі була направлена відповідачу на адресу, яка вказана позивачем у
позовній заяві, а саме:АДРЕСА_1,та зазначена ухвала повернулась на адресу суду
з поштовою відміткою за спливом строку зберігання,  судом було зроблено запит до ДПІ Комінтернівського
району та отримано від ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова дані про
реєстрацію відповідача, перевірено юридичну адресу відповідача, згідно
свідоцтва про державну реєстрацію СПДФО та реєстраційної картки юридична адреса
відповідача -АДРЕСА_1,  саме на вказану
адресу судом направлялись процесуальні документи. Згідно довідки Єдиного
державного реєстру місце проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2:АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без
застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута
судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами з урахуванням уточнень поданих до позову.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши  позивача, судом встановлено наступне.

22 червня 2004 р. між
Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною особою  ОСОБА_1, м. Харків(далі позивач) та  Суб"єктом підприємницької діяльності фізичною
особою  ОСОБА_2, м. Харків(далі
відповідач )  було укладено договір №02,
у відповідності до умов якого відповідач зобов"язується виготовити
металевий кіоск товар, а  позивач, в свою
чергу, прийняти та оплатити його. Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна
сума вартості робіт складає 22500 грн. Пунктами 3.2 та 3.3 договору між
сторонами узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється шляхом
перерахування позивачем 70 % передоплати у сумі 15750 грн., а кінцевий
розрахунок здійснюється після підписання акта прийому виконаних робіт. Пунктом
4.1 договору передбачений  строк дії
договору до 11 серпня 2004 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було виставлено
позивачу до сплати рахунок- фактуру від 23.06.04 р. на суму 15750,00 грн..

На виконання умов вказаного договору та згідно рахунку- фактури
позивачем було перераховано грошові кошти, що підтверджується копіями квитанцій
№7 від 23.06.04 р. на суму 7750 грн. та № 8 від 24.06.04 р. на суму 8000 грн.,
які додані позивачем до позовної заяви, в графі підстава яких вказано:
"передоплата за виготовлення кіоску на підставі договору № 02 від 22.06.04
р.".(а.с. 12). Тобто загальна сума сплачених позивачем  відповідачу грошових коштів складає  15750,00 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України "якщо строк виконання
боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом,
пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-
який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від
дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не
випливає із договору або із актів цивільного законодавства".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача
була надіслана претензія від 27.07.05 р. з вимогою повернути грошові кошти у
розмірі 15750 грн. в строк до 25 серпня 2005 р. грошовим переказом за поштовою
адресою: АДРЕСА_2, які були сплачені, як передоплата за виконання робіт,
оскільки в строк до 11 серпня 2004 року та на час відправлення претензії роботи
по виготовленню металевого кіоска не виконані, що є суттєвим порушенням умов
укладеного між сторонами договору. Як доказ відправлення цієї претензій позивач
надав копію опису та копії квитанцій.(а.с. 13).

Проте,  відповідач прийняті
на себе зобов"язання згідно договору №02 від 22.06.04 р. не виконав, на
претензію не відреагував та грошові кошти не повернув.

Як вказував позивач у судових засіданнях внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов"язань, позивач змушений був сам власними засобами
виготовляти кіоск, що призвело до погіршення його здоров"я та до
матеріальних збитків, в обгрунтування вказаного позивачем надано до матеріалів
справи довідки з лікарні.(арк.справи№16-19).

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов"язань у
відповідності до умов укладеного між сторонами договору, стало підставою для
звернення позивача  до господарського
суду  з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для
виконання сторонами.

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193,
198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини,
суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача  15750 грн. суми передоплати є правомірною та
обгрунтованою, такою, що підлягає
задоволеню, оскільки відповідач не надав суду жодного доказу, який би
свідчив про належне виконання договірних зобов"язань, або про повернення
15750 грн. суми передоплати, хоча мав можливість скористуватися належними йому
процесуальними правами ( ухвала про порушення провадження у справі від 16.05.07
р. повернулась до господарського суду Харківської області від відповідача з
відміткою про закінчення строку зберігання, проте юридична адреса відповідача
судом перевірена, та це свідчить лише про те, що відповідач ухиляється від
суду) , розгляд справи неодноразово відкладався для надання йому можливості
реалізувати свої права,  проте відзив на
позов відповідач не надав , в судові засідання не з"являвся.

Провадження у справі в
частині стягнення 703,08 грн. 3% річних та 3000 грн. моральної шкоди підлягає
припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, у зв"язку з   відмовою позивача від позову в цій частині.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову шляхом
накладання арешту на грошові кошти та майно відповідача,  суд дійшов висновку про відмову у задоволенні
вказаного клопотання, у зв*язку з не обгрунтуванням і не підтвердженням
належними доказами необхідністі такого забезпечення, а також не доведенням
документально ним того, що невжиття
таких заходів може утруднити   чи
зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись  ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст.
525, 526, 629 ЦК України, ст.ст.193 ГК України, ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 43,
44, 49, ст.78, п. 4 ст. 80, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про забезпечення
позову.Позов задовольнити частково.

Стягнути з Суб"єкта підприємницької діяльності фізичної
особи  ОСОБА_2, м. Харків  (АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_1 в ХФ АКБ
"Мрія", МФО НОМЕР_2, код НОМЕР_3) на користь  Суб"єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи  ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код
НОМЕР_4, дані про банківські рахунки відсутні) 15750 грн. суми передоплати,
158,28 грн. державного мита та 95,53 грн. витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

Провадження у справі, в частині стягнення з відповідача 703,08
грн. 3% річних та 3000 грн. моральної шкоди припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК
України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 12 липня 2007 року.

Суддя
Гребенюк Н.В.