Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15  серпня 2007 року                                                               справа №21/304-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді В.О.Демченка

при секретарі Бенціонові З.О.,

за участю представників:

позивача
-
Сердюченко Ю.В.

відповідача
-
не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 2468Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від           02 липня 2007 року по справі № 21/304-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." м. Харків

до  товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Вертикаль" м. Харків

про стягнення 38220,50 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 липня 2007 року по справі №2/219-07 (суддя Ітне Т.В.) позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 37262,50 грн. заборгованості, 486,35 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 471,65 грн., 382,20 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з даним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02 липня 2007 року повністю та припинити провадження у справі. Уповноважений представник відповідача в судове засідання по невідомим суду причинам  не з’явився, хоча відповідно до встановленого законодавством порядку був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Будь-якого клопотання про необхідність відкладення  розгляду його апеляційної скарги  з  документальним обґрунтуванням  причин, обстави або підстав цього відповідач також не надав.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з тим, що позивачем не отримано копії рішення по даній справі. Разом з тим він повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення присутнього уповноваженого представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального  та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що

позивач, за усною домовленістю, поставив відповідачу будівельних матеріалів (бетону марки П-3 В 22,5 (М 300)) на загальну суму 37262,50 грн., що підтверджується видатковими накладними № СК 004858 від 28.11.2006 року, № СК 004856 від 28.11.2006 року, № СК 004875 від 28.11.2006 року, № СК 005073 від 01.12.2006 року, № СК 005075 від 01.12.2006 року, № СК 005068 від01.12.2006 року, № СК 005067 от 01.12.2006 року, № СК 005060 от 01.12.2006 року, № СК 005066 від 01.12.2006 року, № СК 005058 від 01.12.2006 року, № СК 005054 від 01.12.2006 року, № СК 005053 від 01.12.2006 року, № СК 005048 від 01.12.2006 року.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури № СК 0003763 від 27.11.2006 року на суму 5580,00 грн., № СК 0003783 від 28.11.2006 року на суму 2790,00 грн. та № СК 0003833 від 30.11.2006 року на суму 28892,50 грн..

Відповідач направив позивачу гарантійного листа за вих. № 12/12-1 від 12.12.06р, відповідно до якого зобов'язався оплатити поставлений позивачем товару строк до 19.12.06р.Проте відповідач своїх зобов'язань з оплати поставленого позивачем товару не виконав, внаслідок чого його заборгованість перед позивачем склала 37262,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 37262,50 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнаний судом першої інстанції таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем за вищевказаним накладними товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини, суд визнав вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 37262,50 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 486,35 грн. інфляційних нарахувань, а також 3% річних в сумі 471,65 грн., судом першої інстанції також визнані правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції задовольнив позов повністю.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені  відповідачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи, оскільки жодного доказу оплати заборгованості відповідач не надав   судам як  першої, так і  апеляційної інстанції.  При цьому колегія суддів апеляційного  суду  приймає до уваги те, що  відповідач не надав  господарському  суду Харківської області свій відзив на  позовну заяву, не забезпечив явку  свого уповноваженого представника у призначені  цим судом судові засідання. Так само  він не забезпечив  участь свого представника при розгляді його ж апеляційної скарги, хоча  його працівником 11 серпня 2007 року    було отримано  копію ухвали апеляційного  господарського суду про порушення провадження у справі.

Розглядаючи заявлене представником позивача клопотання про відкладення  розгляду справи через неодержання позивачем копії апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню. Апеляційне провадження по справі було  порушено 31 липня 2007 року, копія  відповідної ухвали була надіслана позивачу в цей же день та отримана 6 серпня поточного року. За таких обставин уповноважений представник позивача мав час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки своєї правової позиції.  Вказаною вище ухвалою позивач не зобов’язувався подати до апеляційної інстанції свій письмовий відзив, а явка його представника свідчить про знання ним  дати, часу та місця розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

У задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду  Харківської області від  02 липня 2007 року по справі № 21/304-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

А.І.Бухан

суддя

В.О.Демченко