ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

15.03.2007р.                                                                                          Справа №  14/53

за позовом  Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України""Гребінківський елеватор", пров. Пирятинський, 46, м. Гребінка, Полтавська область,37400

до  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес", с. Майорщина, Гребінківський район, Полтавська область,37420

про  стягнення 69777,74 грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Бровар Б.І., дор. б/н від 14.03.2007р.

від відповідача:  не з'явився (повідомлений належним чином)

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення 69777,74 грн. - заборгованості за договором складського зберігання зерна кукурудзи №131 від 11.07.2005р., в тому числі: 69677,92 грн. - основного боргу, 99,82 грн. - пені.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, у відзиві на позов проти заявлених позовних вимог не заперечує, але посилається на скрутний фінансовий стан, який виник у господарстві.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи і подані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 11.07.2005р. між Дочірнім  підприємством  Державної  акціонерної  компанії “Хліб України”  “Гребінківський  елеватор”,  м. Гребінка (далі - позивач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес", с. Майорщина (далі - відповідач)  було укладено договір  складського зберігання  зерна  кукурудзи № 131 (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач  зобов'язувався  передати зерно кукурудзи в кількості 800 тон, а позивач - прийняти його на зберігання.

Станом  на  10.11.2005 р.  СТОВ «Прогрес»  завезло  на  збереження  525,385  тон  кукурудзи .

Згідно  з  тарифами  на  послуги,  передбаченими  п.4.2  договору  борг  відповідача за надані послуги перед позивачем склав  34028,80грн.,  в т.ч. ПДВ,  що  підтверджується  рахунком № 716  від  10.11.2005р.

В  період  з  10.11.2005р.  по 22.11.2005р.  відповідач  завіз  на  зберігання  позивачу ще  719,147 тон  кукурудзи.  Вартість  послуг,  наданих позивачем по  прийманню,  сушці,  збереженню,  очистці,  сепарації  зерна  разом  з  вартістю  складської  квитанції  та  переоформленню  документів  по  даній  партії  кукурудзи  становить  60887,46 грн. в  т.ч.  ПДВ,  що  підтверджується  рахунком № 735  від  22.11.2005р.

В  період  з  22.11.2005р.  відповідач  завіз  на  зберігання  ще  791,189 тон  кукурудзи.

Згідно  з  рахунком  № 804  від  21.12.2005р.  вартість  послуг  по  даній  кукурудзі  склала  73407,92 грн. в  т.ч. ПДВ.

Загальна сума  наданих позивачем послуг  щодо  кукурудзи  урожаю  2005 року,  складає (в т.ч. ПДВ) 168324,18 грн. (розрахунок у матеріалах справи).

24.11.2005р.  платіжним  дорученням  № 435  відповідач перерахував  позивачу 37092,98 грн.  Згідно  з  записом призначення  платежу, дана  сума  надійшла  для  погашення  рахунку  № 710  від  08.11.2005р. (послуги  за  жито),  сума  - 3619,96 грн.,  № 611 від  17.10.2005р. (послуги по соняшнику),  сума – 3472,82 грн.  та  часткова  оплата  по  рахунку  № 735  від  22.11.2005р.  Тобто,  по  рахунку № 735  оплачено  лише  30000,20 грн. (розрахунок у матеріалах справи).

Залишок боргу  по  рахунку  № 735  по  кукурудзі,  станом  на  24.11.2005р.,  відповідно  склав           30887,26 грн.

Платіжним  дорученням № 453  від  28.11.2005р. відповідач  у  рахунок  погашення  боргу  по  рахунку № 735  перерахував позивачу   ще  10000,00 грн.  Тобто,  заборгованість  відповідача по  рахунку  № 735  станом  на  28.11.2005р.  залишилась  в  сумі  20887,26 грн.

Платіжним  дорученням № 402  від  11.11.2005р.  відповідач перерахував  на погашення  рахунку № 716  від  10.11.2005р.  34028,80 грн.  Тобто,  по  рахунку  № 716 відповідач виконав  свої  зобов’язання  в  повному  обсязі.

30.03.2006р.  платіжним  дорученням  № 68 відповідач перерахував  по  рахунку № 804  від  21.12.2005р.  10000,00 грн.,  платіжним  дорученням  № 140  від 30.05.2006р.  в  рахунок  погашення  рахунку № 804  ще  перерахував  10000,00 грн.  Тобто,  станом  на  30.05.2006р.  залишок  боргу  по  рахунку  № 804  склав 53407,92 грн.

Оскільки  відповідач  не  повністю  розрахувалося  з  позивачем,  заборгованість  СТОВ «Прогрес»  за  послуги  по  кукурудзі  станом  на  30.05.2006р.  склала  74296,06 грн.

04.04.2006р. відповідач  отримав  від  позивача 11648,0 кг  дизельного  пального  на  суму  46691,20 грн.  за накладною № 116 від  04.04.2006р.

Згідно  з  даною  накладною,  позивач  виписав  відповідачу  рахунок № 116  від  04.04.2006р.   на   суму  46691,20 грн. в т.ч. ПДВ.

26.04.2006р.  згідно  з  накладною № 140  відповідач  отримав  від  позивача  насіння  кукурудзи «Білозірський 295 СВ»  та насіння  кукурудзи «Харківська 250 МВ»  на  загальну  суму  44553,60 грн. в  т.ч. ПДВ.  Згідно  з  даною  накладною  був  виписаний  рахунок № 140  від  26.04.2006р.  на  суму  44553,60 грн.

Таким чином,  борг  відповідача  за  отримані  ним  матеріальні  цінності,  склав 91244,80 грн.

Згідно  з  договором  зберігання  зерна  № 197  від  13.06.2006р.  відповідач завіз  позивачу  307,947 тонни  ячменю 3 кл.  у  фізичній  вазі.

За  послуги  надані  по  ячменю  14.08.2006р.  позивач  виставив  відповідачу рахунок   № 302  на  суму  4234,42 грн.  Цього ж  дня відповідач в  рахунок  погашення боргу  за  отримані  матеріальні  цінності  та  послуги,  передав  по  накладній  № 983 – 204,282 тон ячменю  на  суму  100097,36 грн.

Відповідно,  з  даних  коштів  були  погашені  рахунки № 302, № 140  та  № 116. Залишок коштів  по  погашенню  даних  рахунків  склав 4618,14грн.

Вказаний залишок  в  сумі  4618,14 грн.  позивач  зарахував  в  рахунок  погашення  заборгованості  відповідача  за  надані  послуги  по  кукурудзі  урожаю  2005р.

Тобто,  борг  відповідача  станом  на  14.08.2006р.  за  послуги  по  кукурудзі  склав  69677,92грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, підписаним сторонами у справі, станом на 18.12.2006р.(копія в матеріалах справи).

Згідно з умовами  п.3.10, п. 5.1 договору відповідач зобов’язався своєчасно розраховуватись за надані йому послуги з приймання,  зберігання, відвантаження та надання додаткових послуг, пов’язаних із зберіганням та відвантаженням зерна, а також сплачувати вартість послуг, пов'язаних із зберіганням зерна, за весь період його збереження.

Пунктами 4.1-4.2 договору сторони погодили, що розрахунки за послуги при зберіганні зерна, як правило, здійснюються грошима. Як виняток допускається розрахунок у натуральній формі по ринковій ціні (ціна мірчука), яка діятиме на момент поставки у позивача. Відповідач сплачує за рахунками позивача вартість послуг із ПДВ.

Стаття 936 Цивільного кодексу України визначає, що за договором зберігання  одна   сторона   (зберігач) зобов'язується зберігати річ,  яка  передана  їй  другою  стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй  другою стороною. Відповідно до статті 946 ЦК України, плата за зберігання та строки її внесення встановлюється договором зберігання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна  із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того,  що обов'язок виконується належним боржником  або  виконання приймається  належним кредитором чи уповноваженою на це особою,  і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням,  проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі статтею 550 ЦК України право  на  неустойку  виникає  незалежно  від  наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Позивач відповідно до пункту 7.1 договору нарахував відповідачу пеню в сумі 99,82 грн. за період із 20.03.2006р. по 11.01.2007р. (розрахунок у матеріалах справи).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, відхиляються судом виходячи з наступного.

Стаття 617 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Відповідно до частин 1-2 статті 193 ГК України  суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.   До    виконання    господарських   договорів   застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України   з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.      Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази (в матеріалах справи), які дають підстави суду задовольнити їх повністю і стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу  - 69677,92 грн., 99,82 грн. – пені,  697,78 грн. – витрат по сплаті державного мита, 118 грн. – витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Порогрес", Полтавська область, Гребінківський район, с. Майорщина (р/р 0208 в ПОФ  АППБ "Аваль" МФО 331605 код 21044481) на користь Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Гребінківський елеватор", Полтавська область, м. Гребінка, пров. Пирятинський, 46 (р/р 1 АБ "Полтава-банк" МФО 331489) код 00955680) суму основного боргу  - 69677,92 грн., 99,82 грн. – пені,  697,78 грн. – витрат по сплаті державного мита, 118 грн. – витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                            Іваницький О.Т.