ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 16/4794

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу
СТОВ "Матусів"

на
рішення господарського суду Черкаської області від 24.04.2007 р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2007 р.

у справі
№  16/4794 Господарського суду Черкаської області

за позовом
Фермерського господарства "Ольвія"

до
СТОВ "Матусів"

про
стягнення 121 633,98 грн.

За участю представників сторін:

позивач –Бабенко О.В. дов. № 83 від 10.10.2007 р.,

відповідач –Черниш І.Ф. директор, Гомонюк О.М. в.о. директора

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.04.2007 р. (суддя  - Спаських Н.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з СТОВ "Матусів" на користь Фермерського господарства "Ольвія"  заборгованість за  виконані роботи, реалізовані товари в сумі 109 740,67 грн., 1 097,41 грн. державного мита та 106,45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2007 р. (судді –Агрикова О.В., Жук Г.А., Писана Т.О.) рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2007 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, СТОВ "Матусів"  звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

У зв’язку з виходом судді Фролової Г.М. з відпустки, справа № 16/4794 розглядається колегією суддів у постійному складі, утвореному розпорядженням від 25.08.2005 року № 02-20/13 Заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й., у складі: головуючий –Муравйов О. В., судді Полянський А. Г., Фролова Г.М.

09.10.2007 р. до Вищого господарського суду України надійшла заява про відмову від касаційної скарги підписана в.о. директора СТОВ "Матусів" Гомонюк О.М. проти якої заперечував у судовому засіданні директор СТОВ "Матусів" Черниш І.Ф.

Враховуючи повноваження касаційної інстанції передбачені ч. 2 ст. 1116 ГПК України, колегія суддів не приймає відмови від касаційної скарги та розглядає її по суті.

Відзиву від позивача не надходило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відпустив відповідачу: - комбікорм 20 тон на суму 10 000 грн. згідно накладної № 54 від 16.12.2005 року. Товар отримано згідно довіреності відповідача  НАО № 254410 від 16.12.2005 р. на ім’я Матвійчук М.А. Кнур 210 кг. на суму 4 200 грн. згідно накладної № 50 від 28.11.2005 року та накладної № 50 від 28.11.2005 року. Товар отримано на підставі довіреності відповідача НАО № 254406 від 28.1.2005 року на ім'я Матвійчука М. Комбікорм 20 тон на суму 10 000 грн. на підставі накладної № 2 від 22.02.2006 року. Товар отримано згідно довіреності НАО № 254413 від 30.01.2006 року на ім'я Матвійчука. ГПС 50 тон на суму 7 500.00 грн. на підставі накладної № 1 від 16.01.2006 року та довіреності НАО № 254413 від 30.01.2006 року на ім'я Матвійчука М.  Комбікорм 10 тон на суму 5000 грн. на підставі довіреності ЯЛШ № 562411 від 14.04.2006 року на ім'я Матвійчука М. Горох, соя, овес на суму 18 085 грн. на підставі накладної № 19 від 18.05.2006 року за довіреністю ЯЛШ № 562419 від 27.04.2006 року на ім'я Шеремет П.І. Тюки гороф’яні на суму 3 335,50 грн. на підставі накладної № 27 від 08.08.2006 року на підставі довіреності ЯМИ № 203869 від 17.08.2006 року на ім'я Матвійчук М. На загальну суму 58 120,50 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець продає, а покупець приймає у власність та зобов'язується оплатити  певний товар за ціною, узгодженою сторонами.

Місцевий господарський суд розцінив дані угоди як договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що доказів про те, що між сторонами з приводу вище перелічених товарів укладалися інші договори ніж договори купівлі-продажу, відповідачем суду надано не було.

Також доказів наявності підстав для взаєморозрахунків чи доказів проведення таких взаєморозрахунків відповідач суду не надав, а тому судом було правомірно зазначено, що цей товар підлягає оплаті.

Крім того,          на вимоги суду надати документи первинного обліку на підприємстві на доведення неотримання від позивача товарів, вказаних у вище перелічених накладних, відповідач таких доказів суду не надав.

Сторонами було підписано акти здачі-приймання виконаних робіт від 22.11.2005 р. на суму 9 783,80 грн. на оранку; від 15.11.2005 р. на суму 1 125 грн. на культивацію; від 10.01.2006 р. на суму 9 973,10 грн. на використання автомобіля КАМАЗ; від 25.05.2006 р. на використання сільхозтехніки (КАМАЗ) на суму 6 021 грн.; від 12.07.2006 р. на суму 800 грн. на косовицю (люцерна); від 17.07.2006 р. на суму 640,00 грн. на ворушіння суданки; від 25.07.2006 року на суму 9096,50 грн. на використання автомобіля КАМАЗ; від 08.08.2006 р. на суму 2520 грн. на перевезення тюків; від 25.07.2006 р. на суму 3 150 грн. на подрібнення ріпаку; від 29.07.2006 р. на суму 568 грн. на погрузку тюків суданки; від 25.08.2006 року на 1926,10 грн. на оранку; від 26.08.2006 року на суму 300 грн. на погрузку тюків; від 29.08.2006 р. на суму 10 558,80 грн. на використання сільгосптехніки (оранка).

Від імені відповідача по справі акти було підписано директором СТОВ "Матусів" Черниш І.Ф. Всього за актами було виконано робіт на загальну суму 56 462,30 грн. За всіма актами виконавцем робіт є позивач. Акти підписано обома сторонами та скріплено печатками, акти містять види проведених робіт та їх вартість. Доказів про проведення розрахунку за цими актами відповідачем суду надано не було.

Матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 01.09.2006 р. у відповідності до якого сальдо на користь ФГ "Ольвія" визначено в сумі 121 633,98 грн. та довідка СТОВ "Матусів" про стан дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 01.09.2006 року у відповідності до якого  СТОВ "Матусів" має кредиторську заборгованість перед ФГ "Ольвія" в  сумі 120 977 грн.

За довідкою аудитора Любченко І.М., згідно аудиторської перевірки, проведеної в рамках порушеної справи про банкрутство відповідача, кредиторська заборгованість СТОВ "Матусів " підтверджена в сумі 120 977,38 грн.

В порушення вимог ст. 33 ГПК України, позивачем не було доведено підстав для стягнення з відповідача витрат на оплату послуг сторожа, а тому в цій частині позову судом обґрунтовано було відмовлено.

За таких обставин попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивачем на користь відповідача було виконано робіт та реалізовано товарів на загальну суму 114 582,80 грн.

Враховуючи доводи позивача, що борг було сплачено  частково в сумі 4 842,13 грн., місцевий господарський суд правомірно стягнув з відповідача 109 740,67 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про те, що на підставі встановлених фактичних обставин, місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та прийнято обґрунтоване та законне рішення про часткове задоволення позову.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Матусів" залишити  без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2007 року у справі № 16/4794 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2007 року у зазначеній справі залишити без змін.

Поновити виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2007 року та постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2007 року у справі № 16/4794.

Головуючий    суддя                                                                    Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Фролова Г.М.