ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.07                                                                                        Справа №  10/58/07-8/360/07

Суддя   Попова І.А.

Позивач: Комунальне підприємство “Водоканал”, м.Запоріжжя

Відповідач: Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя

Суддя             Попова І.А.

Представники:

Позивача –Гриценко О.І., дов. від 17.11.2006 р.

Відповідача –Феняк О.Р., дов. № 179 від 10.09.2007 р. (в засіданні 03.10.2007 р.)

Морозов В.С., дов. № 185 від 17.09.2007 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 21056 грн. 42 коп. основного боргу за договором № 204-А від 01.01.2005 р., 2422 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 808 грн. 05 коп. річних процентів.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.07.2007 р. скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 12.02.2007 р. по справі № 10/58/07, справу передано на новий розгляд.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 05.09.2007 р. справу № 10/58/07 передано на новий розгляд судді Поповій І.А., справу прийнято до провадження та присвоєно номер № 10/58/07-8/360/07.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 12.10.2007 р.

Позивачем заявлено клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу та збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення річних процентів та втрат від інфляції грошових коштів. У відповідності до ст.. 22 ГПК України клопотання задоволено судом.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 20972 грн. 05 коп. основного боргу за договором № 204-А від 01.01.2005 р., 7576 грн. 11 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1386 грн. 81 коп. річних процентів.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених в позові. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до умов договору № 204-А на постачання води та приймання стоків в комунальну каналізацію, укладеного з відповідачем 01.01.2005 р., в червні, жовтні, грудні 2005 р. та березні 2006 року надав послуги з водопостачання, які відповідач зобов’язався  оплачувати протягом трьох банківських днів з дня виписки акту по постачання води та приймання стоків. За зазначений період позивач надав послуги з водопостачання на суму 46602 грн. 76 коп. Відповідач зобов’язання щодо оплати отриманих послуг не виконав в повному обсязі, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 20972 грн. 05 коп. за період червень, жовтень, грудень 2005 р. та березень 2006 року., яку позивач просить стягнути з ВАТ “Запоріжжяобленерго”. Крім того, у відповідності до ст.. 625 ЦК України просить стягнути 7576 грн. 11 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з червня 2005 р. по серпень 2007 р. та 1386 грн. 81 коп. річних процента, нарахованих за період з 13.06.2005 р. по 29.09.2007 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов вказує, що заборгованість за послуги з водопостачання за червень, жовтень, грудень 2005 року та березень 2006 р. за договором № 204-А погашена відповідачем в повному обсязі, про що  свідчать платіжні доручення від 24.11.2005 р., 23.01.2006 р., 19.04.2006 р. та від 22.07.2005 р.  Відповідач вважає, що КП “Водоканал” безпідставно зараховані отримані у зазначені строки платежі на погашення заборгованості більш ранніх періодів. Крім того, відповідач вказує, що в пункті 4.1 договору не вказано в який саме строк мають виписуватися акти, а позивачем до суду не надано доказів про дату їх виписування. Крім того, в договорі не дається визначення терміну “виписується”, тобто незрозуміло які дії мав вчинити позивач для настання у відповідача зобов'язання по оплаті відповідних актів. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, на момент подання позову до суду у відповідача не виникло зобов'язання по оплаті вказаних актів, тобто між сторонами відсутній предмет спору. В зв’язку з викладеним, відповідач вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення трьох процентів річних та втрат від інфляції грошових коштів. Відповідач вважає, що провадження по справі в частині стягнення основного боргу має бути припиненим.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 01.01.2005 р. КП “Водоканал” та ВАТ “Запоріжжяобленерго” укладено договір № 204-А на постачання води та прийом стоків у комунальну каналізацію за умовами якого позивач зобов'язався забезпечувати відповідачу подачу води на господарсько-питні, побутові і технічні потреби, а відповідач приймати воду та здійснювати оплату.

Постановою ВГС України від 25.07.2007 р. скасовано рішення судів по даній справі та зазначено, що судами попередніх інстанцій не було з’ясовано правову природу укладеного сторонами договору, не з’ясовано обставин щодо умов договору, які регулюють строки виконання зобов'язань з оплати за надані послуги, не перевірено доводів відповідача про здійснені ним оплати спірної заборгованості, не встановлено розмір спірної заборгованості, та не перевірено розрахунку процентів річних.

Як свідчать вивчені матеріали, договір № 204-А , укладений сторонами по справі, за своєю правовою природою є договором на постачання води та надання послуг з приймання стоків у комунальну каналізацію. Правова природа договору № 204-А не оспорюється сторонами та не потребує тлумачення.

Що стосується умов договору, які регулюють строки виконання зобов'язань з оплати за надані послуги, судом встановлено:

Згідно умов розділу 4 договору № 204-А (порядок розрахунків) основним документом  для розрахунків є акт. Абонент (відповідач по справі) зобов’язався впродовж трьох банківських днів з дня виписки акту перерахувати грошові кошти на рахунок Водоканалу в розмірі, зазначеному в акті. Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні  встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору № 204-А сторони його беззаперечно узгодили строк виконання зобов'язання відповідачем по оплаті наданих послуг –впродовж трьох банківських днів з моменту виписки акту. Дійсно, зазначеним розділом договору не визначені строки виписки позивачем акту, але строк виконання отримувачем послуг зобов'язань по їх оплаті визначено однозначно і раніше строку виписки акту він не настає. В судовому засіданні при огляді актів (наявні в матеріалах справи) встановлено, що кожен із них має дату складання та вручення відповідачу.

Що стосується доводів відповідача про здійснені ним оплати наданих послуг, судом встановлено: платіжні доручення за спірний період часу свідчать про те, що відповідачем 21.07.2005р. оплачено 12.935,14грн., 19.04.2006р. –13.014,37грн., 23.01.2006р. –10.364,62грн.  та  24.11.2005р. оплачено 10.563,83грн.

Сплачуючи платіжним дорученням від 21.07.2005р. 12.935,14грн., відповідачем у реквізиті “призначення платежу” зазначено –“оплата за воду холодну та каналізацію згідно договору №204а від 01.01.2005р.”, але вказівки саме за який період здійснений платіж - не вказано (а.с.43 т.2), також платіжне доручення від 19.04.2006р. не містить зазначення періоду оплати, у цьому документі є посилання тільки на договір №204-а (а.с.44 т.2). Натомість перераховуючи грошові кошти платіжними дорученнями від 23.01.2006р. та від 24.11.2005р., відповідачем зазначено, що оплата здійснюється за воду та каналізацію за грудень та жовтень 2005р. відповідно (а.с. 45-46 т.2).

Постановою Національного банку України від 21.01.2004р. за №22 “Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, затверджена вказана Інструкція, відповідно до положень якої (пункт 3.8) реквізит “Призначення  платежу” платіжного  доручення заповнюється платником так,  щоб  надавати  повну  інформацію  про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення “Призначення платежу”.

На підставі цього положення при здійснені платежів платник зобов'язаний самостійно вказувати призначення платежу, а у разі неточного визначення цього реквізиту одержувач платежу має право за наявності заборгованості за більш ранні періоди зараховувати суми оплати в рахунок погашення цієї заборгованості.

Так, перераховуючи грошові кошти платіжними дорученнями від 21.07.2005р. та від 19.04.2006р., відповідачем лише зазначено, що оплата здійснюється за послуги за договором №204-А, а тому позивачем ці оплати були перераховані в рахунок погашення заборгованості, яка мала місце за інші минулі місяці, в яких надавались послуги за договором.

Дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано  здійснені зарахування грошових коштів, отриманих від відповідача з зазначеним ним призначенням платежу та розрахунок суми боргу на момент пред’явлення позову за червень, жовтень, грудень 2005 року та березень 2006 року у сумі 21056 грн. 42 коп. відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, після порушення провадження по даній справі від відповідача надійшли грошові кошти на рахунок позивача 07.06.2007 р., які були зараховані позивачем з призначенням платежу за травень 2007 р. та частково в рахунок погашення заборгованості за березень 2006 р. Таким чином, сума боргу відповідача складає: червень 2005 р. –9192 грн. 04 коп., жовтень 2005 р.  –23 грн. 10 коп., грудень 2005 р. –23 грн. 56 коп., березень 2006 р. –11733 грн. 35 коп., загальною сумою 20972 грн. 05 коп.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст.. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Відповідач не надав суду доказів оплати боргу перед позивачем. Внаслідок встановленого, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу обґрунтовані, підтверджені доданими матеріалами  та підлягають задоволенню в сумі 20972 грн. 05 коп.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги про стягнення 7576 грн. 11 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з  травня 2005 р. по серпень 2007 р. та 1386 грн. 81 коп. річних процентів, нарахованих за період з 13.06.2005 р. по 29.09.2007 р., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки правова природа втрат від інфляції грошових коштів та процентів річних  є іншою ніж, неустойка.

Позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,  82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь Комунального підприємства “Водоканал” (69002, м. Запоріжжя, вул.. Артема, 61, ) 20972 грн. 05 коп. основного боргу, 7576 грн. 11 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1386 грн. річних процентів, 417 грн. 35 коп. судових витрат. Видати наказ.

Суддя                                                               І.А. Попова

Рішення підписано 29 жовтня  2007 року.