ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2007 р.  15:45              Справа № АС-41/72-07

вх. № 2421/1-41

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін :

позивача - Гаврилова Л.О. дов.

1-го відповідача - Кобилинська О. А., Чернієнко Ю.Г., Лашина О.В. дов.

2-го відповідача - Ізмайлов В.О. дов.

прокурор - Балаклицький В.В. посв.

по справі за позовом  ТОВ "Надежда" м. Х-в

до  Нововодолазька МДПІ Харківської області с. Н. Водолага,

УДК у Харківській області

За участю Прокуратури Харківської області

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Надежда», м. Харків, звернувся до суду з позовом про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення Нововодолазької МДПІ у Харківській області №/0 від 21.11.2006 р., зобов’язання Нововодолазької МДПІ у Харківській області надати до ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області протягом п’яти робочих днів, наступних за днем отримання постанови суду висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. та зобов’язання ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області на підставі отриманого висновку від МДПІ у Нововодолазькому районі Харківської області надати ТОВ «Надежда» зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. та перерахувати з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок 164 в ХФ ТОВ «Укрпромбанк» МФО 350686 протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу суму податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до пп. 7.7.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. У зв’язку з виникненням від’ємного значення з податку на додану вартість у серпні 2005 р., позивач 31.10.2006 р. надав до Нововодолазької МДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість, в якому було збільшено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню  на рахунок платника податку на суму 196800,00 грн. Зазначене від’ємне значення утворилося у зв’язку з придбанням позивачем у червні 2005 р. трьох зернозбиральних комбайнів, сплатою позивачем ТОВ ТД «Донснаб» грошових коштів, у т.ч. ПДВ в сумі 196800,00 грн. у липні 2005 р. та включенням  зазначених сум до складу податкового кредиту у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень та липень 2005 р.

Проте, в порушення пп. 7.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», Нововодолазька МДПІ у Харківській області, на підставі акту перевірки №87/15-110-30773924 від 20.11.2006 р. прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке на думку позивача є незаконним, тому має бути визнано нечинним та скасовано і  МДПІ у п'ятиденний термін має бути зобов’язано надати висновок до ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області про відшкодування   з Державного бюджету сум ПДВ по декларації за серпень 2005 р.,  та зобов’язано ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області здійснити відшкодування ПДВ у встановлений законом строк.

Відповідач, Нововодолазька МДПІ у Харківській області проти позову заперечує, посилаючись на підстави, викладені в запереченнях на адміністративний позов, а саме на факт порушення позивачем  вимог п.п. 7.7.2. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та просить суд відмовити ТОВ «Надежда» в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

В судовому засіданні 27.04.07 р. у зв’язку з реорганізацією 2 відповідача ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області, його було замінено правонаступником - УДК у Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 15.11.2006 р. по 20.11.2006 р. посадовими особами першого відповідача було проведено невиїзну документальну перевірку правомірності відшкодування податку на додану вартість ТОВ «Надежда» за період з 01.07.2005 р. по 31.08.2005 р. та за результатами перевірки складено акт №87/15-110-30773924 від 20.11.2006 р., за висновками якого встановлено порушення позивачем пп.7.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додатну вартість”, в результаті чого зменшено бюджетне відшкодування по податку на додану вартість за серпень 2005 р. на суму 196800 грн. Як вказано в акті перевірки, сума податку на додану вартість по придбаних у червні 2005 р. та сплачених в липні 2005 р. зернозбиральних комбайнах в розмірі 196800,00 грн. до суми податкового кредиту у рядку 17 податкової декларації за липень 2005 р. не увійшли, в зв’язку з чим до рядку 4 розрахунку «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню» сума у розмірі 196800 грн. віднесена неправомірно.

На підставі вказаного акту, начальником МДПІ 21 листопада 2006 р. було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0, яким з посиланням на п. «в» пп.4.2.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», пп.7.7.2 ст. 7, пп.7.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»  зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн.

Цим же податковим повідомленням-рішенням перший відповідач повідомив позивачу, що у десятиденний термін від дня отримання цього податкового повідомлення-рішення заявлена та невідшкодована сума бюджетного відшкодування зменшується у картці особового рахунку платника податків.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі нижчевикладеного:

З наданих суду документів вбачається, що 23.05.2005 р. між ТОВ «Надежда» та ТОВ ТД «Донснаб» було укладено договір купівлі-продажу №2305/05-07 ДТ, згідно з яким позивач придбав у ТОВ ТД «Донснаб» комбайни.

Як вбачається з акту перевірки, 25.06.2005 р. ТОВ ТД «Донснаб» передав ТОВ «Надежда» три зернозбиральні комбайни ДОН - 1500 Б на загальну суму 1 476 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 246 000,00 грн.

Відповідно до пп. 7.5.1  ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У зв’язку з тим, що позивачем було отримано зернозбиральні комбайни у червні 2005 р., ТОВ «Надежда» було відображено суму податкового кредиту за  вказаною податковою накладною у декларації з податку на додану вартість за червень 2005 р. у рядку 17 «Усього податкового кредиту», а також у рядку 22.2. «Зарахування від’ємного значення різниці поточного звітного податкового періоду до складу податкового кредиту наступного звітного податкового кредиту» цієї ж декларації. Фактична оплата за придбані комбайни була проведена позивачем у липні 2005 р. платіжними дорученнями №99 від 11.07.2005 р., №130 від 20.07.2005 р., №131 від 21.07.2005 р., №132 від 22.07.2005 р.

Відповідно до пп. 7.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У зв’язку з тим, що фактична оплата за придбані зернозбиральні комбайни була здійснена тільки у липні, позивач не мав право на бюджетне відшкодування з ПДВ у липні 2005 р.

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2005 р. та не спростовується відповідачем, сума податкового кредиту у розмірі 196800,00 грн. була відображена у позивачем у рядку 23.1. «Залишок від’ємного значення попереднього звітного податного періоду, що включається до податкового кредиту поточного звітного податкового періоду» цієї декларації.

31.10.2006 р. позивачем було надано до Нововодолазької МДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2005 р.,  в якому було збільшено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню  на рахунок платника податку на 196800,00 грн., зокрема, відображено зазначену суму у рядку 23 декларації «Залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» та у рядку 25.1. «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку».           Також 31.10.2006 р. позивачем було надано до Нововодолазької МДПІ розрахунок бюджетного відшкодування за серпень 2006 р. та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок позивача.

Позивачем до рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування (додатка 3 до податкової декларації з податку на додану вартість) за серпень 2005 р. - «Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)» включена сума податку на додану вартість, сплачена у зв’язку з придбанням трьох комбайнів у ТОВ ТД «Донснаб» у розмірі 196800,00 грн.

Пп. 7.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в редакції з 1 червня 2005 р. , якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Позивач суму ПДВ, заявлену до відшкодування у декларації за серпень 2005 р. у попередньому податковому періоді – липні 2005 р. сплатив ТОВ ТД «Донснаб» у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, а також не заперечується першим відповідачем. Першим відповідачем в акті перевірки від 17.10.2005 р. зазначено, що при проведенні зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника встановлено, що ТОВ ТД «Донснаб» отримав комбайни від ТОВ «Крим Дон», який в свою чергу, імпортував їх у ВТО «Комбайновий завод» «Ростсельмаш». Фактів несплати ПДВ зазначеними підприємствами або їх «фіктивність» першим відповідачем не встановлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд зазначає, що крім визначених пп. 7.4.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" обов'язкових підстав для виникнення у платника податку права на податковий кредит з ПДВ необхідна ще й така підстава, як сплата платником сум податку, тобто Законом встановлено прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету ПДВ та відшкодуванням такого податку. За змістом Закону право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті ПДВ, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті ПДВ в ціні товару.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується і першим відповідачем, порушень з боку позивача при формуванні податкових зобов'язань та податкового кредиту червня, липня та серпня 2005 р. не встановлено.

Позивач в рядках 3 та 4 розрахунку суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2005 р. задекларував як суму бюджетного відшкодування 196800,00 грн., тобто, виходячи з загальних вимог Закону України „Про податок на додану вартість” та як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив всі дії, які дають право та підстави для отримання бюджетного відшкодування за звітний податковий період у наступному податковому періоді. Таку ж суму визначено у рядках 25, 25.1 податкової декларації на додану вартість за серпень 2005 р.

Надання платником податку разом з податковою декларацією по ПДВ Розрахунку суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з ПДВ), випадки надання Розрахунку та вимоги щодо його заповнення передбачені п.5.12. Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.1997 р. № 166 (із змінами і доповненнями). При буквальному прочитанні рядка 2 Розрахунку суми бюджетного відшкодування, де міститься вимога про зазначення суми податкового кредиту попереднього податкового періоду тільки за рядком 17 податкової декларації попереднього податкового періоду, можна зробити висновок, що сума бюджетного відшкодування дорівнює сумі податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченій у попередньому податковому періоді та відображена вперше у складі податкового кредиту попереднього податкового періоду.

Між тим, Закон України „Про податок на додану вартість” (п. „а” пп.7.7.2. ст.7) встановлює, що сума бюджетного відшкодування повинна дорівнювати сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), тобто Закон не вимагає від платника податку для визначення суми бюджетного відшкодування, щоб податковий кредит формувався і сплачувався в одному податковому періоді.

Висновки першого відповідача, викладені в акті перевірки, частково ґрунтуються на формулюванні рядка 2 розрахунку сум бюджетного відшкодування, принцип обрахування суми бюджетного відшкодуванням по ПДВ за яким суперечить принципам, закладеним в Законі України „Про податок на додану вартість”, а відтак, в силу ч.4 ст.9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Задовольняючи вимоги, суд зазначає, що дії  позивача по визначенню сум, що підлягає бюджетному відшкодуванню ПДВ в декларації за серпень 2005 р. відповідають вимогам пп.7.7.1, 7.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а оскаржуване рішення є неправомірним, прийнятим у порушення вказаних норм Законів та підлягає визнанню нечинним та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,  прав  та  інтересів  юридичних осіб  у  сфері  публічно-правових  відносин  від  порушень  з боку органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  їхніх посадових  і  службових осіб,  інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі  законодавства,  в  тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди серед іншого перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). При розгляді справи судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято всупереч Закону України «Про податок на додану вартість» та без врахування всіх фактичних обставин.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов’язання Нововодолазької МДПІ у Харківській області надати до відділення Державного казначейства у Нововодолазькому районі Харківської області протягом п’яти робочих днів, наступних за днем отримання постанови суду висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. та зобов’язання ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області на підставі отриманого висновку від МДПІ у Нововодолазькому районі Харківської області надати ТОВ «Надежда» зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. та перерахувати з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок 164 в ХФ ТОВ «Укрпромбанк» МФО 350686 протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу суму податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн., суд вважає, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 196800,00 грн., про що першим відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 21 листопада 2006 р.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Таким чином, на день винесення постанови у справі, відсутнє судове рішення, яке б набрало законної сили щодо вимог про скасування податкового повідомлення-рішення МДПІ у Нововодолазькому районі Харківської області  №/0 від 21 листопада 2006 р., яким було зменшено розмір бюджетного відшкодування по податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 2 пп. 7.7.8. п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», після закінчення процедури судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, обов’язок першого відповідача надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, виникне тільки з моменту набрання законної сили постановою суду про скасування податкового повідомлення-рішення МДПІ у Нововодолазькому районі Харківської області  №/0 від 21 листопада 2006 р., тому у задоволенні позовних вимог в частині зобов’язання Нововодолазької МДПІ у Харківській області надати до відділення Державного казначейства у Нововодолазькому районі Харківської області протягом п’яти робочих днів, наступних за днем отримання постанови суду висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. та зобов’язання ВДК у Нововодолазькому районі Харківської області на підставі отриманого висновку від МДПІ у Нововодолазькому районі Харківської області надати ТОВ «Надежда» зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. та перерахувати з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок 164 в ХФ ТОВ «Укрпромбанк» МФО 350686 протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу суму податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2005 р. у розмірі 196800,00 грн. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 4, 8, 17,55, 86, 94, 160 – 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нововодолазької МДПІ у Харківській області №/0 від 21.11. 2006 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Надежда» (63240, Харківська обл. Нововодолазький район, с. Караван, вул. Леніна, 40) 1,70 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне  оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлений 11.05.07 р.

Суддя