ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2007
Справа №2-9/11392-2007

За позовом орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго», м. Сімферополь в особі Джанкойської філії  орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго», м. Джанкой

До відповідача Районного відділу освіти Советської районної державної адміністрації АР Крим, м. Совєтський

Про стягнення 47552,92 грн.

Суддя ГС  АР  Крим Н.С.Пєтухова

Представники:

Від  позивача –  Павлушкина  Є.С.- представник, дов. пост. від 22.06.2007 р.

Від відповідача –  Ковалик Л.В.- гол. бухг., дов. №6 від 14.09.2007 р., у справі; Ткаченко В.С.- юрист, дов. №5 від 14.09.2007 р., у справі.

Сутність спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом,  у  якому просить стягнути з відповідача 47552,92 грн. заборгованості.

Відповідач проти позову заперечує по мотивам, викладеним у відзиву на позов вих. №1065 від 14.08.2007р., а саме не був проінформований про підвищення тарифу, а також не получав від позивача додаткову угоду про зміну ціни на теплову енергію.

У судовому засіданні 16.10.2007 р. була оголошена перерва до 19.10.2007 р. до 10:40 годин.

19.10.2007 р. судове засідання відбулось у присутності представників сторін.

Позивач надав у судове засідання ксерокопію газети «Кримська правда» від 01.07.06р., у якої було опубліковане сповіщення орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» про зміну тарифів на теплову енергію з 01.07.2006р.

Розглянувши матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В с т а н о в и в:

01 грудня 2002 року між Джанкойським філіалом АП «Кримтеплокоммуненерго», і Районним відділом освіти Советської районної державної адміністрації АР Крим, був укладений Договір «На відпустку теплової енергії» № 802.

Згідно, умовам договору ДФ АП «Кримтеплокоммуненерго» прийняло на себе зобов'язання по постачанню Районному відділу освіти теплової енергії в необхідних йому кількостях, а Районний відділ освіти Радянської РДА прийняло на себе зобов'язання проводити оплату отриманої теплоенергії за встановленими тарифами, в строк, передбачений договором.

На підставі Постанов НКРЕ України № 736 від 08.06.2006р. «Про затвердження граничних рівнів оптових цін на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики, теплових електростанцій, електроцентралей і котельних суб'єктів господарювання в т.ч. блокових (модульних) котельних» № 176 від 16.02.2006р. «Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів НАК «Нафтогаз України», ДК «Газ України», підприємствами по газопостачанню і газифікації і ЗАТ «Київгазпостав» № 647 від 24.05.2006р. «Щодо затвердження роздрібних тарифів на електроенергію з урахуванням граничних рівнів тарифів при поступовому переході до формування єдиних роздрібних тарифів для споживачів на території України в червні 2006 р.», доповнень до договорів з ППВКХ або ПУЖКХ, відповідно до повноважень, визначених Постановою Ради міністрів АРК від 09.08.2005р. № 353 «Про тарифи на послуги теплопостачання», наказом № 88 від 30.06.06р. АП «Кримтеплокоммуненерго» затверджені тарифи на теплову енергію і послуги теплопостачання для інших споживачів в розмірі: - за 1 Гкал теплової енергії з ПДВ - 805,20 грн.

Згідно п.4.5 Договору № 802 від 01.12.2002 р. на відпустку і споживання теплової енергії по приладах обліку тепла при зміні урядом цін на енергоресурси, газ, воду і матеріали, автоматично змінюється ціна на теплову енергію, що відпускається, про що - позивач, повідомляє - відповідачеві, з посиланням на нормативні документи.

Позивач посилається на те, що він своєчасно на адресу відповідача направив лист про підвищення тарифу, а також додаткову угоду, у якої позивач поінформував відповідача про зміну ціни на теплову енергію з 01.07.06 р. Однак, по утвердженню позивача від підписання додаткової угоди відповідач відхилився, проте користування теплової енергії не припинив.

Однак, позивач документально не підтвердив факт повідомлення відповідача про зміну тарифів та не надав доказів направлення на адресу відповідача додаткової угоди до договору № 802 від 01.12.2002р. про зміну тарифів на теплову енергію з 01.07.2006р.

Відповідач посилається на те, що не був сповіщений про зміну тарифів та не отримав додаткову угоду від позивача, розрахунки за споживану теплову енергію у листопаді – грудні 2006р. місяця провів згідно тарифу встановленої додаткової угоди до договору № 802 від 01.12.2002р. у розміру 210,64грн. за г/кал. Рішенням виконкому Советської селищної ради від 29.06.06р. №62 «Про узгодження тарифів на теплопостачання» був встановлений тариф на теплову енергію для інших споживачів по орендному підприємству «Кримтеплокомуненерго» у розміру 210,64грн. за г/кал.

У судове засідання позивачем надана ксерокопія газети «Кримська правда» від 01.07.06р., у якої було опубліковане сповіщення орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» про зміну тарифів на теплову енергію з 01.07.2006р. Позивач вважає, що таким чином він повідомив відповідача про зміну тарифу.

Однак, суд вважає, що позивач не надав належних доказів того, що сповістив відповідача про зміну тарифу, як це передбачене п.4.5 Договору № 802 від 01.12.2002 р.

П.4.5 Договору № 802 від 01.12.2002 р. сторони не передбачили такий порядок повідомлення як публікація у засобах масової інформації, а тому публікація у газети «Кримська правда» від 01.07.06р., про зміну тарифів на теплову енергію з 01.07.2006р. не може бути доказом повідомлення відповідача.

Відповідачем розрахунки за отриману теплову енергію у листопаді – грудні 2006р. були проведені з урахуванням встановленого додатковою угодою до договору № 802 від 01.12.2002р. тарифу.

Ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова або зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень тими засобами доказування, якими мають бути підтверджені певні факти.

Враховуючи те, що позивач не обґрунтував свої вимоги належними доказами, суд не знаходить законних підстав для їх задоволення, а тому в позові слід відмовити.

Витрати по оплаті держмита і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на позивача відповідно до ст.  49  ГПК України.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано  22.10.2007 р.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.  33, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.  У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.