ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.07
Справа № 14/326-07.

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в Недригайлівському районі

до відповідача Недригайлівського дочірнього агропромислового підприємства «Недригайлівський агролісгосп»

про стягнення 3 763 грн. 49 коп.

Суддя           МИРОПОЛЬСКИЙ С.О.

За участю представників сторін:

від позивача:       не з’явився

від відповідача:   не з’явився

СУТЬ СПОРУ: позивач просить стягнути з відповідача 3 763 грн. 49 коп. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за травень 2007р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вимоги позивач не визнає, та зазначає, що заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за травень 2007р. в сумі 3 763 грн. 49 коп., була сплачена ним 13.06.2007р., тобто до порушення провадження в справі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази для вирішення справи по суті, суд встановив:

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України “Про збір на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування”, відповідач є платником збору на обов‘язкове державне пенсійне страхування і, відповідно до п. 1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІУ є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України. Збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування повинен сплачуватись у порядку та строки, визначені Законом України “Про збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування”, Законом України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Інструкцією “Про порядок обчислення і сплати підприємствами, організаціями та громадянами збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19.01.2001р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №998/6189 від 29.11.2001р., а страхові внески на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування – у порядку та строки, визначені п. 1 ст.19, 20 Закону України «Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією “Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004р. за №64/8663.

Відповідно до ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, відповідач – Недригайлівське дочірнє агропромислове підприємство «Недригайлівський агролісгосп» самостійно повинно обчислювати суму страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яка зазначається в розрахунку страхових внесків у строки, що визначені п.6 ст.20 вищезазначеного Закону, а саме страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив відповідачу заборгованість 13.06.2007р., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (в матеріалах справи), тобто в межах встановленого законом строку і до порушення в справі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач надав докази сплати боргу в сумі 3 763 грн. 49 коп., тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача даної заборгованості є не правомірними, не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати по держмиту в сумі 102 грн. 00 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.