ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.
№ 16-30/30-06-1552

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
ТОВ “Марина-1998”

на постанову
від 03.07.07 Одеського апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду Одеської області

за позовом
Дорожньої лікарні Одеської залізниці

до
3-ті особи
ТОВ “Марина-1998”
РВ ФДМУ по Одеській області
Міністерство транспорту та зв’язку України
Головне управління МНС України в Одеській області

про
зобов’язання вчинити певні дії,

за зустрічним позовом
ТОВ “Марина-1998”

до

3-тя особа
за участю
Дорожньої лікарні Одеської залізниці
Одеської залізниці
ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” в особі Одеської філії
Одеська міська рада
Одеської транспортної прокуратури

про
встановлення сервітуту та встановлення огородження навколо об’єкту незавершеного будівництва,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з’явились,

відповідача: Кірпельський В.В. (дов. від 22.10.07),

3-тя особа-1: не з’явились,

3-тя особа-2: не з’явились,

3-тя особа-3: Мельник А.А. (дов. від 23.10.07 № 20-19-137),

прокуратури: Громадський С.О.,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 05.03.07 господарського суду Одеської області первісний позов Дорожньої лікарні Одеської залізниці задоволено. ТОВ “Марина-1998” зобов’язано: припинити дії з використання без згоди Дорожньої лікарні воріт від пожежного в’їзду до лікарні, зняти замки від воріт пожежного в’їзду до Дорожньої лікарні та не перешкоджати останній вільно володіти та користуватися вказаними воротами; припинити будівельно-монтажні та земельні роботи біля свого об’єкту по вул. Шклярука, 4-а на території лікарні та зняти самовільно встановлену дерев’яну огорожу і вивезти з території лікарні будівельну та іншу завезену техніку, будівельні вагончики, до відведення земельної ділянки під свій об’єкт; замінити пошкоджений електрокабель АВВГ-3х150+1х170 мм2 електропостачання сховища та аварійного електроспоживання головного лікувального корпуса лікарні від електрощита сховища до місця ушкодження; припинити дії з користування сховищем цивільної оборони ІІ класу № 56363, розблокувати броньовані двері та не перешкоджати Дорожній лікарні у володінні та користуванні сховищем; знести самочинно збудовану будівлю котельної, розташовану біля знесеної частини огорожі Дорожньої лікарні; полагодити пошкоджену огорожу Дорожньої лікарні Одеської залізниці  шляхом встановлення залізобетонних плит ПО2 (2.5х2.5) у кількості п’яти одиниць з боку вул. Шклярука між центральними та пожежними воротами лікарні. З ТОВ “Марина-1998” на користь позивача стягнуто 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. –витрат на ІТЗ судового процесу. Зустрічний позов ТОВ „Марина-1998” залишено без розгляду з огляду на обґрунтованість первісного позову і ненадання витребуваних судом документів в обґрунтування зустрічного позову у відповідності зі ст.ст. 32 і 33 ГПК України.

Постановою від 03.07.07 Одеського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись судовими рішеннями, ТОВ “Марина-1998” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове рішення, яким в позові Дорожньої лікарні Одеської залізниці відмовити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як було встановлено господарськими судами, які приймали рішення у даній справі, відповідно до договору від 31.10.2003 купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва за некомерційним конкурсом, укладеного між РВ ФДМУ по Одеській області та ТОВ “Марина-1998”, останнім придбано об’єкт незавершеного будівництва “реконструкція окремо заглибленої споруди під відділення спемотерапії, ульмології та ендоскопічної хірургії дорожньої лікарні”, розташованого на земельній ділянці площею 0,118 га за адресою: м. Одеса, вул. Шклярука, 4-А та передано придбаний об’єкт покупцю за актом приймання-передачі № 673 від 28.11.2003.

Згідно Статуту ТОВ “Марина-1998” вказане товариство є правонаступником ТОВ “Марина-98” щодо прав і обов’язків за вказаним договором купівлі-продажу.

Згідно п. 5.15 вказаного вище договору купівлі-продажу покупець, в період дії договору зобов’язаний здійснити будівництво під’їздів до придбаного об’єкту, а відповідно до пунктів 5.11 - 5.12 договору забезпечити виконання будівельно-монтажних робіт без будь-яких пошкоджень захисної споруди під придбаним об’єктом і при завершенні його будівництва улаштувати на захисній споруді (сховищі) запасний аварійний вихід, перенести вентиляційні шахти із зони завалу та прокласти інженерні мережі за узгодженням з Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Судами з’ясовано, що вказані умови договору відповідачем виконано не було.

До того ж, пунктом 5.9 договору купівлі-продажу встановлено, що відведення земельної ділянки під об’єктом вирішується самостійно новим власником  - ТОВ “Марина-1998” в порядку, встановленому чинним законодавством. Вказану умову договору відповідачем також не виконано, оскільки судами не було надано документального підтвердження цього, хоча такі вимоги судами ставились при відкладенні розгляду справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами попередніх інстанцій обгрунтовано взято до уваги, що вказаним вище договором купівлі-продажу об’єкту приватизації по вул. Шклярука не передбачено, продаж покупцю разом з об’єктом незавершеного будівництва також захисної споруди (сховища) цивільної оборони під цим об’єктом, оскільки ця захисна споруда за даними РВФДМУ по Одеській області і МНС не підлягає приватизації, тому відповідно не могла бути продана покупцю за договором купівлі-продажу і залишилась державною власністю, яка знаходиться на балансі Дорожньої лікарні.

Судами також встановлено що відповідно до Статуту Дорожньої лікарні Одеської залізниці, остання є установою з місцезнаходженням: м. Одеса, вул. Шклярука, 4-а; її майно є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання. Лікарня володіє та користується вказаним майном, зобов’язана забезпечити його зберігання, володіє та користується землею відповідно до чинного законодавства, що підтверджується листом-відповіддю Одеської залізниці голові Одеської міської ради від 28.09.2006 р. за № НЗП-02/211.

Збитки завдані Установі в результаті порушення її майнових прав громадянами, юридичними особами і державними органами відшкодовується за рішенням суду або арбітражного (господарського) суду.

Як з’ясовано судами попередніх інстанцій, ТОВ “Марина-1998” встановило свій замок на ворота пожежного під’їзду і самовільно користуються пожежними воротами лікарні (позивача), що є порушенням правил пожежної безпеки позивача, відповідач та залучені ним підрядні організації пошкодили електричний кабель електропостачання сховища та аварійного електроживлення головного лікувального корпусу лікарні, а також самовільно без дозволу позивача відкрито Сховище, заблоковані його вхідні двері і перекрито пожежний в’їзд шляхом встановлення дерев’яної огорожі. У Сховищі знаходяться будівельні матеріали ТОВ “Марина-1998”. Також місцевим господарським судом   під час виїзного засідання від 21.12.2006 встановлено ряд інших неправомірних дій щодо майна і території Дорожньої лікарні, що зафіксовано в протоколі. Про ці обставини позивач неодноразово повідомляв правоохоронні органи, які на звернення позивача пропонували йому звернутися до суду.

Крім того, судами враховано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2005 у справі № 16/213-05-4332, якою ТОВ “Марина-1998” відмовлено у праві користування воротами пожежного в’їзду до лікарні. При розгляді вказаної справи судом встановлено, що відповідач має можливість самостійно влаштувати під’їзд до свого об’єкту, однак, відповідні дії ТОВ “Марина-1998” здійснено не було.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено право особи на захист її цивільного права у разі його порушення, яка мало місце в даному випадку з боку ТОВ „Марина-1998” по відношенню до Дорожньої лікарні Одеської залізниці.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України „Про власність” положення щодо захисту права власності (ч. 2 цієї статті) поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання.

Згідно ст. 387 ЦК України власник  має  право витребувати своє майно від особи,  яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З огляду на викладене, а також на той факт, що ТОВ „Марина-1998” не було надано судам попередніх інстанцій доказів на отримання дозволу у органів місцевого самоврядування на будівництво придбаного по договору купівлі-продажу об’єкту і на здійснення будівельних робіт по цьому об’єкту у архітектурно-будівельній інспекції, згідно ст. 29 Закону України „Про планування та забудову територій”, як і не було оформлено в установленому законом порядку відведення земельної ділянки, на якій розташований придбаний об’єкт незавершеного будівництва, що не давало відповідачу права відповідно до ст. 125 ЗК України її використовувати і здійснювати на ній будь-які будівельні роботи, суди дійшли правомірного висновку щодо задоволення первісного позову та залишення без розгляду зустрічного про встановлення сервітутів щодо майна і спірної земельної ділянки, оскільки таких документів ТОВ „Марина-1998” на день розгляду справи і прийняття судом рішення не надало.

Як встановлено судами, змінами, внесеними 31.01.2007 до договору купівлі-продажу об’єкту за вказаною адресою від 31.10.2003, строк будівництва придбаного об’єкту (п. 5.5 договору) встановлений протягом 3 (трьох) років з моменту укладення цих змін до договору та внесені зміни в п. 5.14 в частині фінансування будівництва, у зв’язку з чим у ТОВ „Марина-1998” є час для підготовлення необхідних документів для будівництва придбаного об’єкту і відведення йому земельної ділянки під цим об’єктом в установленому законом порядку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято з дотриманням норм матеріального  та  процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 03.07.2007 Одеського апеляційного господарського суду у справі № 17-16-30/30-06-1552 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.