ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.
15:50

Справа №  9/347/07

24 липня 2007р., 12 год. 50 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22. каб. № 813

Господарський суд Миколаївської області у складі  судді Філінюк І.Г., при секретарі Сіренко І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали адміністративного позову:

Прокурора м.Южноукраїнська в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в м.Южноукраїнськ Миколаївської області, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, бульвар Цвіт очний, 4,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Миколаївські мануфактури”, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, Гідрокомплексв, 4,

За участю представників сторін:

Прокурор: Жмура А.О.

Від позивача: Віденко С.В., дор. №2687/07 від 21.05.2007р.

Від відповідача: Потапова Л.А., дор. №1 від 13.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПФУ в м.Южноукранську заборгованість в сумі 166093,00грн.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та в зв’язку з важким фінансовим становищем підприємства, заявив клопотання про відстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора та представників сторін, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідач по справі зареєстрований в УПФ України в м.Южноукраїнську Миколаївської області як платник збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності з п.6 ч.2 ст.17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003р. відповідач, як страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 64 Закону України “Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування” встановлено право Пенсійного фонду та її територіальних органів стягувати з платників несплачені суми страхових внесків.

Страхові внески ст.1 Закону України “Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування” визначені, як кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені  згідно із законодавством, що діяло раніше та кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

За результатами господарської діяльності за січень –квітень 2007рік підприємець всупереч вимог ст.20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»відповідач зобов’язаний був сплати до управління внески на загальнообов’язкове пенсійне страхування у сумі 165652,97грн., свої зобов’язання виконав частково сплатив заборгованість в розмірі 14662,49грн., внаслідок чого станом на 29.05.2007р. має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 150990,48грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданими розрахунками зобов’язання відповідача зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування; направленням відповідачу: вимоги та розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове дердавне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування” територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за  формою  і  у строки,  визначені   правлінням   Пенсійного   фонду,   надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти  робочих  днів  із  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки та суми фінансових санкцій. У разі несплати страхувальником суми недоїмки, орган Пенсійного  фонду  має  право   звернуться   до   господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки

На час розгляду справи, відповідач у встановленому порядку вимоги позивача про сплату недоїмки, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені не оскаржив,  заборгованість у сумі 166093,93грн. не сплатив.

За таких обставин, позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та заявив клопотання про відстрочення виконання судового рішення строком  на 17 місяців.

Позивач проти клопотання відповідача не заперечує.

За такими обставинами, оскільки вказані заявником обставини роблять неможливим негайне виконання рішення суду, суд вважає за доцільним розстрочити виконання судового рішення.

Керуючись  ст.ст. 87, 94, 160, 161, 162, 163, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  –

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївські мануфактури” (Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, Гідрокомплексв, 4, ) на користь Управління пенсійного фонду України в м.Южноукраїнськ Миколаївської області (Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, бульвар Цвіт очний, 4, р/р29 в ОПЕРВ Ощадбанку України, МФО 326461, ) 166093,93грн. боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївські мануфактури” (Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, Гідрокомплексв, 4, ) в доход держбюджету України в особі Державного бюджету Центрального району м.Миколаєва (2090200  р/р 0006 Банк: УДК у Миколаївській області, МФО 826013, )   3,40грн. держмита.

Клопотання відповідача задовольнити.

Відстрочити виконання постанови господарського суду Миколаївської області від 24.07.2007р. по справі №9/347/07 строком 17 місяців тобто до по 24 грудня 2008р.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя
I.Г.Фiлiнюк