СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.08.07
Справа №  22/159/07

Суддя

Позивач:

Закрите акціонерне товариство
“Автомир”,  49064, м. Дніпропетровськ, вул.
Матлахова, 2

Відповідач-1:

Кирилівська селищна рада
Якимівського району Запорізької області,  72563, Запорізька обл., Якимівський
район, смт. Кирилівка, вул. Калініна, 67

Відповідач-2:

Приватний підприємець ОСОБА_1,  АДРЕСА_1

Відповідач-3

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Автодімакс”, 49038, м. Дніпропетровськ,
вул. Стара Пристань, 2

Третя особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:      ОСОБА_2,

АДРЕСА_2

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача:

Савченко В.П. -довіреність №1 від
01.01.2007 р.

Від відповідача-1:     не з'явився  Від відповідача-2:     не з'явився Від
відповідача-3:     не з'явився Від
третьої особи: ОСОБА_3-довіреність №1705 від 05.06.2007 р.

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області звернулося закрите акціонерне товариство “Автомир” з позовною заявою до
відповідача-1 Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької
області та відповідача-2 приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно бази відпочинку “Волна”, розташованої за адресою:
АДРЕСА_3

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.03.2007 р. порушено провадження по справі
№22/159/07, судове засідання призначено на 25.04.2007 р.

Відповідач-2 надав до суду
письмовий відзив на позовну заяву (вх №02-6/9992 від 24.04.2007 р.) в якому
заперечив проти позовних вимог з наступних підстав. Відповідач-2 стверджує, що
позивач не може довести факту, що на протязі часу з 2000 р. по 2005 р. ним  були вчинені дії з документального оформлення
майна,  понесені експлуатаційні витрати
та інші витрати, пов'язані  з
забезпеченням схоронності цього майна, або використання її за цільовим
призначенням, здійснювалися обов'язкові платежі до державного та місцевого
бюджетів у вигляді податків, оскільки всі ці дії фактично виконувалися ТОВ
“Автодімакс”, а починаючи з 2005 р. відповідні дії виконувалися самим
відповідачем-2. ПП ОСОБА_1стверджує, що
договір що було укладено між позивачем та відповідачем-3 є мнимим на
підставі ст. 58 ЦК УССР, а сторони при його укладенні не мали наміру на  створення та настання будь-яких юридичних
наслідків, щодо бази відпочинку “Волна”, таким чином вищезазначений договір є
недійсним з моменту укладення.  Окрім
того, відповідач-2 вважає, що позивач відмовився від права власності на спірне
майно бази відпочинку “Волна” на підставі ст. 347 ЦК України, відповідно до
якої, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або
здійснивши інші дії, які б свідчили про його відмову від права власності.
Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.04.2007 р.
залучено до участі у справі в якості відповідача-3 товариство з обмеженою
відповідальністю “Автодімакс”, розгляд справи відкладався до 17.05.2007 р.

В судовому засіданні 17.05.2007 р.
представник позивача надав суду клопотання про вихід за межі позовних вимог для
захисту прав і законних інтересів позивача, в порядку п. 2 ст. 83 ГПК України, в
якому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майна бази
відповідачу “Волна” від 20.05.2005 р., укладений між ТОВ “Автодімакс” та
ППОСОБА_1 Дане клопотання відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та приймається
судом.

В порядку ст. 77 ГПК України,
розгляд справи відкладався до 30.05.2007 р.

30.05.2007 р. відповідачем-2
заявлено клопотання про залучення у якості третьої особи , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, на підставі того, що рішенням
Якимівського районного суду Запорізької області від 05.02.2007 р. у цивільній
справі № 2-195/2007 р. за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 визнано дійсним договір
купівлі продажу цілісного майна комплексу бази відпочинку “Волна” від
10.09.2005 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та визнане за ОСОБА_2 право
власності на цілісний майновий комплекс бази відпочинку “Волна”,
розташований:АДРЕСА_4

Ухвалою від 30.05.2007 р. залучено
до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет, спору на стороні відповідача ОСОБА_2, розгляд справи відкладено на
18.06.2007 р.

Ухвалою від 18.06.2007 р.
провадження по справі зупинялося до розгляду апеляційної скарги на рішення
Якимівського районного суду від 05.02.2007 р. по справі №2-195/2007 р. за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу бази відпочинку “Волна” та визнання права власності за
ОСОБА_2 на це майно.

17.07.2007 р. від позивача надійшло
клопотання про поновлення провадження у справі, у зв'язку з тим, що ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 12.07.2007 р. скасовано рішення
Якимівського районного суду від 05.02.2007 р. про визнання дійсною угоди
купівлі-продажу цілісного майнового комплексу бази відпочинку “Волна” та
визнання права власності за ОСОБА_2 на це майно, та направлено справу на новий
розгляд до Якимівського районного суду.

Ухвалою господарського суду від
17.07.2007 р. провадження по справі поновлено з 01.08.2007 р., судове засідання
призначено на 01.08.2007 р..

20.07.2007 р. на адресу господарського
суду Запорізької області надійшла заява від ЗАТ “Автомир” про уточнення
позовних вимог (вх. №02-6/174952 від 20.07.2007 р.), в якій останній просить
суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу майна бази відпочину “Волна” від
20.05.2005 р., що був укладений між ТОВ “Автодімакс” та ППОСОБА_1, та визнати
право власності  за ЗАТ “Автомир” на
майно бази відпочинку “Волна”, що розташована на АДРЕСА_4, яке складається з
двадцяти будиночків дерев'яних, будівлі кухонного блоку, ангару, будівлі
душової, будівлі туалету, навісу, термобудки, трансформатору, ємності для води
3 куб.м., установки для вмивання, сміттєвого баку.

Зазначена заява не суперечить
вимогам ст. 22 ГПК України тому приймається судом. Судом розглядаються
уточненні позовні вимоги.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав уточнені позовні
вимоги, обґрунтовує їх ст. ст. 215, 392 ЦК України, пояснив суду
наступне. 10.09.2000 р. між позивачем та
відповідачем-3 було укладено договір №03-09 купівлі-продажу, за яким
позивач придбав у ТОВ “Автодімакс” майно бази відпочинку “Волна”, яке було
передано за актом приймання-передачі.  У
червні 2006 р. позивач звертався до відповідача-1 з клопотанням про відведення
в оренду земельної ділянки на який розташована вищезазначена база, однак останній
не визнав права власності позивача на зазначене майно та відмовив у наданні
земельної ділянки в оренду. При з'ясуванні підстав  відмови позивачу стало відомо про факт
існування договору купівлі-продажу майна бази-відпочинку “Волна” від 20.05.2005
р., що укладений між відповідачем-3 (продавець) та відповідачем-2 (покупець).
Листом №15/2858-вих. від 06.12.2006 р. прокуратури Якимівського району
Запорізької області було повідомлено голову Кирилівської сільської ради про
факт порушення кримінальної справи по факту службового підроблення договору від
20.05.2005 р. купівлі-продажу  бази
відпочинку “Волна”. В рамках зазначеної справи проведено почеркознавчу
експертизу, та встановлено, що договір купівлі-продажу б/в “Волна”, укладений
між гр..ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від імені ТОВ “Автодимакс”, підписаний директора
ОСОБА_4 виконаний іншою особою, а відбиток печатки виконаний кліше іншої
печатки, а не ТОВ “Автодимакс”. Зазначений факт підробки договору
встановлено  висновком Дніпропетровського  НДІ судових експертиз. Крім того, позивач
вважає, що ТОВ “Автодімакс” не мав права власності на зазначену бузу відпочинку
на момент укладання спірного Договору купівлі-продажу з ПП ОСОБА_1.З
урахуванням зазначених обставин позивач просить суд визнати договір укладений
між відповідачем-2 та відповідачем-3 недійсним та визнати за позивачем право
власності на майно б/в “Волна”.

01.08.2007 р. представником третьої
особи, в судовому засіданні заявлено клопотання про зупинення провадження у
справі, у зв'язку з тим, що Якимівським районним судом Запорізької області
розглядається справа № 23-5/07 за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ “Автомир”,
про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування
моральної шкоди. Дане клопотання судом розглянуто та відхилено. Суд вважає, що
дані справи не пов'язані між собою.

Крім того, представником третьої
особи заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з
розглядом Якимівським районним судом Запорізької області справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу бази відпочинку “Волна” та визнання права власності за
ОСОБА_2 на це майно. Клопотання судом розглянуто та відхилено. Суд вважає, що в
матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду справи по суті.

Відповідачі-1,3 у судове засідання
не з'явились, своїх повноважних представників у судове засідання не направили,
про причини неявки суд не повідомили, ухвали суду не виконали, відзиви та інші
витребувані документи на адресу суду не направили.

Враховуючи вище викладене суд
вирішив розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України  в межах строку передбаченого ст. 69 ГПК
України.

В судовому засіданні 01.08.2007
р.,  порядку ст. 85 ГПК України, суддею
оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представників
сторін.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, суд -встановив, що 10.09.2000 р. між
товариством з обмеженою відповідальністю “Автодимакс” (Продавець) та закритим
акціонерним товариством “Автомир” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу
№  03-09 (надалі  Договір). За умовами якого Продовець продав,
а Покупець купив майно, яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_4, а саме: будиночок
дерев'яний -20 шт.; кухонний блок -1 шт.; ангар -1 шт.; душова -2 шт.; туалет
-2 шт.; навіс -1 шт.; термобудка -1 шт.; трансформатор -1 шт.; ємність для води
2 куб. м. -1 шт.; ємність для води 3 куб. м.; установка для вмивання -1 шт.;
мусорний бак -2 шт.; ліжко металеве -60 шт.; матрац ватний 6 шт.; комплект
білизни -120 шт.; подушка -60 шт.; ковдра -50 шт.; тумба -10 шт.; холодильник
-13 шт.; газова плита -5 шт.; газова плита -4 шт. (в подальшому  - Майно) /п.1.1. Договору/.

П. 1.2. Договору передбачено, що
Майно належить Продавцю на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1.3. Договору право
власності на Майно переходить до Покупця з моменту передачі майна по акту
прийому-передачі, підписаного сторонами.

Згідно із п. 1.4. Договору
Продавець гарантує, що Майно на момент укладання цього договору не є проданим,
не подароване, не відчужено іншим чином, не знаходиться у заставі, у тому числі
податковій заставі, не знаходиться під арештом, судових справ щодо Майна немає,
заборони відчуження Майна немає, прав третіх осіб на Майно або його частину
немає.

Відповідно до п. 1 ст. 128
Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент укладання даного
Договору, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Актом прийому-передачі майна від
10.09.2000 р. ТОВ “Автодімакс” передав ЗАТ “Автомир” спірне майно згідно з
Договором (копія в матеріалах справи). Як передбачено п. 3 даного акту з
моменту його підписання право власності перейшло до позивача.

Тобто, право власності на спірне
майно у позивача виникло 10.09.2007 р., з моменту підписання сторонами по
Договору акту прийому-передачі майна.

Також, судом встановлено, що між
товариством з обмеженою відповідальністю “Автодимакс” та приватним підприємцем
ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу № 03-09 від 20.05.2005 р., за умовами
якого ТОВ “Автодімакс” продав, а ОСОБА_1купила майно, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_4, база відпочинку “Волна”, а саме: будиночок лист. -4 шт.;
будиночок дерев'яний -13 шт.; кухонний блок -1шт.; ангар -1 шт.; душова -2 шт.;
туалет -2 шт.; навіс -шт.; термобудка -1 шт. трансформатор -1 шт.; ємність для
води 2 куб.м. -1 шт.; ємність для води 3 куб.м. -1 шт.; установка для вмивання
-1 шт. /п. 1.1. Договору/.

Згідно із п. 1.4. даного Договору
Продавець (ТОВ “Автодімакс”) гарантує, що Майно на момент укладання цього
договору не є проданим, не подароване, не відчужено іншим чином, не знаходиться
у заставі, у тому числі податковій заставі, не знаходиться під арештом, судових
справ щодо Майна немає, заборони відчуження Майна немає, прав третіх осіб на Майно
або його частину немає.

Як встановлено вище право власності
на зазначене майно з 10.09.2000 р. перейшло до позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 317
Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно із п. 1 ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Таким чином, тільки позивач за
законом мав право розпоряджатися спірним майном бази відпочинку “Волна”, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_4

Відповідно до ст. 392 Цивільного
кодексу України власник майна може пред'явити
позов про визнання  його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Своїми діями відповідач-3 фактично
не визнав права власності позивача на спірне майно.

Таким чином, позовні вимоги про
визнання права власності на майно бази відпочинку “Волна” за позивачем є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд
визнати недійсним Договір купівлі-продажу            № 03-09, укладений 20.05.2005 р.
між товариством з обмеженою відповідальністю “Автодимакс” та приватним
підприємцем ОСОБА_1.

Дана вимога є обґрунтованою та
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 215
Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є  недодержання в момент вчинення  правочину стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам  цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Таким чином, враховуючи той факт,
що відповідачі-2 уклав з відповідачем-3 угоду, що суперечить Цивільному кодексу
України, а саме ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України вимога позивача про
визнання Договору купівлі-продажу № 03-09 від 20.05.2005 р., укладеного між
товариством з обмеженою відповідальністю “Автодимакс” та приватним підприємцем
ОСОБА_1 недійсним судом задовольняється.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін суд дійшов висновку, що в позові до відповідача-1
слід відмовити оскільки ним не вчинялось будь яких дій щодо оспорювання або
невизнання права власності позивача на вищевказане майно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покласти на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги до приватного
підприємеця ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю “Автодімакс”
задовольнити.

2.          Визнати право власності за закритим
акціонерним товариством “Автомир” (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Матлахова,
2, п/р 0000 в ДФ АКІБ “Укрсиббанк”, МФО 306856, )
на майно бази відпочинку “Волна”, яка розташована за адресою:АДРЕСА_4, а саме:
будиночок дерев'яний -20 шт.; кухонний блок -1 шт.; ангар -1 шт.; душова - 2
шт.; туалет -2 шт.; навіс -1 шт.; термобудка -1 шт.; трансформатор -1 шт.;
ємність для води 2 куб. м. -1 шт.; ємність для води 3 куб. м.; установка для
вмивання -1 шт.; мусорний бак -2 шт.; ліжко металеве -60 шт.; матрац ватний 6
шт.; комплект білизни -120 шт.; подушка -60 шт.; ковдра -50 шт.; тумба -10 шт.;
холодильник -13 шт.; газова плита -5 шт.; газова плита -4 шт.

3.          Визнати недійсним договір
купівлі-продажу № 03-09 від 20.05.2005 р., укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю “Автодимакс” та приватним підприємцем ОСОБА_1.

4.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход державного бюджету
України (отримувач Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувача
ГУДК у Запорізькій обл., МФО 813015, , рахунок
№0007, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку
-095) 42 грн. 50 коп. державного мита. Видати наказ.

5.          Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю “Автодімакс” (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Стара
Пристань,2, ) в доход державного бюджету України (отримувач
Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувача ГУДК у Запорізькій
обл., МФО 813015, , рахунок №0007, код бюджетної
класифікації 22090200, символ звітності банку -095) 42 грн. 50 коп. державного
мита. Видати наказ.

6.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь закритого
акціонерного товариства “Автомир” (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Матлахова,
2, п/р 0000 в ДФ АКІБ “Укрсиббанк”, МФО 306856, )
232 грн. 64 коп. державного мита та 39 грн. 33 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

7.          Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю “Автодімакс” (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Стара
Пристань,2, ) на користь закритого акціонерного товариства
“Автомир” (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Матлахова, 2, п/р 0000 в
ДФ АКІБ “Укрсиббанк”, МФО 306856, ) 232 грн. 64 коп.
державного мита та 39 грн. 33 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Видати наказ.

8.          В позовних вимогах до Кирилівської
селищної ради Якимівського району Запорізької області - відмовити.

9.          Скасувати забезпечення позову, яке
було застосовано за ухвалою господарського суду від 01.06.2007 р. у справі
№22/159/07.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України 15.08.2007 року.

Суддя
Ю. О. Скиданова