ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.
Справа № 32/223-07-6875

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Андрєєвої Е.І.

(Згідно розпорядження заступника голови суду від 08.10.2007 р. № 130  у зв’язку з виходом з чергової відпустки суддів Тофана В.М., Журавльова О.О. розгляд справи доручено колегії суддів у складі: головуючого судді Тофана В.М., суддів Журавльова О.О., Андрєєвої Е.І.)

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: Дєчева О.М., по дов.

Від відповідача: Сапожкова О.М., по дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Закритого акціонерного товариства „Пивоварня „Південна”, м. Іллічівськ

на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.08.2007 року

про накладення арешту

по справі № 32/223-07-6875

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Чорномор”, м. Іллічівськ

до Закритого акціонерного товариства „Пивоварня „Ефес Україна”, м. Іллічівськ (назва відповідача зазначена згідно ухвали господарського суду Одеської області від 17.08.2007 р.)

про зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою місцевого господарського суду від 07.08.2007р. (суддя Грабован Л.І.) відповідно до ст. ст. 66, 67 ГПК України за заявою позивача - ВАТ “Чорномор” - забезпечено позов останнього шляхом накладення арешту на майно відповідача - ЗАТ „Пивоварня „Ефес Україна” за позовом цього позивача до вказаного відповідача про зобов'язання повернути передане  майно по акту приймання - передачі від 01.12.2001 р. та додатків до нього в статутний фонд відповідача - ЗАТ „Пивоварня „Ефес Україна”, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, пр. Свободи, 47.

Зазначена ухвала суду обґрунтована наявністю достатньо обґрунтованих припущень, що невжиття заходів до забезпечення  позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду для захисту прав власника спірного майна.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали. До апеляційної скарги апелянт надав документи про зміну назви відповідача - ЗАТ „Пивоварня „Ефес Україна” на ЗАТ “Пивоварня “Південна” з затвердженням нової редакції статуту останнього.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач вважає її необґрунтованою, а тому оскаржену ухвалу суду просить залишити без зміни.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги і додані до неї документи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 66 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України господарський  суд  за  заявою  сторони,  прокурора  чи  його заступника, який подав позов, або з  своєї  ініціативи  має  право вжити  заходів  до  забезпечення   позову.   Забезпечення   позову допускається  в  будь-якій  стадії  провадження  у  справі,   якщо невжиття  таких  заходів  може  утруднити  чи  зробити  неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з положеннями зазначеної статті ГПК забезпечення позову застосовується судом, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Як зазначено в роз'ясненнях Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 р. №02-5/611 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” (з подальшими змінами) умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у  відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В заяві про забезпечення позову особа, яка просить ужити заходи до його забезпечення, повинна зазначити обґрунтування необхідності забезпечення позову. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

До предмета доказування в даному випадку входить ймовірність припущення, що майно, яке є у позивача на момент пред'явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду. Тягар такого доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 33 ГПК України.

У клопотанні позивача, яке надійшло до суду 17.08.2007 р., є посилання на те, що йому стало відомо, що відповідач намагається відчужити майно, яке йому не належить, третім особам, але ніяких доказів відповідно до ст. 33 ГПК України до цього клопотання позивач не надав.

Самі лише припущення позивача, з чим погодився суд першої інстанції, без належних доказів, не є підставою для забезпечення позову. Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими  учасниками судового процесу.

Відповідь - повідомлення Одеського КП “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” на запит господарського суду Одеської області від 08.08.2007 р. по справі №32-24/270-06-9479 (про визнання банкрутом позивача - ВАТ “Чорномор”) (а.с. 34-37) не є таким доказом, оскільки по цьому повідомленню КП “ОМБТІ та РОН” ЗАТ „Пивоварня „Ефес Україна”, яке вказано відповідачем по цій справі, виконкомом Одеської міської ради видано нове свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення по пр. Свободи, 47, де був складений акт приймання - передачі майна ВАТ “Чорномор” в статутний фонд ЗАТ „Пивоварня „Ефес Україна” керівниками останніх (а.с. 38).

Наведене вище свідчить про безпідставність прийнятої ухвали судом першої інстанції.

Крім того, відповідно до ст. 23 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” ухвала суду про забезпечення позову є підставою до державної реєстрації обмежень речових прав на нерухоме майно його власника і така ухвала про забезпечення позову судом надсилається органам державної виконавчої служби.

Як зазначалось вище, відповідач по справі - ЗАТ „Пивоварня „Ефес Україна” надав документи про зміну його назви на ЗАТ “Пивоварня “Південна” ще у 2005 році із затвердженням нової редакції Статуту останнього, чого судом першої інстанції досліджено не було при прийнятті оскарженої ухвали, що також свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали.

При таких обставинах оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з відмовою позивачу у його клопотанні про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, пр. Свободи, 47.

Враховуючи викладене  і керуючись  ст. ст. 66, 67, 99, 101, 103-106  Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Пивоварня “Південна” на ухвалу господарського суду Одеської області від 17 серпня 2007 р. по справі № 32/223-07-6875 задовольнити.

Зазначену ухвалу суду скасувати.

У задоволенні клопотання ВАТ “Чорномор” про забезпечення його позову до ЗАТ  „Пивоварня „Ефес Україна” шляхом накладання арешту на передане майно відповідно до акту прийому-передачі від 01.12.2001 р. та додатків №1 і №2 до нього, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, пр. Свободи, 47, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                                О.О. Журавльов

Е.І. Андрєєва