ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.07                                                                                           Справа№ 1/399-2/136

За позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача Громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова, м.Львів

про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди нежитлового приміщення

та за зустрічним позовом Громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова, м.Львів

до відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів

про визнання недійсними пунктів 3 та 14 договору  від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул.Виговського, 34, кім.100 у м.Львові

Суддя Зварич О.В.

при секретарі Палюх Г.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом) Леськів Г.М., дов. №32/1331-01 від 25.05.2007 року

від відповідача(позивача за зустрічним позовом) Шарамко А.М., голова організації, представник згідно протоколу №3 від 20.06.2007 року засідання громадської ради організації.

Зміст ст.ст.20,22 ГПК України судом роз'яснено.

Суть спору:

Позов заявлено Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради до громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальних послугах в розмірі 638,27 грн. згідно договору від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул.Виговського,34, кім.100 у м.Львові та розірвання цього договору оренди.

Розгляд справи розпочато 07.05.2007 року. Ухвалою суду від 29.05.2007 року розгляд справи відкладено в зв'язку з неявкою відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали суду. В судовому засіданні 26.06.2007 року оголошувалась перерва до 17.07.2007 року в зв'язку з необхідністю витребування додаткових документів по справі. Ухвалою суду від 17.07.2007 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсними пунктів 3 та 14 договору від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул.Виговського,34, кім.100 у м.Львові, в зв'язку з чим продовжено термін та розгляд справи відкладено. Ухвалами суду від 04.09.2007 року, від 01.09.2007року та від 25.09.2007 року розгляд справи відкладався в зв'язку з невиконанням сторонами вимог ухвал суду та необхідністю витребування додаткових доказів по справі. Провадження у справі завершено 11.10.2007 року.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просить розірвати укладений між Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради та громадською організацією "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова договір від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул. Виговського, 34, кім.100 у м.Львові, загальною площею 12 кв.м, покликаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, а саме, несплату орендної плати та комунальних послуг при використанні спірного приміщення, що підтверджується розрахунком заборгованості. З наведених підстав позивач також просить стягнути з відповідача суму заборгованості за орендну плату та комунальні послуги в розмірі 638,27грн. за період з грудня 2004 року по вересень 2006 року.

В свою чергу відповідач подав зустрічний позов, яким просить визнати недійсними пункти 3 та 14 договору від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул.Виговського, 34, кім.100 у м.Львові, тобто ті пункти спірного договору, які встановлюють обов'язок відповідача сплачувати орендну плату та комунальні послуги, покликаючись на те, що він звільнений від їх сплати в порядку ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В поясненні від 21.09.2007 року Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради зазначено, що при укладенні договору оренди зі сторони відповідача не було жодних заперечень щодо сплати орендної плати та комунальних платежів. Крім цього, за змістом ст.20 вищезазначеного закону пільги по сплаті орендної плати та інші, встановлені для ветеранських організацій, проте, відповідачем не подано жодних доказів, які б підтверджували статус ветеранів війни (інвалідів війни) членів організації.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд

встановив:

між Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради (орендодавець) та "Союз Чорнобиль України" м.Львова (орендар) укладено договір від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень, за умовами якого позивач на підставі Положення про районну адміністрацію передав, а відповідач прийняв в користування з 01.01.2000 року нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул.Виговського, 34, кім.100, загальною площею 12 кв.м.

Згідно п.4 договору за здане в оренду приміщення відповідач зобов'язувався щоквартально до 10 числа наступного місяця за попередній квартал сплачувати орендодавцю орендну плату у встановленому п.3 договору розмірі шляхом перерахунку на визначений рахунок, а згідно п.5 договору з внесеними змінами від 02.01.2001 року –сплачувати пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення у випадку несвоєчасного внесення орендної плати.

Також, згідно п.14 договору орендар зобов'язувався здійснювати оплату комунальних послуг та за користування телефоном згідно з представленими орендодавцем рахунками.

Відповідач всупереч вищевказаним умовам спірного договору оренди, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував.

Згідно абз.2 п.4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України до господарських відносин, які виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності цими положеннями. Аналогічна норма встановлена абз.2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо застосування норм Цивільного кодексу України, тому в даній справі необхідно застосовувати норми новоприйнятих Цивільного та Господарського кодексів України.

У відповідності з ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма встановлена ст.526 ЦК України.

Відповідно до ст.284 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а в силу вимог ст.19 вказаного Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

З поданого остаточного розрахунку –довідки №32/432-01 від 27.02.2007 року Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради нарахування орендної плати та комунальних платежів вбачається, що заборгованість відповідача по цих платежах за період з грудня 2004 року по вересень 2006 року становить 561,82 грн.

Факт понесення позивачем витрат по оплаті за спожиті відповідачем комунальні послуги та виставлення рахунків на їх оплату підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.103-167). В матеріалах справи також наявні неодноразові звернення позивача (а.с.8-11) до відповідача про погашення орендної плати та комунальних платежів,  проте,  відповідач доказів погашення спірної заборгованості не подав, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 561,82 грн.

На підставі п.5 договору оренди з внесеними змінами від 02.01.2001 року позивачем нараховано також пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення в сумі 15,54грн. Проте, відповідно до п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання  зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Оскільки в договорі не обумовлено іншого порядку нарахування штрафних санкцій, ніж встановлений у вищенаведеній нормі ГК України, суд приходить до висновку про те, що в частині пені на суму 13,47грн., яку нараховано позивачем понад шестимісячний термін, в позові слід відмовити. Стягненню підлягає 2,07 грн. пені, нарахованої за період березень-серпень 2006р. відповідно до  наявного у справі розрахунку пені (а.с.38).

Згідно ст.291 ГК України та п.1 ст.26  Закону України "Про оренду державного та комунального майна" одностороння відмова від договору оренди не допускається. Відповідно до п.3 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, а відповідно до п.3 ст.291 ГК України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму. Із змісту ст.782 ЦК України випливає, що однією з підстав для дострокового розірвання договору є невнесення плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу. Аналогічна умова зазначена і в п.6 договору оренди. При цьому, слід зазначити, що згідно п.9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до договорів, що були укладені до 01.01.2004 року і продовжують діяти після набрання чинності ЦК України, застосовуються правила цього кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Враховуючи встановлений вище судом факт несплати відповідачем орендної плати протягом тривалого періоду часу, суд приходить до висновку, що у позивача існують всі підстави для дострокового розірвання договору оренди в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх вимог за договором, а тому позовні вимоги щодо розірвання договору оренди також підлягають до задоволення.

Що стосується покликання відповідача на те, що встановлений спірним договором його обов'язок сплати оренди та комунальних платежів суперечить вимогам ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яким відповідач звільнений від вказаних платежів, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.20 вказаного закону громадські організації та інші об'єднання ветеранів війни в межах своїх повноважень сприяють розробленню рішень органами законодавчої і виконавчої влади, представляють і захищають законні інтереси своїх членів у державних органах і громадських організаціях, здійснюють інші повноваження, передбачені законодавством України про об'єднання громадян.

Органи державної виконавчої влади, місцеві органи державної виконавчої влади і самоврядування, Уряд Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

З аналізу наведеної норми суд приходить до висновку про те, що визначені ст.20 вказаного закону пільги надаються лише громадським організаціям та іншим об'єднанням ветеранів війни, тобто тим ветеранським організаціям,  членами є  ветерани війни.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни, а згідно п.8 ч.2 ст.7 до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Проте, відповідачем не представлено суду доказів та не доведено будь-яким іншим чином, що громадська організація "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова є саме ветеранською організацією, чи була нею на час укладення спірного договору.

Із представленого відповідачем статуту його організації (п.1) вбачається, що громадська організація "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова є добровільним об'єднанням, яке створене з метою захисту громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, вирішення їх проблем медичного та соціального характеру, а згідно п.5.1 –членами громадської організації можуть бути громадяни, а також громадські організації, які об'єднають в своїх лавах громадян, що потерпіли від атомних аварій. Проте, із зазначених положень статуту не вбачається, що учасниками, членами відповідача є саме визначені ч.2 ст.4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни, а інших доказів про належність до членів організації ветеранів війни (зокрема, списку членів організації) відповідачем не подано.

Наявні в матеріалах справи протокол №4 від 05.07.2003 року та посвідчення осіб про визнання їх інвалідами та надання їм встановлених законодавством України пільг для ветеранів війни судом до уваги не приймаються, оскільки відсутні докази про їх належність до членів організації відповідача. Крім цього, дані посвідчення видано, та протокол складено після  укладення спірного договору. З аналогічних підстав не приймається судом до уваги і наданий відповідачем список інвалідів, які знаходяться на обліку у Залізничному відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Крім цього, п.8.2  Статуту громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова передбачено витрату коштів організації на оренду і придбання необхідного устаткування, інвентарю, транспорту.

З наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість покликання відповідача на суперечність викладеної в спірному договорі умови щодо сплати орендної плати та комунальних платежів діючому законодавству, а відповідно і безпідставність зустрічних позовних вимог громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсними пунктів 3 та 14 договору від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул.Виговського, 34, кім.100 у м.Львові, оскільки позивачем (відповідачем за первісним позовом) не доведено підставності надання йому встановлених ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" пільг для ветеранів війни.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати стягуються пропорційно задоволеним позовним вимогам, а тому з відповідача (позивача за зустрічним позовом) на користь позивача підлягають стягненню 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне обслуговування судового процесу.

Керуючись ст.ст.4,7,20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст.ст.18,26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст.193,232,284,291 ГК України, ст.ст.526,782 ЦК України, ст.ст.43,49, ст. 82-84 ГПК України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Первісний позов задоволити частково.

Розірвати укладений між Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради та "Союз Чорнобиль України" м.Львова договір від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень.

Стягнути з громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова (м.Львів, вул.Виговського, 34, р/р №3 Банк: Скнилівський ЗУКБ м.Львова, МФО 325019, ) на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (м.Львів, вул.Виговського,34, р/р №4672 Банк: в ГУДКУ у Львівській області, МФО 825014, )  561,82 грн. боргу; 2,07 грн. пені; 85 грн. державного мита і 118 грн. вартості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині позовних вимог по первісному позову про стягнення пені в сумі 13,47грн. відмовити.

В задоволенні зустрічного позову громадської організації "Союз Чорнобиль України" Залізничного району м.Львова до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсними пунктів 3 та 14 договору від 30.12.1999 року на оренду нежитлових приміщень по вул.Виговського, 34, кім.100 у м.Львові  відмовити повністю.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення вступає в законну силу відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя                                                                                             Зварич О.В.