ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.07
Справа № 15/575-07.

за позовом Закритого акціонерного товариства «Технологія», м. Суми

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗИС», Сумська область, м. Охтирка

про стягнення  2 114 грн. 97 коп.

СУДДЯ   Резниченко О.Ю.

За участю представників:

Від позивача:      Мазяр А.В., довіреність №3 від 23.01.2007р.

Від відповідача:  не з‘явився

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 2 114 грн. 97 коп. заборгованості, а саме: 1851 грн. 61  коп. основного боргу по договору купівлі-продажу  №34 від 02.01.2007р., 87 грн. 64 коп. пені та 110 грн. 05 коп. 20% річних за порушення терміну виконання грошових зобов‘язань, 57 грн. 67 коп. інфляційних збитків.

В судове засідання позивач подав заяву про зміну позовних вимог, оскільки відповідач погасив частину боргу, тому він просить стягнути з відповідача  659 грн. 51 коп. залишку основного боргу по договору, 197 грн. пені та 20% річних за порушення термінів грошових розрахунків, 57 грн. 67 коп. інфляційних збитків. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява про зміну позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідач в дане судове засідання не з‘явився, письмовий відзив на позов не подав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, тому відповідно  до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу №34, за умовами якого позивач передає у власність відповідачу товари народного вжитку, а відповідач приймає на себе зобов‘язання прийняти товар та сплатити його вартість на умовах, визначених договором.

Пункт 4.2 вказаного договору передбачає, що відповідач повинен сплатити 100% вартості отриманого товару протягом 14 днів з дня його отримання.

Факт заборгованості відповідача та розмір богу підтверджується матеріалами справи, зокрема видатковими накладними РН-0001616 від 22.06.2007р. на суму 2868 грн. 72 коп., РН-0001683 від 06.07.2007р. на суму 690 грн. 89 коп., тобто загальна сума поставленого товару склала 3 559 грн. 01 коп.

Як пояснив представник позивача,  протягом терміну виконання договору відповідачем неодноразово допускалися порушення термінів оплати отриманого товару, внаслідок чого кошти, які надходили від відповідача, зараховувалися в рахунок погашення вартості раніше отриманого товару.

Останній раз позивач передав відповідачу товар 06.07.2007р. Станом на 20.07.2007р. (останній день розрахунків за договором) заборгованість відповідача перед позивачем склала 2059 грн. 61 коп. Але 08.10.2007р. відповідачем в рахунок погашення боргу на рахунок позивача було сплачено 200 грн. 00 коп.

В період з 22.06.2007р. по 08.10.2007р. на рахунок позивача від відповідача надійшло 2994 грн. 60 коп., з яких 1699 грн. 40 коп. були зараховані позивачем в рахунок погашення боргу відповідача, що виник до 22.06.2007р.

В судове засідання позивач подав заяву про зміну позовних вимог, оскільки відповідач погасив частину боргу, тому він просить стягнути з відповідача  659 грн. 51 коп. залишку основного боргу по договору, 197 грн. пені та 20% річних за порушення термінів грошових розрахунків, 57 грн. 67 коп. інфляційних збитків. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява про зміну позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Таким чином, на день розгляду справи в суді, залишок основного боргу відповідача по договору склав 659 грн. 51 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Відповідачем не подано ні доказів  сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому суд уточнені позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі  ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526,  527 Цивільного кодексу України.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги по стягненню пені у розмірі  87 грн. 64  коп. Відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання наданих послуг у вигляді стягнення пені передбачена п. 5.1 договору №34 від 02.01.2007р., за яким за прострочення оплати товару відповідач  має сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення. Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 87 грн. 64 коп., передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, тому позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України.

За несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по договору купівлі-продажу позивач просить стягнути з відповідача 110 грн. 05 коп. 20% річних  та 57 грн. 67 коп. інфляційних збитків.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Пункт  5.1 договору купівлі-продажу  №34 від 02.01.2007р. передбачає, що за прострочення оплати товару відповідач  має сплатити на користь позивача крім пені, також 20% річних від суми боргу за весь час прострочення.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення 110 грн. 05 коп. 20% річних за порушення терміну виконання грошових зобов‘язань та 57 грн. 67 коп. інфляційних збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.              Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗИС» (Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоногвардійська, 30, код 30366134) на користь Закритого акціонерного товариства «Технологія» (м. Суми, вул. Лінійна, 18 код 14022407) 659 грн. 51 коп. основного боргу по договору, 87 грн. 64  коп. пені, 110 грн. 05 коп. 20% річних  та 57 грн. 67 коп. інфляційних збитків, 44 грн. 12 коп. витрат по держмиту, 51 грн. 04 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                   О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 22.11.07 р.