ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

12.03.07                                                                                         Справа №  20/044-07

Господарський суд Київської області  у складі  судді  Іваненко Я.Л.  розглянув матеріали справи

за позовом        Іванківського комунального управління водного господарства, смт. Іванків

до                        Іванківської центральної районної лікарні, смт. Іванків

про                     стягнення 4166,00грн.

за участю представників сторін:

від позивача:          Шапоренко В.В., довіреність №124 від 26.02.2007р.

від відповідача:     не з’явився

.

суть спору:

До господарського суду Київської області звернулось Іванківське комунальне управління водного господарства, смт. Іванків (далі - позивач) з позовною заявою до Іванівської центральної районної лікарні, смт. Іванків (далі - відповідач) про стягнення 4166,00грн. заборгованості.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 12.02.2007р. її розгляд призначено на 26.02.2007р.

В судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2007р., представник позивача повідомив про часткове погашення відповідачем заборгованості в розмірі 2748грн. та просить стягнути з відповідача залишок заборгованості в розмірі 1418,00грн.

У зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання господарський суд відкладав розгляд справи до 12.03.2007р.

В судовому засіданні 12.03.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання вдруге свого представника не направив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, проте, необхідних документів наявних в матеріалах справи достатньо для розгляду господарського спору по суті.

Згідно з ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору документів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд двічі повідомляв відповідача про розгляд справи належним чином відповідно до п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. за №75, і це підтверджується журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області та відповідними відмітками на перших примірниках ухвал господарського суду Київської області від 12.02.2007р. та 26.02.2007р., наявних в її матеріалах, справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Між Іванківським комунальним управлінням водного господарства (постачальник) та Іванівською центральною районною лікарнею (споживач) 01.01.2001р. та 12.01.2006р. було укладено договори  №4 та №9 про надання послуг з водопостачання, відповідно до умов яких постачальник зобов’язався надавати споживачеві послуги з водопостачання, а споживач в свою чергу  - проводити своєчасну оплату за надані послуги, згідно діючих калькуляцій постачальника у відповідності з умовами даних договорів. Кількість наданих послуг визначається по показниках засобів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав умови зазначених вище договорів, а саме, за надані послуги з водопостачання в повному обсязі не розрахувався, у зв'язку з чим станом на день звернення позивача з позовом до суду  заборгованість відповідача перед позивачем становить 4166,00 грн., що підтверджується також підписаним представниками сторін актом звірки взаємних розрахунків від 01.12.2006р., копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Як встановлено в судових засіданнях та вбачається з банківських виписок з особового рахунку позивача, відповідачем після звернення позивача з позовною заявою було здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 2748грн., у зв’язку з чим  заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з водопостачання станом на день розгляду справи становить 1418,00грн., що підтверджується також підписаним представниками сторін актом звірки взаємних розрахунків від 26.02.2007р., копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України і Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. Господарський кодекс України та Цивільний кодекс України застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності. Щодо правовідносин, які виникли до набрання чинності вказаними законами, їх положення застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ними чинності.

Таким чином, у зв’язку з наявністю на час розгляду справи обов’язку відповідача сплатити заборгованість позивачеві господарський суд у прийнятті даного рішення керується положеннями ГК України та ЦК України від 16.01.2003р.

Згідно частини першої ст.193 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16.01.2003р. (надалі ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Частиною сьомою цієї статті не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Одним із основних видів господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання. А згідно ст.174 ГК України господарські зобов'язання виникають із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 175 ГК України зазначається, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Суб'єктами майново-господарських зобов'язань можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у статті 55 ГК України та інші, наділені господарською компетенцією.

Відповідно до частини першої ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Крім того, статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідач своїми процесуальними правами, наданими йому ГПК України, не скористався, в судові засідання без поважних причин не з’явився, заперечень щодо суми заборгованості перед позивачем і доказів її відсутності (повного (часткового) погашення) не надав.

В зв'язку з вищевикладеним, господарський суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення залишку основного боргу та стягує з відповідача на користь позивача 1418,00грн.

Відповідно ст.49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Іванківської центральної районної лікарні (07200, Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Поліська, 56, код 01994409) на користь Іванківського комунального управління водного господарства (07200, Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 79/1, код 30869595)  1418,00грн. (одну тисячу чотириста вісімнадцять грн. 00коп.) основного боргу та судові витрати: держмито у сумі 102грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті позовних вимог провадження припинити.

4.          Копію рішення надіслати сторонам.

Видати наказ після набрання даним рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                      Я.Л.Іваненко