СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

10 жовтня 2007 року
Справа № 2-27/4071-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Заплава Л.М.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк");

відповідача: не з'явився (Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі  Автономної Республіки Крим);

третьої особи: не з'явився (Старокримське виробниче управління житлово-комунального господарства);

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Воронцова Н.В.) від 04 травня 2007 року по справі № 2-27/4071-2007А

за позовом           Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29,Київ 1,01001)

в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (пр. Кірова, 36,Сімферополь,95000)

до           Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі Автономної Республіки Крим (вул. Р. Люксембург, 20,Кіровське,97300)

3-тя особа  Старокримське виробниче управління житлово-комунального господарства  (вул. Р. Люксембург, 18,Старий Крим, Кіровський р-н,97345)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 4 травня 2007 року у адміністративній справі № 2-27/4071-2007А позов           Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі АР Крим про скасування рішення, задоволено.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі  Автономної Республіки Крим № 226 від 17 січня 2006 року про застосування до Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" штрафних санкції у розмірі 19640,75 грн., скасовано.                  Не погодившись з вказаним судовим актом, Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі АР Крим звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  постанову господарського суду АР Крим від 4 травня 2007 року у адміністративній справі № 2-27/4071-2007А та направити справу на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права.

Також, заявник апеляційної скарги вказує на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі АР Крим рішенням № 226 від 17 жовтня 2006 року правомірно застосовані до Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" штрафні санкції за порушення вимог, передбачених частиною 12 статті 20 Закону 1058  по акту перевірки № 27 від 4 липня 2006 року.

Від Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 6 вересня 2007 року, у зв’язку з відпусткою та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддя Лисенко В.А. замінена на суддю Заплава Л.М.

В судове засідання, призначене на 10 жовтня 2007 року, представники сторін не з’явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

25 травня 2006 року Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі було проведено перевірку перерахування сум страхових внесків до Пенсійного фонду від виданих коштів для виплати заробітної плати по Старокримському виробничому управлінню житлово-комунального господарства Феодосійським відділенням Кримської республіканської філії Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк», місто Феодосія за період з 29 серпня 2005 року по 3 жовтня 2006 року.

За результатами перевірки було складено акт № б/н від 25 травня 2006 року.

Під час перевірки було встановлено, що при отриманні по чекам заробітної плати третьою особою по справі слідувало перерахувати при отриманні заробітної плати суму страхових внесків у розмірі 36940,75 грн. ( при загальній сумі по чеку 115250,00 грн. ), а фактично було перераховано до пенсійного фонду України 17300,00 грн. Таким чином, перевіряючими було встановлено недоперерахування страхових внесків до пенсійного фонду у розмірі 19640,75 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі АР Крим на підставі вказаного акту винесено рішення № 226 від 17 жовтня 2006 року про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду України сум страхових внесків, фінансових санкцій, відповідно до якого вбачається, що на підставі пункту 1 частини 10 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки управління Пенсійного фонду України, за порушення вимог частини 12 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у відношенні позивача по справі було застосовано штрафні санкції у розмірі 19640,75 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"  звернувся зі скаргою від 2 листопада 2006 року вихідний №35-02/2162 до Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим про відміну вказаного рішення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим рішенням про результати розгляду скарги від 17 листопада 2006 року вихідний. №6769/06-12 скаргу позивача залишило без задоволення, а рішення

№ 226 від 17 жовтня 2006 року без змін.

Позивач не погодившись з вказаним рішенням Головного Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим по справі звернувся зі скаргою від 24 листопада 2006 року вихідний №35 -02/2318 до Пенсійного фонду України в місті Київ.

Пенсійний фонд України рішення про результати розгляду повторної скарги від 25 січня 2007 року вихідний .№  1403/08 -10, відповідно до якого  скаргу позивача залишив без задоволення, а рішення № 226 від 17жовтня 2006 року без змін.

Вищевикладені обставини явились підставою для звернення Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" з позовом до господарського суду АР Крим про скасування рішення № 226 від 17 жовтня 2006 року Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі Автономної Республіки Крим.

Постановою господарського суду АР Крим від 4 травня 2007 року у адміністративній справі № 2-27/4071-2007А позов Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі АР Крим про скасування рішення, задоволено.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі  АР Крим № 226 від 17 січня 2006 року про застосування до Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" штрафних санкції у розмірі 19640,75 грн., скасовано.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,  судова колегія вважає, що підстав для скасування постанови немає, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 12 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058 від 9 липня 2003 року установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування ) коштів для виплат заробітної плати (доходу ) на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу перерахування зазначених коштів лише за умови одночасного надання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум.

У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним Банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду України суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Як встановлено судом першої інстанції, страхувальник одночасно з отриманням коштів для виплати заробітної плати не в повному обсязі сплатив авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, які підлягають нарахуванню на вказані виплати.

Зокрема: - 29 серпня 2005 року йому слідувало  перерахувати страхові внески в сумі 4199,00 грн., фактично внески перераховані у розмірі  1600,00 грн.;

- 29 вересня 2005 року  - 3956,75 грн. , фактично було перераховано 1700,00 грн.;

- 26 жовтня 2005 року - 3230,00 грн., фактично внески перераховані у розмірі 2000,00 грн.;

- 21 грудня 2005 року - 7429,00 грн., фактично внесків перераховано у розмірі 3000,00 грн.;

- 16 лютого 2006 року -5406,00 грн., фактично внески перераховані у розмірі 3000,00 грн.;

- 28 березня 2006 року 2006 року - 7950,00 грн., фактично внески перераховані у розмірі 3000,00 грн.;

- 3 травня 2006 року - 4770,00 грн., фактично перераховано - 3000,00 грн.

Таким чином, недоплата авансових платежів по страховим внескам склала 19640,75 грн.

Також, відповідно до частини 6 статті 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність»від 7 грудня 2000 року № 2121-11, при виконанні розрахункової операції банк зобов’язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документу.

Відповідно до пункту 3.9 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в України в національної валюті", затвердженою Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року банк не перевіряє правильність нарахування (обчислення) платежів, утриманих із заробітної плати/доходу і нарахованих на фонд оплати праці податків до бюджету та зборів/ страхових внесків до державних цільових фондів. Відповідальність за правильність нарахування (обчислення) цих платежів несе платник.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що на банківську установу покладено лише обов'язок перевірки загальної наявності платіжного доручення про перерахування страхових внесків.

Також, є хибним висновок відповідача про те, що оскільки було виявлено недоплату Старокримським виробничим управлінням житлово-комунального господарства страхових внесків, відповідальність за це покладається на позивача.

Однак, відповідно до пункту 3.2.1. договору про розрахунково - касове обслуговування (в національній валюті) № 902 від 25 червня 2001 року, укладеного між позивачем та Старокримським виробничим управлінням житлово-комунального господарства у разі оформлення Клієнтом розрахункових документів з порушенням законодавства та нормативних актів Національного банку України, банк може повернути їх Клієнту, з обов'язковим зазначенням підстав, передбачених чинним законодавством України. Із змісту вищевикладеного вбачається, що підставою для повернення клієнту розрахункового документу є порушення загальних вимог щодо правильного його оформлення (найменування платника, утримувача, їх банківських реквізитів та інше) та не поширюється на правильність зазначення клієнтом сум, що підлягають сплаті.

Крім того, відповідно до пункту 3.2.2.3. вказаного договору банк має право відмовити Клієнту у видачі готівки у випадку не представлення Клієнтом платіжних документів на сплату податків і обов'язкових платежів, що сплачуються одночасно з отриманням готівки у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, банк не мав підстав для відмови клієнту у видачі готівки, оскільки позивачем було одночасно надані платіжні доручення про виплату заробітної плати та на сплату страхових внесків, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Тобто чинним законодавством України не покладено на відповідні банки обов'язок здійснення контролю правильності і повноти нарахування внесків до пенсійного фонду України, лише покладено обов'язок здійснення контролю за поданням платіжних доручень про сплату страхових внесків.

Також, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " №1058 не передбачено, що банківські установи є контролюючими органами.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі Автономної Республіки Крим, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі  Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 04 травня 2007 року по справі № 2-27/4071-2007А залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

4. Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку,  передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        М.І. Ткаченко

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

Л.М. Заплава