ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.09.07р.

Справа № 25/120-07

За позовом  Приватного підприємства "Еталон", м. Дніпродзержинськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Парітет", м. Дніпродзержинськ

про визнання договору неукладеним та зобов'язання вчинити дії

Суддя  Чередко А.Є.

Представники:

від позивача: Семин С.А. - дов. №67 від 29.08.07р.; Рябик М.М. - дов.№ 56 від 04.07.07р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить господарський суд визнати факт порушення п. 3.2. договору оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46 ТОВ „Паритет”; визнати факт відсутності згоди щодо усіх істотних умов договору оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46 між сторонами договору; зобов’язати відповідача відновити становище орендованого майна, яке існувало станом на 07.09.2004р.; визнати неукладеним договір оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46 між сторонами.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в порушення умов договору оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46 відповідач здійснив переобладнання те перепланування орендованого об’єкту; сторонами у договорі не було належним чином визначено його предмету та інших істотних умов; частина майна не була передана відповідачу за договором, але останній користується цим майном; відповідач не повернув орендоване майно позивачу та не привів його у належний стан. В якості правових підстав позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 180, 283, 284 ГК України, ст.ст. 16, 599, 640 ЦК України.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника до судового засідання та не надав витребувані судом матеріали. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами (ст. 75 ГПК України), оскільки відповідач належним чином був попереджений про час та місце судового засідання у справі за своїм зареєстрованим місцезнаходженням, докази про що знаходяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2004р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди майнового комплексу № 46, відповідно до п.1.1., якого орендодавець зобов’язується надати орендарю цілісний майновий комплекс промислового та автомобільного ринків, розташованих по адресу6 м. Дніпродзержинськ, пер. Кірпичний, 19 для здійснення господарської діяльності, а також забезпечити орендарю вільний доступ до об’єкта.

Згідно з умовами п. 2.1. договору орендодавець передав орендарю орендований об’єкт за актом прийому-передачі від 10.09.2004р., який підписано сторонами.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що орендар вправі за письмовою згодою з орендодавцем та органами державного управління здійснити за власний рахунок перепланування орендованого об’єкта.

Позивачем пред’явлено у господарському суді вимоги, зокрема про визнання факту порушення п. 3.2. договору оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46 ТОВ „Паритет” та визнання факту відсутності згоди щодо усіх істотних умов договору оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46 між сторонами договору.

Між тим, згідно з ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про  розгляд спорів між суб’єктами господарювання. Отже справи про визнання фактів не підвідомчі господарським судам. Факти ж, які просить визнати позивач, встановлюються судом під час розгляду відповідного спору, що підвідомчій господарському суду та не підлягають окремому визнанню в порядку позовного провадження, згідно норм ГПК України. Наведене є підставою для припинення провадження у справі в частині позовних вимог позивача щодо визнання фактів згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Окрім того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження порушення відповідачем п. 3.2. спірного договору, зокрема щодо самовільного здійснення переобладнання орендованого майна.

Умовами договору та додатковими угодами до нього, додатком № 1 до договору, якій містить перелік орендованого майна не визначено стан майна, в якому воно передавалося в оренду відповідачу. Не надано позивачем і інших доказів, які б свідчили про стан орендованого майна на час його передачі відповідачу, що унеможливлює встановлення судом відповідних обставин та є підставою для відмові у позовних вимогах позивача щодо зобов’язання відповідача відновити становище орендованого майна, яке існувало станом на 07.09.2004р., внаслідок необґрунтованості цих вимог.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача в частині визнання  неукладеним договору оренди майнового комплексу від 07.09.2004р. № 46, укладеного між сторонами.

Способи захисту порушеного права та інтересу встановлені ст. 16 ЦК України, яка не передбачає такого способу захисту, як визнання договору неукладеним. Не встановлено такого способу захисту і іншими нормами цивільного законодавства.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було передано орендоване майно відповідачу по акту прийому-передачі, а 01.12.2004р. та 01.01.2005р. між сторонами укладалися додаткові угоди до договору, що свідчить про фактичне існування договірних відносин та укладення договору. Більш того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2005р. у справі № 7/150 до п. 4.1. спірного договору були внесені зміни та з позивача на користь відповідача були стягнуті збитки, які виникли внаслідок існування договірних відносин між сторонами.

Отже не здійснення сторонами під час укладення договору належного впорядкування своїх договірних відносин та сам факт відсутності у тексті договору, передбачених законодавством певних обов’язкових умов не свідчить про не укладення між сторонами договору, з огляду на фактичні обставини справи та не є підставою для визнання договору неукладеним.

До того-ж, договором та додатками до нього було визначено склад орендованого майна та його вартість (додаток № 1), орендна плата (внесені зміни щодо розміру рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2005р. у справі № 7/150), умови його викупу (п. 4.8., п. 4.9. договору), тобто ці істотні умови були погоджені сторонами.

Враховуючи усе викладене, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, наслідком чого є припинення провадження у справі в частині позовних вимог та відмова в позові в інший частині позовних вимог, які є безпідставними та неправомірними.  Судові витрати за розгляд справи слід віднести на відповідача.

З підстав вищевикладеного та  керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах про визнання фактів –провадження у справі припинити.

В решті позову –відмовити.

Суддя

А.Є. Чередко

Рішення підписано 05.10.2007р.