АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

29.10.2007  року
Справа № 9/518пд

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі
:

головуючого:                                        Перлова
Д.Ю.,

суддів                                                           Медуниці О.Є.,

Якушенко Р.Є.,

при секретарі

судового засідання                               Шабадаш Д.С.,

за участю

представників сторін:

від позивача                                        ОСОБА_1,
пасп. НОМЕР_1 від 19.06.96, ліквідатора ВАТ "Лучезарний";

від відповідача                              представник у
судове засідання не прибув,

розглянувши

апеляційну
скаргу                              Відкритого акціонерного товариства
„Лучезарний”,

с. Маломиколаївка Антрацитівського району                               Луганської
області

на рішення

господарського суду
Луганської
області

від
25.09.07

у
справі                                               №
9/518пд

(суддя -Ворожцов А.Г.)

за
позовом                                          Відкритого
акціонерного товариства
„Лучезарний”,

с. Маломиколаївка Антрацитівського району                               Луганської
області

до
відповідача
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної                     особи ОСОБА_2,

м. Красний Луч Луганської області

про
визнання договору купівлі -продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

Суддя -доповідач Д.Ю. Перлов.

Позивач -Відкрите акціонерне товариство „Лучезарний”, с.
Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області (далі за текстом -ВАТ
„Лучезарний”) в особі ліквідатора ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Луганської області з позовом від 09.07.07 № 140 до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, м. Красний Луч Луганської області (далі за
текстом -СПД -фізична особа ОСОБА_2) про визнання договору купівлі-продажу від
10.11.04 б/н  недійсним.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.09.07 у
справі № 9/518пд відмовлено у задоволенні позову, оскільки позивач не надав
суду доказів, що виконавчий директор Галушка А.А. був звільнений з посади
керуючим санацією відповідним наказом, за відповідною статтею КЗпП України.
Невиконання своїх обов'язків з боку керуючого санацією щодо цієї норми призвело
до того, що під час укладення спірної угоди виконавчий директор Галушка А.А.
займав посаду, яка надавала йому повноваження укласти цей договір. Крім того,
виконавчий директор Галушка А.А. вільно розпоряджався печаткою підприємства,
яка не була вилучена на час укладення спірної угоди керуючим санації. З моменту
укладення спірної угоди (10.11.04р.) протягом тривалого часу керуючий санацією
не звернувся з вимогою про визнання про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, це свідчить про погодження керуючого санації укладеного договору.
Спірний договір купівлі-продажу не є довгостроковим, не завдає збитків ВАТ
„Лучезарний”, оскільки його виконання було джерелом надходження додаткових
коштів для покриття заборгованості перед кредиторами боржника, крім того, на
час розгляду справи ВАТ „Лучезарний” знаходиться в стадії ліквідації, тому
виконання спірного договору не може зашкодити його фінансовому стану.

Позивач, не погодившись з винесеним рішенням, звернувся до
Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 10.10.07
№ 220, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області
від 25.09.07 № 9/518пд, як винесене з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нове рішення, яким визнати договір
купівлі-продажу від 10.11.04 б/н, укладений між ПП ОСОБА_2 та ВАТ „Лучезарний”
недійсним.

29.10.07 (згідно власноручного надпису) позивачем подане до
Луганського апеляційного господарського суду доповнення до апеляційної скарги
від 10.10.07 № 220 у якому він додатково просить застосувати реституцію до
сторін договору купівлі-продажу від 10.11.04 б/н.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Згідно ч. 3, 4 ст. 17 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” керуючим санацією ВАТ
„Лучезарний” був призначений арбітражний керуючий -ОСОБА_3, а не керівник
підприємства. Арбітражний керуючий з моменту призначення є єдиною посадовою
особою, уповноваженою розпоряджатися майном підприємства, незважаючи на те що
звільнення керівника не було здійснено. ОСОБА_3 не знала про існування спірного
договору, через те, що майно фактично знаходилося на території підприємства.
Відповідач прибув за ним лише 24.09.05. Планом санації ВАТ „Лучезарний” не
передбачена була реалізація цистерн, тому вони були необхідні для виробничої
діяльності боржника, яка була направлена на відновлення його платоспроможності.
Відкриті торги з реалізації цистерн не проводилися, не проводилася і їх оцінка.
У договору купівлі-продажу від 10.11.04 б/н відсутнє посилання на дату
проведення торгів, протокол про проведення торгів, на підставі якого ПП ОСОБА_2
є переможцем торгів з реалізації цистерн ПММ у кількості 2 штук, об'ємом 50 м3  та однієї штуки -75 м3. Комітетом
кредиторів не надавалася згода на реалізацію такого майна шляхом укладення
договору без проведення відкритих торгів, тому зміст правочину суперечить
діючому законодавству. Судом не враховані зазначені обставини при винесенні
спірного рішення, не досліджені у повному обсязі надані докази, що призвело до
винесення незаконного рішення. Крім того, помилковим є висновок суду, що
оскаржуваний договір не завдав збитків, оскільки цистерни були реалізовані за
ціною, що не відповідала їх реальній ринковій вартості.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду
від 15.10.07 у справі № 9/518пд для розгляду апеляційної скарги ліквідатора ВАТ
„Лучезарний” від 10.10.07 № 220 на рішення господарського суду Луганської
області від 25.09.07 у справі № 9/518пд, у відповідності до ст. 28 Закону
України „Про судоустрій України” призначено судову колегію у складі: Перлов
Д.Ю. -суддя -головуючий, Лазненко Л.Л. - суддя, Медуниця О.Є. -суддя.

У зв'язку з хворобою судді Лазненко Л.Л., розпорядженням першого
заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 26.10.07, у
відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст.46
Господарського процесуального кодексу України, здійснено заміну, а саме
виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі №
9/518пд суддю Лазненко Л.Л. та введено до складу колегії суддю Якушенко Р.Є.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу позивача не надав, у
судове засідання ані особисто, ані його повноважний та компетентний представник
не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений Луганським
апеляційним господарським судом належним чином (повідомлення від 20.10.07 про
вручення поштового відправлення № 04324010 СПД -фізичній особі ОСОБА_2).

Згідно ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу
України   апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу
України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у
справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом при винесенні ухвали норм
матеріального та процесуального права, судова колегія  дійшла висновку,  що апеляційну скаргу від 10.10.07 № 220
ліквідатора Відкритого акціонерного товариства „Лучезарний” слід задовольнити,
рішення господарського суду Луганської області від 25.09.07 № 9/518пд  слід скасувати повністю з  наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з ухвали господарського
суду Луганської області від 11.11.02 у справі № 9/148б - господарським судом
Луганської області 11.11.02 за заявою кредиторів, Антрацитівської об'єднаної
державної податкової інспекції у Луганській області та Управління Пенсійного
фонду України в Антрацитівському районі Луганської області порушено провадження
у справі про банкрутство боржника -Відкритого акціонерного товариства
„Лучезарний”, с. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області.

Ухвалою суду від 03.06.03 по справі відносно боржника, ВАТ
„Лучезарний” було введено судову процедуру санації, керуючим санацією боржника
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 План санації боржника затверджено
судом ухвалою від 18.11.03, зі строком його виконання до 31.12.05.

Постановою суду від 16.05.05 по справі № 9/148б у зв'язку з
незадовільним фінансовим станом боржника, припиненням господарської діяльності
останнього, достроково припинено процедуру санації боржника, звільнено від
обов'язків керуючого санацією ОСОБА_4, визнано боржника, ВАТ „Лучезарний”
банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру на дванадцять місяців, тобто до
17.05.06 та призначено ліквідатором по справ арбітражного керуючого ОСОБА_1,
яку зобов'язано надати суду звіт та ліквідаційний баланс. У подальшому термін
ліквідаційної процедури продовжено.

10 листопада 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений
договір купівлі -продажу. У відповідності до цього договору позивач
зобов'язувався передати у власність відповідача ємності паливно -мастильних
матеріалів у кількості 2 штук на 50 м3 та однієї штуки на 75м3 (далі
-товар), а відповідач прийняти та оплатити їх.
Вартість товару -2 750,00 грн.

Згідно п. 4.2 цього договору право власності на товар переходе до
відповідача з моменту приймання товару та оформлення відповідних документів.

Слід зазначити, що спірна угода була укладена у період коли
підприємство боржника знаходилося в процедурі санації.

Спірний договір від імені ВАТ „Лучезарний” був підписаний
виконавчим директором Галушкою А.А., що діяв на підставі наказу, та проставлена
печатка позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.92 № 2343-ХІІ
(в редакції чинній на дату укладення спірного договору, далі за текстом -Закон
про банкрутство) з дня винесення ухвали про санацію:

¾          керівник
боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про
працю,
управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку,
передбаченого статтею 53 цього Закону;

¾          припиняються
повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження
органів управління передаються керуючому санацією. Органи управління
боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення
керуючого санацією зобов'язані забезпечити передачу керуючому санацією
бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів,
матеріальних та інших цінностей.

Згідно ч. 5 ст. 17 Закону про банкрутство керуючий санацією має
право:

¾          розпоряджатися
майном боржника з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом;

¾          укладати від
імені боржника мирову угоду, цивільно-правові, трудові та інші угоди;

¾          подавати заяви
про визнання угод, укладених боржником, недійсними.

Тобто, у даному випадку, спірний договір 10.11.04 від імені ВАТ
„Лучезарний” не мав права підписувати виконавчий директор Галушка А.А., що діяв
на підставі наказу, та ставити печатку позивача на ньому.

Згідно п. 9 ст. 17 Закону про банкрутство власник майна боржника
(орган управління майном боржника) не може обмежувати повноваження керуючого
санацією щодо розпорядження майном боржника. Значні угоди та угоди, щодо яких є
заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету
кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

Як слід з матеріалів справи ніяких рішень комітету кредиторів або
згоди на укладення спірної угоди не має, відчуження майна не передбачене планом
санації.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що невиконання
своїх обов'язків з боку керуючого санацією щодо цієї норми призвело до того, що
під час укладення спірної угоди виконавчий директор Галушка А.А. займав посаду,
яка надавала йому повноваження укласти цей договір. Оскільки право
розпоряджатися майном боржника та укладати цивільно -правові угоди від його імені
мав тільки керуючий санацією, що прямо зазначено в ч. 5 ст. 17 Закону про
банкрутство. Відсутність доказів відсторонення від посади Галушки А.А. у
порядку, визначеному законодавством про працю не може підтверджувати наявність
у нього повноважень на підписання цивільно -правової угоди під час санації
боржника.

Окрім того, згідно ст. 47 Закону України „Про господарські
товариства” від 19.09.91 № 1576 -ХІІ
виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво
його поточною діяльністю, є правління або інший орган, передбачений статутом.
Роботою правління керує голова правління, який призначається або обирається
відповідно до статуту акціонерного товариства. Як вбачається із спірного
договору Галушка А.А. на час його укладення вже не був головою правління, а
займав посаду виконавчого директора.

Власник (уповноважений ним орган) обмежується в повноваженнях з
розпорядження майном боржника -зазначені функції передані законом безпосередньо
керуючому санацією. Тому будь-які дії власника (органу управління) боржника з
розпорядження майном не мають юридичного значення до закінчення справи про
банкрутство.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

¾          Зміст  правочину
не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам  цивільного  законодавства,  а
також   моральним   засадам суспільства.

¾          Особа,  яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

¾          Волевиявлення  учасника  правочину
має  бути  вільним і відповідати його внутрішній волі.

¾          Правочин має
вчинятися у формі, встановленій законом.

¾          Правочин має
бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

¾          Правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх,  неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 2
ст. 207 ЦК України  правочин вважається
таким,  що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа,  підписується  особами, уповноваженими  на  це  її
установчими документами,
довіреністю, законом
або   іншими   актами
цивільного   законодавства,   та скріплюється печаткою.

Згідно ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична  особа
набуває  цивільних  прав
та обов'язків і здійснює їх через свої органи,  які діють відповідно до установчих документів
та закону. Орган або особа,  яка
відповідно до установчих  документів
юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в  інтересах
юридичної  особи,  добросовісно
і  розумно  та
не перевищувати своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 207
Господарського кодексу України передбачено, що господарське   зобов'язання,   що
не  відповідає  вимогам закону,  або вчинено з метою,  яка завідомо
суперечить  інтересам держави  і
суспільства,  або  укладено
учасниками  господарських відносин
з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної  правосуб'єктності),  може
бути  на вимогу однієї із
сторін,  або відповідного органу  державної
влади  визнано  судом недійсним повністю або в частині.

Суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що спірний договір
відповідає вимогам діючого законодавства. Спірний договір підписаний від імені
ВАТ «Лучезарний»особою яка не мала права його підписувати та відповідно
перевищила свої повноваження, тобто спірний договір не відповідає вимогам
закону, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність апеляційну скаргу
від 10.10.07 № 220 Відкритого акціонерного товариства „Лучезарний”
задовольнити, рішення господарського суду Луганської області від 25.09.07 у
справі № 9/518пд скасувати повністю. Винести нове рішення, яким визнати договір
купівлі -продажу від 10.11.04 № 111 недійсним.

Суд першої інстанції невірно зазначив, що ліквідатор згідно з
абзацом 12 частини 1 ст. 25 Закону про банкрутство при здійсненні своїх
повноважень має право подавати до господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника з підстав, передбачених частиною 10 ст. 17 цього
Закону, ця норма не може бути застосована до спірних правовідносин.

В даному випадку ліквідатор має право звернутися до суду з позовом
про визнання угоди недійсною в порядку загальнопозовного провадження в порядку
заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута що
знаходиться у третіх осіб.

Завдані чи ні боржнику збитки можна було б визначити лише при
проведенні продажу ємностей на відкритих торгах, та за умови проведення їх
експертної оцінки, чого зроблено не було.

Доповнення від
29.10.07 № 243 позивача до апеляційної скарги про застосування реституції є
фактично доповненням позовних вимог. Оскільки ці вимоги не заявлялися позивачем
до суду першої інстанції, вони не розглядаються і не приймаються судом.

Згідно п. 2 ч. 2,
ч. 5 ст. 216 Господарського кодексу України у разі  недійсності
правочину  кожна  із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні  у  натурі
все,  що  вона
одержала  на виконання   цього
правочину,   а   в
разі  неможливості  такого повернення,  зокрема тоді,
коли одержане полягає  у  користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які
існують на момент відшкодування.

На підставі
викладеного, судова колегія вважає за необхідне з власної ініціативи
зобов'язати кожну  із  сторін повернути другій  стороні
у  натурі  все,
що  вона  одержала
на виконання цього правочину, а саме зобов'язати ВАТ
«Лучезарний»повернути  Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_2  2 750
грн. 00 коп., та зобов'язати Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу
ОСОБА_2 повернути ВАТ «Лучезарний»ємності для паливно -мастильних матеріалів у
кількості 2 штуки на 50 м3 та однієї штуки на 75м3.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено
тільки вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104,
ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну
скаргу від 10.10.07 № 220 Відкритого акціонерного товариства „Лучезарний”, с.
Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області на рішення
господарського суду Луганської області від 25.09.07 у справі № 9/518пд задовольнити.

2.          Рішення
господарського суду Луганської області від 25.09.07 у справі № 9/518пд скасувати
повністю.

3.          Винести нове
рішення.

4.          Позов
задовольнити.

5.          Визнати договір купівлі продажу від
10.11.2004 р. б/н, укладений між Відкритим акціонерним товариством „Лучезарний”
та приватним підприємцем ОСОБА_2, недійсним.

6.          Зобов'язати
Відкрите акціонерне товариство «Лучезарний»повернути  Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_2 2 750 грн. 00 коп. на його розрахунковий рахунок.

7.          Зобов'язати
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_2 повернути Відкритому
акціонерному товариству «Лучезарний»ємності для паливно -мастильних матеріалів
у кількості 2 штуки на 50 м3 та однієї штуки на 75 м3.

8.          Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ФАБ „АЖІО”, м. Красний Луч, МФО
НОМЕР_3 на користь Відкритого акціонерного товариства „Лучезарний”, вул.
Ювілейна, 3, с. Маломиколаївка, Антрацитівський р-н., Луганська обл.,
ідентифікаційний код 00851577, р/р 57485 в АКБ УСБ м. Красний Луч,
МФО 304081, витрати по сплаті державного мита за позовом в сумі 85 грн. 00 коп.
та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

9.          Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 94509,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ФАБ „АЖІО”, м. Красний Луч, МФО
НОМЕР_3 на користь Відкритого акціонерного товариства „Лучезарний”, вул.
Ювілейна, 3, с. Маломиколаївка, Антрацитівський р-н., Луганська обл.,
ідентифікаційний код 00851577, р/р 57485 в АКБ УСБ м. Красний Луч,
МФО 304081, витрати по сплаті державного мита за апеляційною скаргою в сумі 42
грн. 50 коп.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні
накази.

Відповідно ч.
3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає
законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий
Д.Ю. Перлов

Суддя
О.Є. Медуниця

Суддя
Р.Є. Якушенко