ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" липня 2007 р.
Справа №  3/60/07

За позовом
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідачів:

1.  Приватне підприємство “ВК і К”,
Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Дружби, 17

2. Товариство з обмеженою
відповідальністю “Водній мир”, м. Миколаїв, вул.. М.Морська, 108

Про
припинення порушення майнових авторських прав та стягнення 800000 грн.
компенсації за порушення майнових прав, 10000 грн. моральної шкоди.

Суддя
Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача: ОСОБА_1;

Від
1-го відповідача: Дівін К.Г., за дорученням;

Від
2-го відповідача: Ткаленко Г.І., за дорученням;

В
судовому засіданні присутні:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з
позовом:

1. Зобов'язати Приватне
підприємство „ВК і К" припинити порушення майнових авторських прав
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, а саме,
використання на обгортці ковбаси вареної вищого гатунку  „Києвская зкстра" (ТУ У
15.1-8-2004) зображення скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" без дозволу
правовласника авторських майнових прав.

2. Стягнути з Приватного підприємства
„ВКі К" на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 2000 мінімальних заробітних плат, а саме, 800000
(вісімсот тисяч) гривень за порушення його авторських майнових прав на твір
скульптури - „ІНФОРМАЦІЯ_1".

3. Стягнути з Приватного
підприємства „ВК і К"  на користь
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 компенсацію
моральної шкоди у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень за порушення його авторських
майнових прав на твір скульптури - „ІНФОРМАЦІЯ_1".

4.
Зобов'язати 2 відповідача припинити реалізацію ковбаси вареної вищого ґатунку
„Киевская экстра" виробництва Приватного підприємства „ВК і К".

Позовні вимоги ґрунтуються на
підставі норм цивільного законодавства, статей 13,40-42 Закону України «Про
власність», статей 7,9,15, 31-33, 50-52 Закону України «Про авторське право і
суміжні права».

1 відповідач у відзиві (вх. лист
№4765 від 27.03.07р.) згоден компенсувати позивачу шкоду завдану порушенням
його майнових авторських праву розмірі прибутку, який одержав відповідач від
продажу до ТОВ «Водний мир»продукції на оболонці якої зазначено зображення
скульптури «ІНФОРМАЦІЯ_1», та відшкодувати завдану йому цим порушенням моральну
шкоду у розумних розмірах відповідно до наявної шкоди.

В доповненні до відзиву (вх. лист
№5949 від 17.04.07р.) відповідач визнає, що порушив авторські права позивача на
протязі з 20 листопада 2006 року по 22 січня 2007 року, але при визначенні
компенсації відповідач просить суд врахувати те, що порушення майнових авторських
прав позивача сталося не з прямого умислу відповідача, а випадково. Відповідач
самостійно, після того, як йому стало відомо про це правопорушення , усунув всі
наслідки цього порушення. Окрім того, просе суд врахувати дрібні обсяги
проданої з порушенням майнових авторських прав позивача продукції і відповідно
отриманого від цього прибутку. Докази мінімальних обсягів правопорушення,
незначної його тривалості та обставини з яких сталося правопорушення додав до
матеріалів справи.

2 відповідач у відзиві (вх. №5603
від 17.04.07р.) зазначає, що на момент подачі позову ТОВ «Водній мир»не
реалізовувало ковбасу «Київська екстра»і не порушувало авторських прав
позивача. Відповідно до договору постачання №649 від 12.04.06р. ПП «ВК і
К»поставило ТОВ «Водній мир»ковбасу «Київська екстра»у загальної кількості
14,68 кілограм, на загальної суму 181, 50 грн., що підтверджуються накладними,
які додані до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва до 05.07.07р.

05.07.07р., суд на підставі ст. 85
ГПК України, за згодою представників сторін оголосив вступну та резолютивну
частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представників сторін, суд-

ВСТАНОВИВ:

В 1960-1979 роках скульптором
ОСОБА_2 був створений твір (скульптура) „ІНФОРМАЦІЯ_1", який був
встановлений в 1982 р. у парку імені Примакова у м. Києві як головна частина
„Пам'ятного знаку на відзнаку заснування м. Києва" (далі -Твір).

17 липня 1996 р. гр. ОСОБА_2
отримав два Свідоцтва України про державну реєстрацію прав автора на твір:
НОМЕР_1 (на твір скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1") та НОМЕР_2(малюнок
„ІНФОРМАЦІЯ_1") - надалі "Твір".

01 вересня 2005 р. згідно із
Авторським договором про передачу виключних майнових прав, скульптор ОСОБА_2
передав суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1(далі - СПД ОСОБА_1)
виключні авторські майнові права на використання Твору. Передача автором
виключних майнових прав на Твір СПД ОСОБА_1 на період з 01.09.2005р. по
31.12.2009р. засвідчена Рішенням Державного департаменту інтелектуальної
власності МОН України про реєстрацію договору, який стосується права автора на
твір (Реєстраційний номер 625, дата реєстрації 17.05.2006р).

Про авторське право ОСОБА_2 на
скульптуру „ІНФОРМАЦІЯ_1" та малюнок „ІНФОРМАЦІЯ_1" широкому загалу в
Україні було повідомлено 27 червня 1998 р. в газеті українського уряду
„Урядовий кур'єр" № 121-122.

Інформація про авторство ОСОБА_2 на
твір скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" також вміщена у ряді енциклопедій, зокрема,
в "Украинском советском знциклопедическом словаре" (К., 1989. - Т. 3.
- С. 208 (иллюстр.).

Наприкінці листопада 2005 року
позивачу стало відомо, що відповідач-1 використовує для маркування власної
продукції (ковбаси) обгортку, на якій без дозволу позивача зображений твір -
скульптура „ІНФОРМАЦІЯ_1". Крім зображення скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1"
на цій обгортці також зазначена наступна інформація: Приватне підприємство „ВК
і К", ковбаса варена перший гатунок „Києвская зкстра", логотип „ВК і
К", дані про адресу виробника та виріб, ТУ У 15.1-8-2004, торгова
марка „Пентафлекс", назва сайту www.pentopak.com. Отже, позивач вважає, що
використання Твору відповідачем-1 почалось з щонайменш з 2004 року, як це
слідує із маркування ТУ У.

Факт розповсюдження відповідачем-1
у м. Миколаєві ковбаси вареної „Києвская зкстра" із зображенням Твору
підтверджується прикладеними до позовної заяви чеками відповідача-2,
оригінальною упаковкою ковбаси та фотографією виробу .

Як зазначає 1 відповідач:  01 липня 2006 року ПП «ВК і К»було укладено
договір купівлі-продажу №65/06 з ЗАТ «Пенто Пак». За умов п.п.1.1. даного
договору ЗАТ «Пенто Пак»(продавець) продає, а ПП «ВК і К»купує термоусадкові
пакети з полімерних матеріалів виробництва ЗАТ «Пенто Пак»в асортименті,
кількості та за цінами, які вказані у відповідних документах, доповненнях до
Договору ( рахунках-фактурах, специфікаціях, накладних і т.п.). ЗАТ
«ПентоПак»було розроблено ескіз термоусадкового пакету (оболонки) до ковбаси
«Київська екстра»з зображенням малюнку скульптури «ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Даний ескіз
було затверджено ПП «ВК і К». 03 листопада 2006 року ПП «ВК і К»отримало
виготовлені термоусадкові пакети.

12 грудня 2006 року ПП «ВК і
К»уклало договір №52 про надання послуг з ТОВ НГЇКФ «Кротон». За умов даного
договору ТОВ НПКФ «Кротон»взяло на себе зобов'язання по виготовленню маркування
згідно ескізів замовника - ПП «ВК і К»на передану оболонку та повернути
оболонку з нанесеним зображенням. За даним договором було виготовлено нову
оболонку ковбаси з новою назвою «Київська» за тим-же самим ТУ У
15.1-8-2004. Нова оболонка до ковбаси «Київська»на містить
зображення скульптурної композиції «ІНФОРМАЦІЯ_1».Дана оболонка
використовується ПП «В і К»для пакування ковбасних виробів з кінця січня 2007
року.

12 квітня 2006 року ПП «ВК і
К»укладено договір постачання № 649/398/653 із ТОВ «Водній мир». За умов даного
договору Постачальник приймає на себе зобов'язання поставляти і передавати у
власність покупцю, а покупець зобов'язується приймати й оплачувати товари в
асортименті й у кількості, відповідно до накладних.

На підставі цього договору ПП «ВК і
К»та накладних №82757 від 20.11.2006 року , №85191 від 27.11.2006 р., №87313
від 04.12.2006 р., №192231 від 15.12.2006 р., №3407 від 15.01.2007 р. та№ 5646
від 22.01.2007 року поставило у власність (продало) ТОВ «Водній мир»ковбасу
«Київська екстра»ТУ У 15.1-8-2004 у оболонці із зображенням
скульптурної композиції «ІНФОРМАЦІЯ_1»у загальній кількості 14,68 кілограм,
на суму 181,50 гривень.

Отже, ПП «ВК і К»визнає, що
порушило майнові авторські права позивача на використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1»у
період з 20.11.2006 по 22.01.2007 року, отримавши при цьому прибуток у
розмірі 181,50 гривень, але  як цілком
обґрунтовано пояснює відповідач це сталося помилково та не завдало значної
шкоди інтересам автора цього твору.

25 листопада 2006 року ПП «ВК і
К»направило листа до ЗАТ «Пенто Пак»вх. №942 про зняття з виробництва кліше
«Київська екстра»у зв'язку зі зміною та введенням в дію нових ДСТУ. З того часу
ПП «ВК і К»зазначену упаковку до ковбаси «Київська екстра»не купувало.

1 відповідач також надав суду
документальні докази припинення ним випуск ковбаси «Київська екстра»в упаковці
з зображенням «Замовники Києва»(наказ №15 від 12.02.07 року). Крім того, надано
акт затверджений керівництвом ПП «ВК і К»10.11.06р. знищення кліше «Київська екстра»яке
було одержане згідно акту прийому-передачі №б/н від 27.10.06р. від ЗАТ «Пенто
Пак»з записом, що знищення відбулося в присутності членів комісії.

Судом було досліджено авторський
договір про передачу позивачу виключних майнових прав від 01.09.2005 р. та
встановлено обсяг відповідних прав позивача та достовірність факту наявності у
позивача зі справи виключного права на використання творів скульптури та
малюнок «Засновників Києва»., права на які засвідчені Свідоцтвами ДААСП  України ПА №185, ПА №186.

З матеріалів справи вбачається, що
фактично, порушення майнових авторських прав позивача з бору ПП «ВК і
К»відбулося  у момент продажу продукції
власного виробництва Товариству з обмеженою відповідальністю «Водній мир»на
оболонці якої було нанесене зображення скульптури «ІНФОРМАЦІЯ_1»так,
відповідачем було реалізовано до ТОВ «Водній мир»ковбаси «Київська екстра»на
оболонці якої зображено скульптуру «ІНФОРМАЦІЯ_1»у період грудень 2006 року
-січень 2007 року  на суму 181,50 грн.

Судом встановлено порушення 1
відповідачем майнових авторських прав позивача шляхом використання спірних
об'єктів інтелектуальної власності -твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якого є
ОСОБА_2-без одержання відповідного дозволу позивача, що є підставою для
стягнення компенсації з огляду на обсяги випуску ковбасних виробів з обгорткою
з зазначенням  зображення скульптури
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

В ході розгляду справи відповідачі
припинили як виготовлення так і продаж продукції зі спірним твором.

В абзаці 5 ст. 1 Закону України «Про
авторські права і суміжні права»визначено, що виключне право - майнове право
особи,  яка  має
щодо  твору, виконання,
постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське
право і (або) суміжні права,  на
використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на
видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання  іншим особам у межах строку, встановленого
цим Законом;

Відповідно до п.1 ст.8 Закону України
1. Об'єктами авторського права є твори у галузі науки,літератури і мистецтва, а
саме: 1) літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного,  наукового,
технічного  або іншого характеру

(книги, брошури, статті тощо); 2)
виступи, лекції, промови, проповіді та інші усні твори; 3) комп'ютерні
програми; 4) бази даних; 5) музичні твори з текстом і без тексту; 6)
драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори,
створені для сценічного показу, та їх постановки; 7) аудіовізуальні твори; 8)
твори образотворчого мистецтва; 9) твори архітектури, містобудування і
садово-паркового мистецтва; 10) фотографічні
твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії;
11) твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва,
кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо, якщо
вони не охороняються законами
України  про правову охорону
об'єктів промислової власності; 12) ілюстрації,
карти,  плани, креслення, ескізи,
пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки,
архітектури та інших сфер діяльності; 13) сценічні  обробки
творів,  зазначених  у пункті 1 цієї частини, і обробки фольклору,
придатні для сценічного показу; 14) похідні твори; 15) збірники творів,
збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних
даних, інші складені твори за

умови,  що вони є результатом творчої праці за
добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторських прав
на твори, що входять до них як складові частини; 16) тексти перекладів для
дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних
аудіовізуальних творів; 17) інші твори.

Згідно ж зі статтею 9 Закону
частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й
оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до
цього Закону.

Частиною 1 ст. 15 Закону
передбачено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське
право) належать:

а) виключне право на використання
твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону  використання
твору

іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої
особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі
згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом
авторського права.

Аналогічні положення містяться у
статті 10 bis Бернської конвенції, за приписами якої автори літератури та
художніх творів, що охороняються цією конвенцією, користуються виключним правом
дозволяти відтворювання цих творів буд-яким чином і в будь-якій формі.

Разом з тим, згідно зі статтею 52
Закону при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав,
передба чених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов
використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і
об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням
інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози
неправомірного використання суд має право постановити рішення чи ухвалу про:

а)          відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, завданої порушенням авторського права і (або) суміжних прав, з
визначенням розміру відшкодування;

б)          відшкодування збитків, завданих
порушенням авторського права і (або) суміжних прав;

в)          стягнення з порушника авторського
права і (або) суміжних прав доходу, отриманого внаслідок порушення;

г)          виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення доходу;

Статтею 52 Закону також
передбачено, що , при визначенні розмірів збитків, які мають бути відшкодовані
особі, права якої порушено, а також для відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд зобов'язаний виходити із суті порушення, майнової, моральної шкоди, завданої
особі, яка має авторське право і (або) суміжні права, а також із можливого
доходу, який могла б одержати ця особа.

При визначенні компенсації, яка має
бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд
зобов'язаний у встановлених пунктом «г»цієї частини, межах визначити розмір
компенсації, враховуючи обcяг порушення та (або) наміри відповідача.

Таким чином, з урахуванням того, що
обсяг виготовлення  та продажу ковбасних
виробів в яких використано спірні об'єкти інтелектуальної власності становить
приблизно 181,50 одиниць, враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з 1 відповідача грошових
коштів.

Так, стягненню підлягає грошова
сума: компенсації за порушення авторських майнових прав на твір в розмірі 15000
грн. (виходячи з розрахунку 40х375 мінімальних заробітних плат та чотирьох
місяців порушення  прав позивача);  компенсації моральної шкоди в розмірі 2000
грн. (виходячи з заявленої позивачем суми та чотирьох місяців протягом яких
було порушено право позивача).

Щодо позивних вимог до 1
відповідача припинити використання на обгортці ковбаси вареної вищого
гатунку  „Києвская зкстра" (ТУ У
15.1-8-2004) зображення скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" без дозволу
правовласника авторських майнових прав та до 2 відповідача припинити реалізацію
ковбаси вареної вищого ґатунку „Киевская экстра" виробництва Приватного
підприємства „ВК і К", то виходячи з того, що на момент прийняття цього
судового рішення зазначених спірних правових стосунків між позивачем та
вказаними відповідачами не існувало, то суд на підставі норм п.1 п.п. 1 ст. 80
ГПК України припиняє провадження по зазначеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 80, 82,
84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
«ВК і К»на користь Суб'єкт а підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
компенсацію в розмірі 15000 грн. за порушення авторських прав на твір
скульптури  «ІНФОРМАЦІЯ_1», компенсацію
моральної шкоди в розмірі 2000 грн., та 118 грн. витрат на ІТЗ

Стягнути з Приватного підприємства
«ВК і К»в доход державного бюджету 170 грн. державного мита.

В іншій частині  стягнення грошових коштів відмовити.

За п. 1 та п.5 позовної заяви припинити
провадження у справі.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10 денного строку з дня його підписання.

Суддя
О.Г. Смородінова