ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 р.
№ Б15/86/04

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Заріцької А.О.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

на ухвалу

від 13.12.2006 р. Дніпропетровського апеляційного     господарського суду

у справі
№ Б15/86/04 господарського суду Дніпропетровської області

за заявою
ТОВ "Інтеріор", м. Запоріжжя

до
ВАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про
банкрутство

представники сторін в судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № Б15/86/04 про банкрутство ВАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2006 р. зупинено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006 р. (суддя Петренко Н.Е.) поновлено провадження у справі.

Боржник у справі –ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” з ухвалою від 19.09.2006 р. не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. (судді: Коршун А.О. –головуючий, Виноградник О.М., Джихур О.В.) відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006 р.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду апеляційної інстанції, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. та справу направити до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006 р.

На думку заявника касаційної скарги, судом апеляційної інстанції порушено ст. 97 ГПК України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, такий випадок встановлений частиною 1 статті 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення. Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала. Ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Втім, оскарження ухвали про поновлення провадження у справі чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 1 ст. 62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви (у даному випадку –апеляційної скарги), якщо вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції законно та обґрунтовано відмовив в прийнятті апеляційної скарги на судове рішення, що не підлягає оскарженню.

У зв’язку з чим, підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції та відповідно для задоволення касаційної скарги боржника не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що про неможливість оскарження такої ухвали суду неодноразово вказувалось боржнику Вищим господарським судом України, зокрема у постанові від 16.08.2006 р. та ухвалі від 16.03.2007 р. у цій справі.

Також, ухвалою Верховного Суду України від 26.10.2006 р. було відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду зазначеної постанови Вищого господарського суду України від 16.08.2006 р.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ГПК України сторона у справі має право оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому Кодексом порядку та у відповідності до ч. 3 названої статті зобов’язана добросовісно користуватися належним їй процесуальним правом.

Постійне оскарження судових актів у справі про банкрутство, які не підлягають оскарженню, а також їх подальше систематичне оскарження в апеляційному та касаційному порядку свідчить про зловживання боржником своїми процесуальними правами.

Внаслідок такого оскарження зупиняється рух справи про банкрутство та тривалий час справа не розглядається місцевим господарським судом,  не оплачується боржником кредиторська заборгованість у зв’язку з дією мораторію на задоволення вимог кредиторів тощо, тим самим порушуються конституційні права кредиторів боржника, а підприємство боржника доводиться до банкрутства.

У зв'язку з чим, суд касаційної інстанції застережує, що в разі наступного подання тотожної касаційної скарги до Генеральної прокуратури України буде направлено відповідне повідомлення в порядку ст. 90 ГПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись  ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. ст. 22, 62, 79, 106, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"  залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. у справі № Б15/86/04  залишити без змін.

Головуючий                                                                            Б.М. Поляков

Судді                                                                                              Л.Й. Катеринчук

А.О. Заріцька