ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.

Справа № 30-25/95-04-2504

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій
О.Г.

за участю представників сторін:

від позивачів:

- від СПД ОСОБА_1 -ОСОБА_3
(довіреність НОМЕР_1);

- від СПД ОСОБА_2 -не з'явився

від відповідача: Дарієнко
В.Д. (паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1)

від третьої особи: Пак
О.І. (довіреність б/н від 01.09.2005 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

на ухвалу
господарського суду Одеської області від „14” червня 2007 року про  заходів щодо забезпечення позову

по справі
№ 30-25/95-04-2504

за позовом:

- Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Одеса

- Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 , м. Одеса

до Закритого
акціонерного товариства „Одеське виробничо-торгівельне суконне об'єднання
„Лазур”, м. Одеса

про визнання
права власності

та за позовом третьої особи, яка
заявляє самостійній вимоги на предмет спору Приватного
підприємства „Управління виробничо-технічної комплектації”,              м. Одеса

про визнання
договору купівлі-продажу недійсним

В С Т А Н О В
И В :

20.04.2004 року Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту -позивач 1)
та Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2 (далі по тексту
-позивач 2) звернулися до господарського суду Одеської області з позовною
заявою до Закритого акціонерного товариства „Одеське виробничо-торгівельне
суконне об'єднання „Лазур” (далі по тексту -відповідач) про визнання за
позивачами права власності в рівних долях на об'єкт незавершеного капітального
будівництва головного корпусу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 14 530,8 м2.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 14.05.2004 року по справі № 25/95-04-2504 позов СПД
ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 задоволений повністю. Визнано за позивачами право
власності в рівних долях на об'єкт незавершеного капітального будівництва
головного корпусу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 14
530,8 м2. Стягнуто з відповідача на користь позивачів витрати по
сплаті державного мита та витрати на ІТЗ судового процесу. На виконання цього
рішення 25.05.2004 року господарським судом Одеської області видано відповідні
накази.

Постановою Вищого господарського
суду України від 08.05.2007 року рішення господарського суду Одеської області
від 14.05.2004 року по справі
№ 25/95-04-2504 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського
суду Одеської області.

При новому розгляді даної справи
11.06.2007 року до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від
Приватного підприємства „Управління виробничо-технічної комплектації” (далі по
тексту -третя особа) про залучення його до участі у справі в якості третьої
особи з самостійними вимогами на предмет спору.

12.06.2007 року ПП „УВТК” подало до
господарського суду Одеської області позовну заяву, згідно якої просило визнати
недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва № 1/2004 від
18.03.2004 року, укладений між ЗАТ „ОВТСО „Лазур” та СПД ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
згідно умов якого відповідач продав позивачам в рівних долях об'єкт
незавершеного капітального будівництва головного корпуса, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 14 530,8 м2.

Крім того, ПП „УВТК” того ж дня
подало до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просило накласти
арешт на об'єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 14
530,8 м2.

Ухвалою господарського суду
Одеської області (суддя Рога Н.В.) від 14.06.2007 року позовну заяву ПП „УВТК”
прийнято до розгляду. Об'єднано позовну заяву ПП „УВТК” за позовною заявою СПД
ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 в одну справу № 30-25/95-04-2504.

Ухвалою господарського суду Одеської
області (суддя Рога Н.В.) від 14.06.2007 року по справі № 30-25/95-04-2504
заяву ПП „УВТК” про забезпечення позову в порядку статей 66, 67 Господарського
процесуального кодексу України -задоволено. На період розгляду справи №
30-25/95-04-2504 накладено арешт на об'єкт незавершеного капітального
будівництва головного корпуса, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 14 530,8 м2.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Одеської області від 14.06.2007 року про вжиття заходів до
забезпечення вимог, СПД ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати,
а справу передати для подальшого розгляду господарського суду Одеської області.
Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що оскаржувана ухвала є
безпідставною та необґрунтованою, винесена судом без дослідження належним чином
вимог заявника, невірним застосуванням та порушенням норм матеріального та
процесуального права, порушує права скаржника, у зв'язку з чим є незаконною, а
тому підлягає скасуванню.

На думку скаржника, факт того, що
ПП „УВТК” є кредитором ЗАТ „Лазур”, по-перше, ніяким чином не обумовлює
наявності у ПП „УВТК” передбаченого ч.1 ст.1 ГПК України матеріально-правового
інтересу (права) щодо оскарження договору, учасником якого він не являється,
по-друге, не надає місцевому господарському суду підстав для порушення в межах
провадження у справі № 30-25/95-04-2504 правил об'єднання позовних вимог,
по-третє, не є підставою для забезпечення місцевим господарським судом позову
нематеріального характеру засобами захисту негаторних позовів.

ПП „УВТК” надало до суду відзив на
апеляційну скаргу, в якому просило
залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого
господарського суду без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою,
відповідаючою вимогам діючого законодавства та матеріалам справи.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, але його представник в судовому засіданні також просив
залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського
суду без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою, відповідаючою вимогам
діючого законодавства та матеріалам справи.

СПД ОСОБА_2 відзив на апеляційну
скаргу не надав та його представник в судове засідання не з'явився без поважних
причин, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявляв, про причини
неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце
слухання справи, про що свідчить відповідне поштове повідомлення № 271925 від
28.08.2007 року, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу без
його участі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським
судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що
ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна
скарга -без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 66 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора
чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити
заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України встановлений перелік заходів до забезпечення
позову, зокрема, накладення арешту на майно або грошові суми, що належать
відповідачеві.

Відповідно до Роз'яснень Вищого
господарського суду України № 02-5/611 від 23.08.1994 року в редакції від
10.02.2004 року „Про деякі питання практики застосування заходів до
забезпечення позову”, умовою застосування заходів до забезпечення позову є
достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на момент подання позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом розгляду даної справи за позовом СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 до ЗАТ
„ОВТСО „Лазур” є визнання за позивачами права власності в рівних долях на
об'єкт незавершеного капітального будівництва головного корпусу, що
розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 14 530,8 м2.

Крім того, вимогами третьої особи
-ПП „УВТК” є саме визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного
будівництва № 1/2004 від 18.03.2004 року, згідно умов якого відповідач продав
позивачам в рівних долях об'єкт незавершеного капітального будівництва
головного корпуса, що розташований за адресою:              АДРЕСА_1, загальною площею 14
530,8 м2.

В обґрунтування клопотання ПП
„УВТК” про накладення арешту на спірний об'єкт, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 14 530,8 м2, заявник послався на те, що є
можливість відчуження позивачами такого об'єкту, що підтверджується наданими
суду доказами про оголошення в печаті та Інтернеті про продаж спірного об'єкту
нерухомого майна (а.с.61-67).

На підставі викладених фактів та
норм чинного законодавства, враховуючи матеріали справи та приймаючи до уваги
те, що існують достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів до
забезпечення вимог може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення
суду, оскільки спірний об'єкт нерухомого майна - об'єкт незавершеного
капітального будівництва головного корпуса, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 14 530,8 м2, судова колегія погоджується
з висновком місцевого господарського суду про накладення арешту на цей об'єкт.

Посилання скаржника на те, що факт
того, що ПП „УВТК” є кредитором ЗАТ „Лазур” ніяким чином не обумовлює наявності
у ПП „УВТК” передбаченого ч.1 ст.1 ГПК України матеріально-правового інтересу
(права) щодо оскарження договору, учасником якого він не являється та не надає
місцевому господарському суду підстав для порушення в межах провадження у
справі № 30-25/95-04-2504 правил об'єднання позовних вимог, судовою колегію не
приймаються до уваги, оскільки предметом розгляду даної справи судом
апеляційної інстанції є ухвала про вжиття заходів до забезпечення вимог, якої
такі вимоги скаржника не стосуються.

Не можуть бути прийняті до уваги
судовою колегією і твердження скаржника в частин того, що не є підставою для
забезпечення місцевим господарським судом позову нематеріального характеру
засобами захисту негаторних позовів, оскільки це спростовується матеріалами
справи, так як і вимоги СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 і вимоги ПП „УВТК” стосуються
саме об'єкту незавершеного капітального будівництва головного корпуса, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 14 530,8 м2, на
який і накладено арешт.

СПД ОСОБА_1 ніяких додаткових
пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надав, а тому
зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді
апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення
статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини,
на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеної місцевим
господарським судом ухвали про накладення арешту на період розгляду справи №
30-25/95-04-2504 на об'єкт незавершеного капітального будівництва головного
корпуса, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 14 530,8 м2.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 14.06.2007
року по справі № 30-25/95-04-2504 відповідає вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи, підстави для її скасування або зміни відсутні, а тому вона
підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга СПД ОСОБА_1 -без задоволення.

Керуючись
статтями 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів -

П О С Т А Н О
В И Л А :

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 14.06.2007 року по справі
№ 30-25/95-04-2504 залишити без змін, а апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 -без задоволення.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров