ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.10.2007
Справа №2-5/2955-2006А

Час судового засідання : 12 годин 10 хвилин.

02 жовтня 2007 року.

Господарський  суд АР Крим у складі:

Головуючого судді -  Гаврилюк М.П.,

за участю: секретаря Кузьмицької Г.В.

представників сторін:

Від позивача – Решодько Т.І., СПД, паспорт; Савопуло Б.М., представник, дов. № 4303 від 29.09.2007р.

Від відповідача –  Ярцев С.П., представник,  дов. № 38/9/10.0 від 11.01.2006р.

відкритому судовому засіданні, розглянувши  адміністративну справу:

За позовом – СПД Решодько Тетяни Іванівни, м. Ялта, вул. Грибоєдова, 11, кв. 45.

До відповідача – ДПІ в м. Ялта, м. Ялта, вул. Васильєва, 16.

Про визнання незаконними дії та нечинними податкових повідомлень-рішень.

Сутність спору:

Позивач – СПД Решодько Т.І. звернувся до Господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до відповідача – ДПІ в м. Ялта та просить суд  визнати  незаконними дії та нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Ялта № 1/0 від 13.06.2005 р. – на суму 9801,50грн., у тому числі: 6716,00грн. – податок на додану вартість, 3085,50грн. – фінансові санкції; № /0 від 13.06.2005р. на суму 174,00грн., у тому числі: 4,00грн. – збір на розвиток виноградарства, садівництва, хмільництва, 170,00грн. – штрафні санкції; № /0 від 13.06.2005р. на суму 510,00грн. – штрафні санкції.

Свої вимоги позивач  мотивує тим, що відомості, які викладені в акті перевірки про те, що в податкових накладних  відсутні обов’язкові реквізити, не відповідають дійсності. Також  позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано  донарахований збір на розвиток виноградарства, садівництва та  хмелярства  у розмірі 4,00грн. та застосовані штрафні санкції за вказаним збором  у розмірі 170,00грн. Крім того, позивач посилається на те, що при проведенні перевірки  головний державний податковий ревізор-інспектор ДПІ у м. Ялта  перевищив свої посадові повноваження шляхом проведення  більш встановленого законом строку та внесла завідомо неправдиві  відомості до офіційних документів – журналу перевірок та акту перевірки.

Ухвалою ГС АР Крим від 20.04.2006р. по дійсній справі була призначена судово-бухгалтерська експертиза, на вирішення якої було поставлене наступне питання: чи підтверджуються суми податкового кредиту по податку на додану вартість, відображені в книзі придбань товарів (робіт, послуг) за період з 01.04.2002 р. по 31.12.2004 р. СПД Решодько Т.И.; провадження по справі припинено до одержання результатів експертизи.

Після проведення експертизи, матеріали справи повернуто до Господарського суду АР Крим, провадження по справі поновлено.

Відповідач позов не визнав та просить суд в задоволенні позовних вимог СПД Решодько Т.І.  відмовити в повному обсязі. Також відповідач заявив, що викладені в Висновку експерту  відомості,  не є  доказами, які мають значення для вирішення спору за суттю.

Розглянувши  в порядку ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України  матеріали справи,  дослідивши представлені докази,  заслухавши  у відповідності зі ст. 139 КАСУ  представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

За період  з 20 травня 2005 року по 01 червня 2006 року Державною податковою інспекцією у          м. Ялта проведена перевірка дотримання вимог податкового  законодавства СПД Решодько Т.І.  за період з 01.04.2002р. по 31.12.2004р., про що складений акт № 582/17-1/ від 02.06.2005р.

За результатами перевірки  відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення: № 1/0 від 13.06.2005 р. – на суму 9801,50грн., у тому числі: 6716,00грн. – податок на додану вартість, 3085,50грн. – фінансові санкції; № /0 від 13.06.2005р. на суму 174,00грн., у тому числі: 4,00грн. – збір на розвиток виноградарства, садівництва, хмільництва, 170,00грн. – штрафні санкції; № /0 від 13.06.2005р. на суму 510,00грн. – штрафні санкції.

Позивач просить суд  визнати нечинними  вказані податкові повідомлення-рішення.

Суд  вважає що позовні вимоги СПД Решодько Т.І., підлягають задоволенню  за наступними підставами:

Як убачається з Акту перевірки «Про результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства  фізичною особою – підприємцем  Решодько Т.І.»,   підставою  для нарахування податку на додану вартість вбуло включення до податкового кредиту сум, які не були підтверджені  податковими накладними, а також податкові накладні, які були заповнені не належним чином і тому  не могли підтверджувати податковий кредит.

Позивачем представлені суду  податкові накладні, яки включалися  до книги обліку продаж, усі вони заповнені відповідно до вимог п. п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Як визначено у Висновку судово-бухгалтерської експертизи № 41 від 31.05.2007р., при дослідження наданих СПД Решодько податкових накладних, які  були предметом перевірки встановлено, що усі податкові накладні мають заповнені, передбачені п. 7.2.1 Закону України»Про податок на додану вартість»  реквізити:

-          порядковий номер;

-          дату виписування податкової накладної;

-          повну   або   скорочену  назву,  зазначену  у  статутних документах  юридичної  особи  або  прізвище,  ім'я  та по батькові фізичної  особи,  зареєстрованої  як  платник  податку  на додану вартість;

-          податковий номер платника податку (продавця та покупця);

-          місце розташування юридичної особи  або  місце  податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

-          опис   (номенклатуру)   товарів   (робіт,  послуг)  та  їх кількість (обсяг, об'єм);

-          повну   або   скорочену  назву,  зазначену  у  статутних документах  отримувача;

-          ціну поставки без врахування податку;

-          ставку  податку  та  відповідну  суму  податку у цифровому значенні;

-          загальну  суму коштів,  що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Розбіжності в даними СПД Решодько  по формуванню податкового кредиту за період  липень 2003 – грудень 2004 у відповідності з наданими документами не встановлені.

Завишення податкового кредиту СПД Решодько за період з 01.04.2002р. по 31.12.2004р. представленими на експертизу документами не підтвердилося.

Щодо податкового повідомлення-рішення  по визначенню податкового зобов’язання по збору на розвиток виноградарства, садівництва, хмільництва, то слід зазначити наступне:

Підставою для визначення зобов’язання по збору було встановлення не включення всього доходу, отриманого від реалізації алкогольних напоїв та пива, а саме на 4,00грн., у тому числі за 2003рік  - на 1,00грн., за 2004 рік – на 3грн.

Позивачем представлені суду контрольні стрічки, які підтверджують суми зобов’язань визначених  платником податків.

Щодо  податкового повідомлення-рішення №  /0 від 13.06.2005р. про визначення податкового зобов’язання  відповідно до п. 3.5 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування  та послуг», то слід зазначити наступне:

Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює  порядок  погашення  зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків  і зборів  (обов'язкових  платежів),  включаючи  збір  на обов'язкове державне  пенсійне  страхування  та  внески на загальнообов'язкове державне  соціальне  страхування,  нарахування  і  сплати  пені та штрафних  санкцій,  що  застосовуються   до   платників   податків контролюючими   органами,  у  тому  числі  за  порушення  у  сфері зовнішньоекономічної діяльності,  та визначає процедуру оскарження дій  органів  стягнення.

Відповідно до п. 1.9 та 1.10 названого Закону податкове   повідомлення  та податкова вимога   -  це   письмове    повідомлення та вимоги  контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, або погасити суму податкового боргу  визначену контролюючим   органом   у випадках, передбачених цим Законом.

Ці форми  актів ненормативного характеру можуть  бути застосовані лише до зобов’язань по сплаті податків та зборів (обов’язкових платежів).

Вичерпний перелік податків та зборів (обов’язкових платежів) визначений  в ст. ст.  14,15 Закону України «Про систему оподаткування».

В названих статтях фінансові санкції, передбачені  ст. ст. 10, 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та надання послуг»  не передбачені, як  один із видів  податків або зборів, тому зобов’язання по сплаті фінансових санкцій не відноситься  до категорії податкового зобов’язання або боргу.

Таким чином, визначення фінансових санкцій, передбачених ст. ст. 10, 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та надання послуг», як податкового зобов’язання платника податків – є безпідставним.

За такими обставинами суд дійшов висновку про  задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивні частині постанови. Постанова оформлена у відповідності зі ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України та підписана 19 жовтня 2007 року.

Витрати  та сплаті державного мита та проведення експертизи  підлягають поверненню позивачу з місцевого бюджету м. Сімферополя, у відповідності зі ст. 92 та 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене  та керуючись   ст. ст.  94,  161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства  України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Ялта № 1/0 від 13.06.2005 р. – на суму 9801,50 грн., у тому числі : 6716,00 грн. – податок на додану вартість, 3085,50 грн. – фінансові санкції; № /0 від 13.06.2005 р. на суму 174,00 грн., у тому числі: 4,00 грн. – збір на розвиток виноградарства, садівництва, хмільництва, 170,00 грн. – штрафні санкції; № /0 від 13.06.2005 р. на суму 510,00 грн. – штрафні санкції.

3.          Відшкодувати  СПД Решодько Т.І., м. Ялта, вул. Грибоєдова, 11, кв. 45 ІНН) з  Державного бюджету м. Сімферополя 3,40 грн. державного мита та 1100,00грн. витрат на проведення експертизи.

Сторони мають право на апеляційне оскарження даної постанови протягом 10 днів з дня  складення постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили  через 10 днів після   закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано у відповідності зі ст. 186 КАС України.

Виконавчий лист на повернення державного мита видається судом за заявою позивача.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.