ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 11/382-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників сторін:

відпозивача: Довбиш Г.В.- уповн. предст., дов. № 30-12/49 від 01.10.2007р.

від  відповідача: Калайди Н.В.- гол. держ. подат. рев-інсп., дов. № 10483/9/10-105 від 28.09.2007р., Руденка І.В.- держ. подат. інсп., дов. № 9416/9/10-105 від 04.09.2007р., Клименка О.С.- гол. держ. продат. рев.-інсп., дов. № 10745/9/10-105 від 09.10.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського морського торговельного порту, м. Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м. Херсон

про  визнання нечинними рішень

Провадження у справі відкрито за позовом про визнання нечинними двох рішень органу державної податкової служби про застосування штрафів до позивача: № від 14.05.2007р. за порушення законодавства про реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) та № /0 від 16.05.2007р. за порушення норм щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України.

Розпорядженням голови господарського суду Херсонської області № 269 від 01.10.2007р. справу передано до провадження судді Чернявському В.В., відповідно, справа приймається до провадження суддею Чернявським В.В.

Позивач стверджує, що не є підприємством у сфері торгівлі та громадського харчування, тому при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва з проведенням розрахунків у касах підприємств з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій не мав обов'язку, на підставі п.9.1 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон про РРО), застосовувати РРО,

Стосовно притягнення до відповідальності за порушення норм щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України позивач не вважає себе суб'єктом такої відповідальності з посиланням на ту ж тезу, що не є підприємством оптової чи роздрібної торгівлі, а тільки для таких підприємств передбачена застосована відповідачем відповідальність за порушення Указу Президента України № 227 від 16.03.1995р. "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" (далі - Указ № 227).

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позовних вимог, які полягають у наступному.

Позивач має ліцензії на право здійснення торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, дозволи на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, на розміщення та експлуатацію об'єкта діяльності в сфері торгівлі, громадського харчування, послуг в "Інтерклубі моряків" по вул. К.Маркса, 3 у м. Херсоні. Відтак, позивач є підприємством роздрібної торгівлі, за статусом може бути належним суб'єктом відповідальності і за порушення законодавства про РРО, і за порушення норм щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві.

Решта складових застосованої відповідальності (крім суб'єкта) як об'єктивна так і суб'єктивна сторона встановлені та підтверджені в акті перевірки.

Су д     в с т а н о в и в:

Рішенням ДПІ у м. Херсоні № 000288305 від 14.05.2007р. до Херсонського морського торговельного порту застосована відповідальність у вигляді штрафу в сумі 3372,10грн. за порушення законодавства про РРО. Це рішення органом державної податкової служби мотивоване посиланням на обставини, встановлені за актом перевірки № 944/23-6/01125695 від 03.05.2007р., застосуванням п.1 ст.3, п.1 ст.17 Закону про РРО.

Іншим рішенням цього ж контролюючого органу - № /0 від 16.05.2007р. до цього ж суб'єкта господарювання застосовано 42871,35грн. штрафних санкцій за порушення норм з платіжної дисципліни в народному господарстві. Це рішення мотивоване посиланням на обставини, встановлені за тим же актом перевірки, а також застосуванням п.4 Указу № 227. Назване рішення ДПІ у м. Херсоні № /0 від 16.05.2007р. в частині застосування 3463,73грн. пені скасоване ДПА у Херсонській області 05.07.2007р. за рішенням № 2508/10/25-007, в решті залишено без змін. При частковому скасуванні рішення ДПІ у м. Херсоні ДПА у Херсонській області вказала, що ДПІ у м. Херсоні окрім нарахування пені за банківські дні прострочки платежів безпідставно нарахувала пеню й за прострочку у вихідні, святкові дні.

Позов про визнання нечинними рішень ДПІ у м. Херсоні підлягає задоволенню, а оспорювані рішення - визнанню нечинними з таких підстав.

1. За  вказаним актом ДПІ у м. Херсоні  від 03.05.2007р. "Про результати виїзної планової перевірки державного підприємства "Херсонській морський торговельний порт", код ЄДР 01125695, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р." в якості порушень законодавства про РРО, що привели до застосування штрафу в сумі 3372,10грн., кваліфіковані наступні обставини: "Без застосування реєстраторів розрахункових операцій ДП "Херсонський морський торговельний порт" вчинено такі розрахункові операції в касі підприємства з оформленням касових ордерів:

- 03.05.2006р., прибутковий ордер № 1897, отримано від Жильнікова В.Ф. згідно рахунку - фактури від 03.05.2006р. № 9м за пісок та щебінь суму 210,06грн.;

- 13.09.2006р., прибутковий ордер № 3820, отримано від ПП "Легіон" 10% за харчування в сумі 134,36грн.;

- 09.10.2006р., прибутковий ордер № 4113, отримано від Голік П.С. за харчування у сумі 250грн.;

- 18.12.2006р., прибутковий ордер № 5017, отримано від Ніколаєнко А.Ю. згідно рахунку - фактури від 18.12.2006р. № 36м суму 80грн."

За правовою позицією контролюючого органу позивач - суб'єкт господарювання мав застосовувати реєстратор розрахункових операцій при отриманні коштів у касі підприємства за прибутковими касовими ордерами за проданий та переданий покупцю в іншому місці пісок, щебінь, металобрухт (у названих відносинах з Ніколаєнко А.Ю. мова йде про розрахунок за металобрухт), за здійснюване протягом тривалого періоду виконання договору від 20.06.2006р. з ПП "Легіон" харчування працівників цього підприємства на території дитячого оздоровчого табору "Фрегат" в сел. Кізомис Білозерського району, де вони надавали послуги з охорони, за харчування від ХМТП Голік П.С., вчинюване не в місці та не в час проведення розрахунку.

Відповідно до п.12 ст.9 Закону про РРО не застосовуються реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).

Оскільки в оцінюваних випадках в місцях отримання товарів операції з розрахунку готівкою не вчинювались, то відповідно до п.12 ст.9 Закону про РРО позивач правомірно не застосовував РРО. Неправомірного незастосування позивачем РРО, складу порушення в діях позивача, суд не встановив, відтак притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про РРО не відповідає змісту цього законодавства.

Відповідач тлумачить зміст законодавства про РРО таким чином, що безпосередньо при передачі майна не за місцем проведення розрахунків готівкою РРО не застосовується, але передача  готівки у місці проведення розрахунків за цією господарською операцією має фіксуватися РРО. Таке тлумачення не відповідає змісту наведеної частини ст.9 Закону про РРО, суд не погоджується з цим тлумаченням, оскільки при умові його прийняття за правильне зміст п.12 ст.9 Закону про РРО нівелюється (без цієї норми зміст законодавства про РРО був би таким, як тлумачить відповідач, а з нею - зміст законодавства інший -наведений позивачем та судом).

Поряд з викладеним орган державної податкової служби не спростував тези позивача про те, що відчужувані пісок, щебінь, металобрухт, страви для харчування є продуктами власного виробництва позивача. Відповідач не довів, щоб позивач перелічені предмети набував у інших суб'єктів. Відповідно ДПІ у м. Херсоні не довела складу порушення законодавства про РРО в діях Херсонського морського торговельного порту, що мала зробити при запереченнях проти позову у відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як це слідує з п.9.1 ст.9 Закону про РРО не застосовуються реєстратори розрахункових операцій при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Названі за природою операції позивачем здійснювались не як підприємством торгівлі чи громадського харчування, не підрозділом позивача, який за статусом може здійснювати торгівлю та громадське харчування (щодо цієї тези обґрунтування наводяться в п.2 мотивувальної частини цього судового рішення).

2. За вже згаданим актом перевірки в якості порушень, що привели до притягнення позивача до відповідальності за Указом № 227 контролюючий орган кваліфікував такі обставини: "... встановлено несвоєчасність здійснених розрахунків з товаровиробниками агропромислового комплексу: ДП "Гауда", ТОВ "Станіслав і Ко" за молочну продукцію у сумі 40294,29грн.; ТОВ "Новокаховський м'ясокомбінат "Мрія" за м'ясо та м'ясопродукти у сумі 22956,70".

Відповідно до п.4 цього Указу  Президента України підприємства оптової та роздрібної торгівлі незалежно від форм власності перераховують інкасовану виручку від реалізації сільськогосподарської продукції та продовольства, придбаних у товаровиробників агропромислового комплексу України, за вирахуванням торгової націнки, не пізніше наступного дня після дня зарахування виручки на рахунки постачальників, після чого платежі здійснюються у встановленому порядку. У разі використання цих коштів підприємствами оптової торгівлі для іншої мети чи залишення їх на рахунку або проведення різного роду операцій щодо незарахування коштів на розрахункові рахунки товаровиробників АПК органами державної податкової служби у безспірному порядку стягується до місцевого бюджету штраф у розмірі 50% від сум, не перерахованих у встановлені строки зазначеним товаровиробникам; також ці підприємства сплачують пеню у розмірі 1,5% від суми платежу на користь товаровиробника сільськогосподарської продукції та продовольства і 1,5% від суми платежу до місцевого бюджету за кожен банківський день прострочення платежу, якщо більший розмір пені не обумовлено угодою сторін, з подальшим спрямуванням нарахованих сум на підтримку товаровиробників сільськогосподарської продукції.

Стосовно виявлених ДПІ у м. Херсоні операцій Херсонський морський торговельний порт не є суб'єктом відповідальності за наведеною нормою Указу № 227, реалізацію портом набутих у ДП "Гауда" та м'ясокомбінату "Мрія" товарів орган державної податкової служби не довів, напроти, позивач спростував тезу позивача про подальшу реалізацію цих товарів, довів їх набуття у переробних підприємств АПК для споживання (а не для реалізації) та фактичне їх споживання безпосередньо позивачем без подальшої реалізації як підприємством роздрібної та оптової торгівлі в розумінні Указу № 227.

Позивач дійсно має в якості підрозділу "Інтерклуб", має ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами саме в цьому "Інтерклубі", дозволи на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на розміщення, експлуатацію об'єкта діяльності в сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг в барі "Інтерклуб". Однак, теза про, навіть, часткову реалізацію в "Інтерклубі" куплених товарів у зазначених переробних підприємств АПК відповідачем не доведена. Суд зауважує, що орган державної податкової служби під час перевірки не досліджував питання про те як саме, кому саме реалізовано (чи з цією метою попередньо набуто), а чи спожито позивачем куплені у ДП "Гауда" та м'ясокомбінату "Мрія", теза про часткову реалізацію в "Інтерклубі" набутого у цих осіб товару з'явилась у позиції відповідача вже на стадії судового розгляду справи, в акті перевірки ці обставини не фіксувалися.

Набуті ДП "Херсонській морський торговельний порт" у ДП "Гауда" молокопродукти та у Новокаховського м'ясокомбінату "Мрія" м'ясопродукти споживалися цим підприємством, а не реалізовувались у сфері торгівлі чи громадського харчування (до цієї сфери за природою могла б відноситись діяльність у названому "Інтерклубі").

За наданими позивачем даними молокопродукти (молоко, кефір, сметана, йогурт, сир, масло) та м'ясопродукти (м'ясо, шпик) споживались у підрозділах позивача: дитячий садок "Морячок" (харчування дітей), дитячий оздоровчий табір "Фрегат" (харчування перебуваючих на оздоровленні дітей), харчування працівників у робітничій, відомчій їдальні - підрозділі - а також надавались в якості харчування працівникам флоту, кар'єру, а також додаткового, оздоровчого харчування працівникам, зайнятим на роботах з шкідливими умовами праці. Викладене підтверджується узагальнюючими реєстрами - витягами з документів бухгалтерського обліку щодо розподілу молокопродуктів та м'ясопродуктів, копіями наказів керівника  Херсонського морського порту  на виконання умов колективного договору № 47-А від 01.02.2006р. "Про безкоштовну видачу молока працівникам та службовцям, зайнятим на виробництві, цехах та інших підрозділах із шкідливими умовами праці", № 314-А від 02.06.2006р. "Про збільшення коштів на харчування плавскладу флоту (портового) і працівників, які працюють у кар'єрі", віднесенням вартості харчування до вартості 1 койко-доби перебування кожної з 600 дітей в оздоровчому таборі "Фрегат" (а.с.75-85).

Судом прийнято до уваги, що статус внутрішньої робітничої їдальні позивача, яка забезпечує харчування працівників (споживання позивачем), а не реалізацію товарів у торгівлі, громадському харчуванні, встановлено ДПІ у м. Херсоні за актом перевірки. На аркуші № 33 акта перевірки (а.с.27, на звороті) зазначено: "На право здійснення діяльності у сфері роздрібної торгівлі та громадського харчування в їдальні по пров. Спартаківський, б.1 Херсонський морський торговельний порт не має торгового патенту тому, що їдальня є відділом робітничого постачання, згідно наказу № 15 від 07.12.2000р. Головного Управління економіки облдержадміністрації, управління торгівлі і побутового обслуговування".

Виходячи з викладеного, оспорюване рішення № /0 від 16.05.2007р. є нечинним у повному обсязі з моменту його прийняття, в тому числі  й в частині, скасованій пізніше в адміністративному порядку.

Задовольняючи позов, суд відносить судовий збір у справі на Державний бюджет України.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинним рішення ДПІ у м. Херсоні № від 14.05.2007р. щодо визначення Херсонському морському торговельному порту 3372грн. штрафу за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій та рішення цього ж органу державної податкової служби № /0 від 16.05.2007р. щодо визначення Херсонському морському торговельному порту 42871грн. 35коп. штрафних санкцій  за порушення законодавства про нормалізацію платіжної дисципліни в народному господарстві.

3. Стягнути з Державного бюджету України (Уповноважений територіальний орган - Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 21, ) на користь Херсонського морського торговельного порту (, м. Херсон, пр-кт Ушакова, буд.4, р/р 9 в Одеській філії АБ "Експрес-Банк", МФО 328801) 6грн. 80коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати за зверненням позивача після набрання постановою законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня  складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                  В.В. Чернявський

Повний текс постанови

складено 12.10.2007р.