ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"05" листопада 2007 р.                                                                             Справа № 13/316-07

за позовом  Закритого акціонерного товариства "Чернігівспецбуд", м. Чернігів

до  Приватного підприємства "ЕТНА", смт. Баришівка

про стягнення 34267,52 грн.

Суддя           С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача Ляховець В.М. - довіреність № 45 від 25.06.2007р.

від відповідача не з’явився;

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства "Чернігівспецбуд" (далі –позивач) до Приватного підприємства "ЕТНА" (далі –відповідач) про стягнення 34267,52 грн.,  з яких  29871,60 грн. –основний  борг, 3039,87 грн. –пеня, 845,37 грн. –збитки від інфляції, 510,68 грн. -3% річних.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору супідрядна №20 від 03.08.2006 р. щодо оплати за виконані роботи.

Представник відповідача в судових засіданнях 08.10.2007 р. та 22.10.2007 р. проти позову заперечував, проте письмового відзиву суду не надав.

Представник відповідача в судове засідання 05.11.2007 р. не з’явився. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи в судовому засіданні 22.10.2007 р. Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду. Згідно зі ст.75 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

В судових засіданнях 08.10.2007 р. оголошувалась перерва до 22.10.2007 р. на 14-15, 22.10.2007 р. оголошувалась перерва до 05.11.2007 р. на 12.10 про що сторони були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності судом встановлено наступне.

03.08.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №20 (далі –Договір). Відповідно до умов договору позивач зобов’язаний був на свій ризик виконати роботи по улаштуванню зовнішньої мережі водопроводу і каналізації, а відповідач зобов’язаний був прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 4.3 договору за виконані роботи відповідач перераховує позивачу  аванс у розмірі 50000 грн. протягом 5 банківських днів після підписання договору. Відповідач зобов’язується протягом одного місяця з дня отримання авансу, звітувати перед позивачем про його цільове використання шляхом подання належно оформлених актів виконання робіт по формі КБ-2В, КБ-3, або довідки про приймання матеріальних ресурсів.

На виконання п. 4.3 договору відповідач 08.09.2006 р. перерахував на рахунок позивача аванс в сумі 5000 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, виконавши робіт за договором на загальну суму 44871,60 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за жовтень 2006 р. та актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2006 р. підписаним в двосторонньому порядку позивачем та відповідачем.

Відповідно до п. 4.2 договору розрахунок за виконані роботи проводиться у тижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та підписання сторонами акту виконаних робіт.

Відповідач в порушення умов договору за виконані позивачем роботи повністю не розрахувався, сплативши частково лише 5000 грн. авансу та 10000 грн., у зв’язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 29871,60 грн.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг, який підлягає стягненню з відповідача становить 29871,60 грн.

Претензію позивача №49 від 16.04.2007 р. з вимогою сплатити заборгованість, відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Згідно п 10.3 договору у разі порушення відповідачем строків оплати виконаних робіт, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен прострочення.

Позивачем відповідно до п. 10.3 Договору нарахована пеня за період з 01.11.2006 р. по 31.05.2007 р. в розмірі 3039,87 грн. Проте зазначена вимога підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Як вбачається з розрахунку, що міститься в матеріалах справи сума пені в розмірі 510,08 грн. не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки нарахована більш ніж за шість місяців, а тому такий розрахунок є необґрунтованим та не може бути прийнятий судом. Згідно розрахунку зробленого судом сума пені за період з 01.11.2006 р. по 01.05.2007 р. складає 2205,17 грн.

Крім того, згідно із ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, що знаходиться в матеріалах справи, розмір 3% річних за весь час прострочення складає 510,68 грн., інфляційних збитків 845,37 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 29871,60 грн. –основного боргу, 2205,17 грн. пені, 510,68 грн. –3% річних, 845,37 грн. збитків від інфляції.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути з Приватного підприємства "ЕТНА" (Київська обл., Баришівський р-н, смт. Баришівка, вул. Леніна 30; ) на користь Закритого акціонерного товариства "Чернігівспецбуд" (м. Чернігів, вул. М. Коцюбинське шосе, 1; ) 29871 (двадцять дев’ять тисяч вісімсот сімдесят одну) грн. 60 заборгованості, 2205 (дві тисячі двісті п’ять) грн. 17 коп. –пені, 510 (п’ятсот десять) грн. 68 коп. –3% річних, 845 (вісімсот сорок п’ять) грн. 37 коп. –збитків від інфляції, а також судові витрати: 334 (триста тридцять чотири) грн. 33 коп. державного мита та  115 (сто п’ятнадцять) грн. 12 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 834,70 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Наріжний С.Ю.