ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-12/281
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"11" вересня 2007 р.  14:50                                                                                          м. Севастополь

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Істочник” (99011, м. Севастополь, вул. В.Морська, 10)

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Кулакова, 37)

про визнання недійсним податкового рішення №000057233/0 від 09.02.2007 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3485,65 грн.

Суддя Харченко І.А.,

при секретарі Єрмолаєвої О.Ю.,

Представники сторін

позивача  – Ревіна І.Г., довіреність б/н від 11.09.2007, головний бухгалтер;

відповідача  –Кочкаренко В.О., довіреність №10-004/263 від 25.05.2007, головний державний податковий інспектор;

Сидорчук В.В., довіреність №27/10-004 від 11.09.2007, державний податковий ревізор-інспектор;

Суть спору:

Позивач звернувся в порядку статей 104-106 Кодексу адміністративного судочинства  України до господарського суду з позовної заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового рішення №000057233/0 від 09.02.2007 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3485,65 грн., посилаючись на те, що ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя була проведена позапланова перевірка в порушення вимог статей 11-1, 11-2 Закону України “Про державну податку службу в Україні”.

У зв’язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 03.07.2007 відкрито провадження у адміністративної справі № 20-12/281, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 17.07.2007 закінчено підготовче провадження і призначена адміністративна справа № 20-12/281 до судового розгляду.

Відповідач позовні вимоги не визнали, надав суду письмові заперечення,  пояснив, що факт порушення пунктів  9, 13 статті 3 Закону України  “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг” позивачем не оспорюється, але перевірки контролю за здійсненням суб’єктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу повинні проводиться за планами-графіками органів державної податкової служби.

Згідно  статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представникам сторін роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін,  суд,

в с т а н о в и в :

04.01.2007 Державної податкової адміністрацією м. Севастополя була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності магазина-бара, що належить ЗАТ “Істочник” та розташованого в м. Севастополі, вул. В.Морська, 10.

В ході перевірки було встановлено порушення пунктів  9, 13 статті 3 Закону України  «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», яке виразилось в невідповідності готівкових грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеної в денному Х-звіті реєстратора розрахункових операцій, не роздрукування фіскальних звітних чеків за 23.08.2006 та 23.12.2006.

На підставі акту перевірки від 04.01.2007 №2702/0047/2330 та пункту 4 статті 17, статті 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг” ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя прийнято податкове рішення №000057233/0 від 09.02.2007 про застосування до ЗАТ “Істочник” штрафних санкцій в сумі 3485,65 грн.

В позовній заяві позивач затверджує, що рішення винесене на підставі проведеної перевірки є незаконним та підлягаю скасуванню, по тих підставах, що посадовими особами ДПА м. Севастополя, які проводили перевірку, в порушення статей 11-1, 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” не надано позивачу під розпис копію наказу керівника податкового органу про проведення позапланової перевірки. При цьому позивач не заперечує сам факт порушення їм пунктів  9, 13 статті 3 Закону України  “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг”.

Відповідно до частини 7 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками вважаються перевірки в межах повноважень податкових органів, зазначених Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», «Про державне регулювання виробництва і обороту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи  державної  податкової служби у  встановленому  законом  порядку  мають право здійснювати на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності і у громадян, у тому числі громадян - суб'єктів підприємницької  діяльності, перевірки показників електронних контрольно-касових апаратів і комп'ютерних систем, які  застосовуються при розрахунках за готівку із  споживачами.

Згідно  статей 15, 16  Закону України  «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг»контроль за дотриманням  суб'єктами підприємницької діяльності порядку  проведення  розрахунків за товари (послуги), інших вимог  цього Закону здійснюють органи  державної  податкової  служби України  шляхом проведення  планових і позапланових  перевірок.   Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових опре цій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Таким чином, Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг”  не визначений порядок та періодичність проведення перевірок у частині контролю за здійсненням розрахункових операцій.

Встановлення періодичності проведення перевірок за здійсненням  розрахунків  у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності органами державної податкової служби регламентовано Указом Президента України від 13.07.2000 №886/2000 “про затвердження Положення про державну податкову адміністрацію в України”, згідно статті 5 якого ДПА України, зокрема, має право встановлювати періодичність перевірок у суб’єктів підприємницької діяльності грошових документів, звітів, товарно-касових книг, показників РРО, які використовуються при розрахунках зі споживачами, інших документів шляхом проведення обстеження виробничих, складських, торговельних та інших приміщень, які використовуються платниками для здійснення підприємницької діяльності та отримання доходів.

Право на перевірку підтверджено відповідними посвідченнями на перевірку №1414 та 1431 від 28.12.2006, що відображено в акті перевірки, та планом-графіком роботі підрозділів оперативного контролю з 29.12.2006 по 12.01.2007, затвердженим заступником голови ДПА у м. Севастополі.

Позивач надав в судовому засіданні копію наказу ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя №294 від 07.08.2007, який суд не бере до уваги при вирішенні спору оскільки він не має відношення до суті цього спору.

Таким чином, перевірка ЗАТ “Істочник” проведена правомірно і на законних підставах.

На підставі зазначеного, суд вважає, що спірне податкове рішення є обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

В звязку з викладеним, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.  11, 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. 3, 15, 16, 17, 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових  операцій у сфері торгівлі, громадського харчування  та послуг», ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

П о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                                           І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

14.09.2007.