ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" серпня 2007 р.                                                                      Справа №12/5243-А

За позовом управління Пенсійного фонду України в Славутському районі, м. Славута

до закритого акціонерного товариства "Славутська суконна фабрика". м. Славута

про стягнення 26673,01 грн.

Суддя  Шпак В.О.

Представники сторін:

від позивача - Крутенчук І. І. за довіреністю від 20.04.2007 р.,

від відповідача - Савчук Є. М. за довіреністю від 22.08.2007 р.

Суть спору:

Позивач - управління Пенсійного фонду України в Славутькому районі, м. Славута, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - закритого акціонерного товариства "Славутська суконна фабрика". м. Славута, 26673,01 грн. заборгованості, 16987,91 грн. з яких - по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 6318,58 грн. - штрафних санкціях, 3366,52 грн. - пені.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 22.08.2007 р. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, обґрунтовуючи останні обставинами викладеними у позовній заяві та доданих до неї документах.

Представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву за № 304 від 21.08.2007 р., відповідно до якого ЗАТ "Славутська суконна фабрика" не заперечує проти сплати боргу до управління ПФУ в Славутькому районі, однак пояснює, що в силу обставин, які виникають в процесі трудової діяльності (відсутність коштів на рахунку через погану реалізацію продукції та блокування рахунку виконавчою службою по вимозі ПФУ) підприємство не в змозі сплачувати кошти, які фактично заблоковані і залишаються на рахунку понад 2 місяці.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

22.11.1994 р. закрите акціонерне товариство "Славутська суконна фабрика", м. Славута, вул. Кірова, 1, зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності-юридична особа Славутською міською Радою, про що зроблено видано свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності.

Товариство є юридичною особою та згідно ст. ст. 1, 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування“ страхувальником і платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Славутському районі (заява про реєстрацію від 15.04.2002 р.).

Проведеною позивачем перевіркою встановлено, що станом на 01.06.2007 р. борг відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі склав 26673,01 грн. заборгованості, 16987,91 грн. з яких - по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 6318,58 грн. - штрафних санкціях, 3366,52 грн. - пені.

Останнє підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за березень-квітень 2007 р., рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків № 185 від 16.05.2007 р. та № 160 від 25.04.2007 р., відповідає проведеному позивачем розрахунку заборгованості, за відповідний період та картці особового рахунку страхувальника.

З метою погашення вказаної заборгованості 04.06.2007 р. позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату боргу № Ю-4 на суму 137416,00 грн., яку протягом встановленого десятиденного строку оскаржено не було, суму боргу не сплачено.

У зв’язку із несплатою у добровільному порядку суми заборгованості відповідачем, позивачем подано позов до суду про примусове стягнення страхових внесків, штрафних санкцій та пені.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності судом приймається до уваги наступне:

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують  страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне  пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно  до цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і самостійно ведуть розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,  придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

За п. 6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням  Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом приймається до уваги те, що відповідачем у поданих до управління ПФУ в Славутському районі розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, самостійно визначено розміри внесків, вимогу про сплату заборгованості в установленому законом порядку оскаржено та скасовано не було, доказів погашення суми боргу суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п. 6,7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД –

ПОСТАНОВИВ:

Позов управління Пенсійного фонду України в Славутькому районі, м. Славута до закритого акціонерного товариства "Славутська суконна фабрика", м. Славута, про стягнення 26673,01 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Славутська суконна фабрика" (м. Славута, вул. Кірова, 1, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Славутському районі (м. Славута, вул. Дзержинського, 2, , р/р № 2 в Славутському відділенні Ощадбанку № 2906, МФО 315784) заборгованість в сумі 26673,01 грн. (двадцять шість тисяч шістсот сімдесят три гривні 01 копійка).

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право    оскаржити  в    апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна    скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються    до    Житомирського  апеляційного   господарського    суду     через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                                   В.О. Шпак

Віддрук. 3 прим.:

1 –до справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.