ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" листопада 2007 р.                                                                   Справа № А19/450-07

(зал судових засідань №  203)

Суддя Господарського суду Київської області Карпечкін Т.П. за участю секретаря судового засідання Десятникової В.Б., розглянувши адміністративну справу

за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції, м. Київ

до Приватного підприємства „Володимир”, м. Фастів

про стягнення 239,50 грн.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Халупка С.І. (дов. № 962-07-06 від 18.06.2007 року);

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області надійшов адміністративний позов Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції до Приватного підприємства „Володимир” про стягнення           239,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим,  що відповідач несвоєчасно сплачує страхові внески до Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 11.09.2007 року складає  239,50 грн.

Ухвалою суду від 15.10.2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання на 12.11.2007 року.

Сторони належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи ухвалою суду від 15.10.2007 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. В судове засідання представник відповідача не прибув та не повідомив суд про причини неприбуття

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. У зв’язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Приватне підприємство „Володимир” взято на облік як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Фастівській районній виконавчій дирекції

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, платниками   страхових   внесків   на  загальнообов'язкове державне соціальне страхування  у  зв'язку  з  тимчасовою  втратою працездатності    та   витратами,   зумовленими   народженням   та похованням, є страхувальники та застраховані особи. Таким чином, на відповідача покладено обов’язок сплачувати відповідні страхові внески.

Розмір страхових внесків для роботодавців відповідно до ст. 21 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” встановлено у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих  працівників, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних  осіб.

Відповідно до п. п. 3, 4. Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду, затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 16 від 26.06.2001 року, страхувальники, зазначені в пунктах 2.1 та 2.2 цієї Інструкції, щомісячно нараховують страхові внески в розмірах, встановлених чинним законодавством. При цьому не мають значення джерела фінансування витрат на оплату праці. Нарахування здійснюються без зменшення заробітної плати на суму податків та обов'язкових платежів.

Згідно ст. 23 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, перерахування зазначених сум здійснюється шляхом безготівкових розрахунків

здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день,  встановлений для одержання  в  установах  банку  коштів  на оплату праці за відповідний період.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, страхувальник зобов'язаний нараховувати  і  сплачувати  в  установлені  строки  та  в повному обсязі страхові внески.

Порушуючи вимоги законодавства відповідач, в установлені строки та в повному обсязі не сплачує страхові внески до Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, станом на 11.09.2007 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 239,50 грн., що підтверджується звітом відповідача про нараховані внески та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за 2002 рік.

Згідно ст. 30 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, страхувальник  -  роботодавець  несе  відповідальність за несвоєчасність  сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі  страхових  внесків,  що  сплачують застраховані особи через рахунки  роботодавців,  а  також за порушення порядку використання страхових  коштів. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником  або неповної їх сплати  страхувальник  сплачує  суму  донарахованих  контролюючим органом  страхових  внесків  (недоїмки),  штраф  та  пеню. Не  сплачені  в  строк  страхові  внески,  пеня  і   штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Право застосовування фінансових санкцій, передбачених цією статтею,  мають  керівники  виконавчої  дирекції  Фонду  та   його відділень, їх заступники.

Як свідчать матеріали справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує страхові внески в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 239,50 грн.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Володимир” (Київська область, м. Фастів,          вул. Кірова,26/6, код 31213385, п/р 6001 в АКБ „Правексбанк”, м. Фастів,           МФО 321842) на користь Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції ( 04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 30, код 21615608, п/р 0001 в Управлінні Держказначейства у Київській області , МФО 821018) –239 (двісті тридцять дев’ять ) грн. 50 коп. заборгованості.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Карпечкін Т.П.