ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
жовтня 2007 р.
Справа № 55/310-07

вх. № 9367/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1, м. Слов'янськ

до  Приватної фірми
"Вікторія", м. Х-в

про стягнення 2786,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа- підприємець ОСОБА_1, м. Слов'янськ, звернувся до
господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Приватної фірми "Вікторія", м.
Х-в, 2462,00 грн. боргу, 81,90 грн. 3% річних, 243,07 грн. інфляційних витрат
та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов
договору №3 від 04.01.06 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання
щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 серпня 2007
р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 08 жовтня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 08 жовтня 2007
р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК
України до 13 листопада 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 08 жовтня 2007 року
представника  відповідача, враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день. Ухвалою господарського суду Харківської області
від 08 жовтня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 22 жовтня 2007 р.

22 жовтня 2007 р. позивач надав заяву в обгрунтування позовних
вимог та письмові пояснення, в яких вказує, що між позивачем та відповідачем не
існувало інших договорів, крім договору №3 від 04.01.06 р.

Представник позивача у судовому засіданні 22 жовтня 2007 року підтримувала  позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився,
документів, витребуваних ухвалою, суду не надав .

Судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно витягу з
Єдиного  державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб- підприємців станом на 07 вересня 2007 року юридична
адреса відповідача - 61124, м. Харків, вул. Матросова, 8-А, саме на вказану
адресу судом направлялись процесуальні документи.

Представник позивача
звернулась до суду з заявою про розгляд справи без застосування
технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та
задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника
позивача, судом встановлено наступне.

04 січня 2006 р. між Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1, м.
Слов'янськ(позивач) та  Приватною фірмою
"Вікторія", м. Х-в (відповідач) було укладено договір на поставку
товару № 3, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався передати
товар, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити його. Пунктом 2.2.1
договору передбачено, що відповідач зобов"язаний прийняти та оплатити
товар у кількості, ассортіменті та по цінам, вказаним у додатках до
договору(накладних). Пунктом 2.2.2 договору сторонами було погоджено порядок
розрахунків, а саме шляхом предоплати або оплати поставленого товару  напротязі 10-ти календарних днів. Пунктом 5.1
договору передбачений строк дії договору, а саме договір  є укладеним з моменту підписаня та діє до 31
грудня 2006 р.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено
відповідачу товар на загальну суму 39801,5 грн., що підтверджуються накладними
та податковими накладними №2 від 04.01.06 р., № 17 від 16.01.06 р., № 37 від
02.02.06 р., № 53 від 11.02.06 р., № 68 від 17.02.06 р., № 91 від 02.03.06 р.,
№ 96 від 07.03.06 р., № 120 від 25.03.06 р., №143 від 12.04.06 р., № 162 від
03.05.06 р., № 179 від 24.05.06 р., № 197 від 09.06.06 р., № 227 від 27.06.06
р. Вказані накладні підписані обома сторонами та скріплено печатками.

За період з 03.03.06 р.  до
05.09.06 р. з боку відповідача  були
здійснені часткові оплати за товар у розмірі 37339,50 грн., що підтверджується
копіями витягів банку, доданих позивачем до позовної заяви.

Як зазначає позивач у позовній заяві та як вбачається з матеріалів
справи  відповідач  за останньою накладною № 227 від 27.06.06 р.
на суму 2864,00 грн. сплатив частково у сумі 402,00 грн.,  внаслідок чого у нього виник борг у сумі 2462
грн.

Позивач в поясненнях вказує на те,   що між сторонами не існувало інших
договорів, крім вказаного договору поставки № 3 від 04 січня 2006 р.,

Суд зазначає про те, що поставки за вищевказаними накладними та
оплати здійснені відповідачем співпадають зі строком дії   договору №3 від 04.01.06 р., а саме з
04.01.06 р до 27.06.06 р..

Таким чином позивач прийняті на себе зобов”язання згідно договору
від 04 січня 2006 р. виконав належним чином, поставивши відповідачеві товар,
проте  відповідач свої
зобов"язання  виконав неналежним
чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 2462,00  грн. (сума основного боргу )перед позивачем ,
що і стало підставою позивачу для звернення до господарського суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини,

на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного
Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи
те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував
наявність заборгованості перед позивачем, хоча
мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати
документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те,
що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі - 2462,00
грн.  правомірна та обгрунтована, така ,
що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив,
якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України,
порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі
порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором
або законом.  Відповідно до ч.2 ст. 625
ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого  індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене,
позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у
сумі 243,07 грн. та 3% річних у сумі 81,90 грн. за прострочення виконання
грошового зобов"язання   підлягають
задоволенню як правомірні.

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 1 ст. 612 , ч.2 ст. 625, ст.
629  ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44,
49, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватної фірми "Вікторія", м. Х-в(61124, м.
Харків, вул. Матросова, 8-А, п/р 9001 в харківському ГРУ  Приватбанку, МФО 351533, п/р 1100 в
АКІБ "Укрсиббанк" м. Харків, МФО 351005) на користь   Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, м.
Слов'янськАДРЕСА_1, п/р НОМЕР_1 в Слов"янському відділенні  ДОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 334011,
код ОКПО НОМЕР_2) 2462,00 грн.  боргу,
243,07 грн. інфляційних, 81,90 грн. 3 % річних,102 грн.  державного мита   та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 24 жовтня 2007 року.

Суддя
Гребенюк Н.В.