ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"15" вересня 2007 р.                                                                   Справа №
А19/383-07

(зал судових засідань №  203)

Суддя Господарського суду Київської
області Карпечкін Т.П. за участю секретаря судового засідання Десятникової
В.Б., розглянувши адміністративну справу

за позовом
Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Біла Церква

до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Біла Церква

про
стягнення 39000,00 грн.

В судовому засіданні приймали
участь:

від позивача -Вітенко
Л.С. (дов. № 1193/10/25 від 30.07.2007 року);

від відповідача - не
з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської
області  надійшов адміністративний позов
Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 39000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в добровільному порядку не сплачує
штрафні санкції за порушення п. 13 ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Ухвалою суду від 10.09.2007 року
було відкрито провадження в адміністративній справі, призначено судове
засідання на 01.10.2007 року.

Сторони належним чином
повідомлялись про день, час та місце розгляду справи ухвалами суду від
10.09.2007 року, від 01.10.2007 року та повістками про виклик. У судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник
відповідача в судове засідання 01.10.2007 року не прибув, направив на адресу
суду 27.09.2007 року телеграму де зазначив, що не може бути присутнім в
судовому засіданні в звязку з хворобою. Суд 01.10.2007 року на підставі  ч. 1 п. 1 ст. 128 КАС України відкладав
розгляд справи на 15.10.2007 року. В судове засідання 16.10.2007 року
представник відповідача також не прибув. 12.10.2007 року суд отримав від
відповідача телеграму в якій вказано, що відповідач не зможе бути присутнім в
судовому засіданні в звязку з хворобою.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС
України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони
або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду
справи. У зв'язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо
правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Як суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1зареєстрована відділом державної реєстрації
Білоцерківської міської ради 21.12.1994 року про що в журналі обліку
реєстраційних справ зроблено запис за № НОМЕР_1.

В ході проведення працівниками
державної податкової адміністрації у Київській області перевірки магазину який
належить відповідачу та знаходиться за адресою: м. Біла Церква,   вул. Привокзальна, 40, було виявлено
порушення п. 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а
саме, на місці проведення розрахунків інспекторами податкової служби було
встановлено невідповідність суми готівкових коштів та суми коштів зазначених в
денному звіті “Х”. Невідповідність склала 7800,00 грн. За результатами
проведеної перевірки було складено акт № 05 від 28.09.2006 року та
06.10.2006 року прийнято рішення № /0 про застосування до відповідача
штрафні санкції в розмірі 39000,00 грн.

Приписами п. 23 Постанови Кабінету
Міністрів від 15.06.2006 року № 833 “Про порядок зайняття торгівельною
діяльністю і правил торгівельного обслуговування населення” забороняється
зберігання в касі (грошовому ящику, сейфі) грошей готівкою, а також особистих
речей касира чи інших працівників підприємства.

Відповідно до п.п. 4.5 п. 4 Порядку
реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за
товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України № 614, внесення чи видача
готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з
використанням операцій “службове внесення” та “службова видача”, якщо таке
внесення чи видача непов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 25 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, сума фінансових санкцій, які зазначені
статтями 17-24 цього закону підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької
діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в
десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Рішення про застосування штрафних
санкцій № /0 від 06.10.2006 року було оскаржено відповідачем в
судовому порядку, а саме, відповідачем було подано до Господарського суду
Київської області адміністративний позов про визнання недійсним рішення про
застосування штрафних санкцій № /0 від 06.10.2006 року. 18.05.2007
року Господарський суд Київської області прийняв постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Таким чином, відповідач згідно
довідки Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції № 1858/10/236
від 22.08.2007 року має заборгованість перед бюджетом в сумі 39000,00 грн.
штрафних санкцій.

Приписами п.п. 6,11 ст. 10 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” від 04 грудня 1990 року №
509-XII передбачено, що Державні податкові інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові
інспекції виконують такі функції, а саме: забезпечують застосування та
своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими
законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також
стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства,
допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами,
також подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян
про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними
за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Проаналізувавши вищевикладене,
всебічно розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги
правомірні, обґрунтовані, відповідачем не спростовані, а отже і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ст.  94 КАС України   судові витрати з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 158-163, 167 КАС України, господарський
суд, -

постановив :

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,                    код НОМЕР_2) до Державного
бюджету України (код платежу ) -39000 (тридцять дев'ять тисяч) грн.
штрафу.

Дана Постанова набирає законної сили після закінчення
10-денного терміну на подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної
скарги у разі їх не подання або після закінчення 20-денного терміну після
подання заяви про апеляційне оскарження у випадку неподання апеляційної скарги,
або після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без
задоволення, а Постанови суду -без змін.

Суддя                                                                                                         Карпечкін
Т.П.