ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.07р.

Справа № 20/154-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСТ", м. Дніпропетровськ

до  Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Головне архітектурно-планувальне управління  Дніпропетровської  міської ради, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя   Пархоменко Н.В.

Представники:

Від позивача: Стороженко  С.Д. директор, протокол №1 від 02.02.95р.

Від відповідача:  Конарева С.К., головний спеціаліст, довіреність № 4/11-65 від 29.01.07р.,

Від    3-я особи : Косенко М.Л. представник за довіреністю № 09/:-1473 від 20.11.2006р. ( був присутнім у судовому засіданні 01.10.07р.).

Суть спору :

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані бокси,  15.06.2007 року надав уточнення до позовної заяви  та просять визнати право власності на самочинно збудовані бокси № Д-1 площею 61,6 кв.м. , № Е-1 площею 164,5 кв. м.  що розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Громадянської війни, 10 згідно технічному паспорту від 30.05.2007року без додаткового введення в експлуатацію.

Дніпропетровська міська рада заперечує проти позовних вимог , обґрунтування своїх заперечень посилається на ті підстави що  між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮСТ" відсутній спір щодо права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Героїв Громадянської війни, 10 (Індустріальний район) у м. Дніпропетровську .   Позивач за дозволом про зведення приміщень та споруд, а також про видачу свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна до Дніпропетровської міської ради не звертався.   Дніпропетровська міська рада вважає що спірні об'єкти   не прийняті в експлуатацію в установленому порядку та згідно з матеріалами справи є самовільним будівництвом. Позивач не виконав вимоги  "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" підтвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.04 № 1243 який передбачає , що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування". За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, який підлягає затвердженню органом місцевого самоврядування, що створив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того , відповідач посилається на відсутність  у  позивача  висновків Головного архітектурно-планувального управління міської ради, висновків Управління державної пожежної охорони, районної санітарно-епідеміологічної служби, доказів будівництва спірного приміщення за свої кошти та відомості, що позивачем не порушено права інших осіб.

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Головне архітектурно-планувальне управління  Дніпропетровської  міської ради повідомило що , згідно з даними Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська  затвердженого рішенням міської ради від 25.07.07р. № 2/17 , земельна ділянка, на якій розміщено пункт ремонту автомобілів по вул.. Героїв Громадянської війни , 10 ТОВ „ ЮСТ” розташована у промислово-комунальній зоні.  Розміщення  зазначеного об’єкта відповідає вимогам забудови цієї території.

Відповідно до частини ч.3 статті 69 ГПК України строк вирішення спору, продовжувався до 08.09.2007року  .

Відповідно до частини ч.4 статті 69 ГПК України строк вирішення спору, продовжувався до  10.10.2007року  .

По справі оголошувалась перерва  до 09.10.07р. відповідно до статті 77 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторін, оцінивши докази в сукупності,  господарський суд, -

Встановив :

Товариству з обмеженою відповідальністю „ЮСТ” (позивач) відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 06.11.02р № 109/4 та укладеного 06.02.03р.  договору надана в оренду земельна ділянка площею 0,1541 га, що  знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ Індустріальний район, вул.. Героїв Громадянської війни, 10 для фактичного розміщення пункту дрібно термінового ремонту автомобілів, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом. 72297008.

Земельна ділянка передана до 06.11.2012 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності  виданого виконавчим комітетом  Дніпропетровської міської ради  від 17.03.2003 року  ТОВ „ ЮСТ” на праві власності належать  4 павільони діагностичного обслуговування легкових автомобілів: літ А-1 площею 23,0 кв.м., літ.Б-площею 19,1 кв.м. , літ в-площею 27,0 кв.м. , літ.Г- площею 31,8 кв.м., загальна площа 100,9 кв.м.  по фактичному розміщенню цих об’єктів (пункту дрібно термінового ремонту автомобілів)  і була надана  в оренду  позивачу земельна ділянка.

На вказаній земельній ділянці позивачем без відповідного дозволу , самочинно збудовані  бокси № Д-1 площею 61,6 кв.м. , № Е-1 площею 164,5 кв. м.  що розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Громадянської війни,10, що зазначені в технічному паспорті  виготовленому  Комунальним підприємством  „ Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”  30.05.07р.

Відповідно до статті 376 Цивільного Кодексу України ,  житловий будинок,  будівля,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються  самочинним  будівництвом,  якщо  вони  збудовані   або будуються  на  земельній  ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.  Особа,  яка  здійснила  або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути  за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети,  за  умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо  власник  (користувач)  земельної  ділянки  заперечує проти  визнання  права власності на нерухоме майно за особою,  яка здійснила  (здійснює)  самочинне  будівництво  на  його  земельній ділянці,  або  якщо  це  порушує права інших осіб,  майно підлягає знесенню особою,  яка здійснила (здійснює) самочинне  будівництво, або за її рахунок.

На  вимогу  власника  (користувача)  земельної ділянки суд може визнати  за  ним  право  власності  на  нерухоме  майно,  яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На підставі статті 331 ЦК України  право власності на новостворене  нерухоме  майно  (житлові будинки,  будівлі,  споруди  тощо)  виникає  з  моменту завершення будівництва (створення майна).        Якщо договором або законом передбачено  прийняття  нерухомого майна  до  експлуатації,  право  власності  виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно  до  закону підлягає  державній реєстрації,  право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Приймаючи до уваги викладене  суд вважає ,що озов задоволенню не підлягає з наступних підстав :

- позивач здійснив самочинне будівництво боксів  на земельній ділянці яка була виділена  під фактичне розміщення  пункту дрібно термінового ремонту автомобілів  ( тобто   , позивачу не була надана у встановленому законом  порядку  земельна ділянка під вже збудоване нерухоме майно).

- відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України  право власності не може бути визнано якщо     власник  (користувач)  земельної  ділянки  заперечує проти  визнання  права власності на нерухоме майно за особою,  яка здійснила  (здійснює)  самочинне  будівництво  на  його  земельній ділянці,   , а Дніпропетровська міська рада  заперечує  проти визнання права власності ,

-  та крім того позивач не надав доказів що він звертався до Міської ради  з вимогою  про визнання права власності, або про прийняття об’єктів в експлуатацію та йому відмовили, у зв’язку з чим виник спір.

В позові відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись статтями  49, 82-84 , Господарського процесуального кодексу України , господарський суд ,-

ВИРІШИВ   :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                  Н.В. Пархоменко