ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"20" серпня 2007 р.
справа № 20-4/227

За позовом

Відкритого акціонерного товариства „Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького”

(вул. Новикова, 11, місто Севастополь, 99042)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Балаклава-Єліт” (вул. Комунарів, 4-122, місто Севастополь, 99043)

про стягнення заборгованості в розмірі 6757,45 грн.,

суддя Остапова К.А.,

За участю представників:

Від позивача: Мартинюк О.О., довіреність №2/7037 від 28.12.2006;

Від відповідача: не з`явився;

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство „Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Балаклава-Єліт” про стягнення заборгованості за договором оренди №35/7 від 28.05.2006 в сумі  6757,45 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив прийняти на себе зобов`язання за договором, не сплачує орендну платню в строки, оговорені сторонами договору, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

В процесі розгляд справи позивач письмовими заявами (вхідний №26512 від 13.08.2007, вхідний №27416 від 20.08.2007)  збільшував позовні вимоги.

З урахуванням збільшення позивачем ціни позову розмір позовних вимог складає 8456,20 грн. (у тому числі основний борг –8101,77 грн., індекс інфляції – 104,69 грн., три проценти річних –224,11 грн., пеня –25,63 грн.).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, своїм правом, передбаченим статтями 22, 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не представив, як і витребувані судом документи згідно ухвал суду від 20.06.2007, 13.08.2007.

Розгляд справи відкладався за правилами статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України суд визнав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, так як відсутність представника відповідача в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті. Надані сторонами докази в достатній мірі характеризують правовідносини сторін.

Представнику позивача в судовому засіданні роз’яснені процесуальні права та обов’язки згідно статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд

В С Т А Н О В И В :

28.05.2006 Відкрите акціонерне товариство „Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького” та Товариство з обмеженою відповідальністю „Балаклава–Єліт” уклали договір оренди транспорту № 35/7 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого позивач передає, а відповідач приймає в оренду автотранспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN BORA, державний номер 25805 КС у кількості одної штуки.

Строк дії Договору сторонами передбачений пунктом 6.1 розділу 6  Договору  -  з дня підписання до 26.05.2007.

Орендна плата згідно з пунктом 3.1 розділу 3 Договору складає 1506,60 грн. за перший місяць оренди, та  перераховується протягом трьох банківських днів з моменту виставлення позивачем рахунку.

Пунктом 3.2 розділу 3 Договору передбачено, що розмір орендної плати підлягає щомісячному корегуванню відповідачем при внесенні платежу у відповідності до індексу інфляції.

На виконання умов Договору позивачем були виставлені наступні рахунки по орендній платні за автомобіль:

№1484
від 31.10.2006
- 1590,88 грн.;

№1665
від 30.11.2006
- 1619,51 грн.;

№1773
від 31.12.2006
- 1634,09 грн.;

№66
від 31.01.2007
- 1642,26 грн.;

№210
від 28.02.2007
- 1642,60 грн.;

№369
від 30.03.2007
- 1643,28 грн.;

№477
від 30.04.2007
- 1643,28 грн.;

№621
від 31.05.2007
- 1645,33 грн.;

№895
від 01.08.2007
- 53,42 грн.

В порушення умов Договору сума орендної плати відповідачем сплачена лише частково на суму 5012,97 грн., у зв’язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 8101,77 грн.

Згідно з положеннями  статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач належним чином не виконав зобов’язання за договором, заборгованість на день прийняття рішення в повному обсязі не погашена.

Викладене є підставою для визнання позовних вимог в сумі 8101,77 грн. обґрунтованими, у зв’язку з чим зазначена  заборгованість підлягає стягненню.

Частиною другою статі 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних –платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума інфляційного відшкодування склала 104,69 грн., три проценти річних –224,11 грн.

Перевіривши розрахунок суми інфляційного відшкодування та трьох процентів річних суд вважає заявлені до стягнення суми індексу інфляції 104,69 грн. та трьох процентів річних 224,11 грн. такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі статями 546, 549, пунктом 3 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2 розділу 5 Договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати орендної плати відповідач зобов’язується уплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення зобов’язання від суми заборгованості.

Таким чином, пеня, яка нарахована позивачем у сумі 25,63 грн. за несвоєчасне виконання відповідачем зобов’язання, підлягає стягненню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі  8456,20 грн. (у тому числі основний борг –8101,77 грн., інфляційне відшкодування –104,69 грн., три проценти річних –224,11 грн., пеня –25,63 грн.) обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. і витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в сумі 118,00 грн.

Керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Балаклава-Єліт” (вул. Комунарів, 4-122, місто Севастополь, 99043, ідентифікаційний код 33965616) на користь Відкритого акціонерного товариства „Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” (вул. Новикова, 11, місто Севастополь, 99042, ідентифікаційний код 00191906) заборгованість в розмірі  8456,20грн. (у тому числі основний борг –8101,77 грн., інфляційне відшкодування  –104,69 грн., три проценти річних –224,11 грн., пеня –25,63 грн.), а також витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. і витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Копії рішення направити сторонам.

Суддя
Остапова К.А.

Рішення оформлено та підписано

у відповідності до вимог

статті 84 ГПК України

27.08.2007