ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.06.07                                                                                           Справа  № А-9/176

Львівський апеляційний господарський суд  в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н.М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув
апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Серін»товариства з обмеженою відповідальністю «Серін ЮКей Лімітед»№ 080207/1 від 08.02.2007 року

на постанову
господарського суду Івано-Франківської області від 18.01.2007 року

у справі
№ А-9/176

за позовом
ДП «Серін»ТзОВ «Серін ЮКей Лімітед», смт. Делятин

до
Делятинської селищної ради, смт. Делятин

до
Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, м. Івано-Франківськ

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відкрите акціонерне товариство «Делятинський лісокомбінат»

про
визнання протиправним дії та про визнання недійсними свідоцтв про право власності на обґєкти нерухомості,

за участю представників сторін :

від позивача :  Луковкіна У.Ю. представник ( довіреність в справі);

від відповідача 1 : не з’явився;

від відповідача 2 : не з’явився;

від третьої особи: Ящишин О.Ю. –ліквідатор;

Федорців С.І. –представник (довіреність від 01.03.2007 р

Присутнім в судовому засіданні представникам сторін роз‘яснено, що  відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень, ст.ст. 1, 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) апеляційне провадження здійснюється в порядку, встановленому даним Кодексом.

Представникам сторін також роз‘яснено права і обов‘язки,  передбачені ст.ст. 27, 29, 49, 51,  59 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського сулду Івано-Франківської області від 18.01.2007 р. (суддя Фанда О.М.) відмовлено в задоволенні позову ДП «Серін»ТзОВ «Серін ЮКей Лімітед»до Делятинської селищної ради та Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації про визнання протиправними дії селищної ради та про визнання недійсними свідоцтв про право власності на обґєкти нерухомості.

Позивач, не погоджуючись з прийнятою постановою, подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду першої інстанції незаконною,  прийнятою при неповному з”ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задоволити повністю. В обґрунтування своїх   вимог скаржник зазначає, що судом не дано належної оцінки п. 6 договору купівлі-продажу від 27.12.2002 р. у відповідності до якого до Покупця-позивача перейшло  право власності на  все інженерне забезпечення (згідно переліку), тобто, стверджує позивач, до Покупця перейшло право власності на об’єкти, устаткування та споруди, передані по акту приймання-передачі від 28.01.2003 р. Крім того, скаржник зазначає, що підтвердженням права власності на спірні об’єкти за позивачем  є штамп на договорі купівлі-продажу з усіма реєстровими номерами об’єктів нерухомості в кількості 18 штук.

Відповідач  в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечує, постанову суду вважає законною,  просить останню залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення та зазначає, що Делятинська селищна рада діяла в межах своїх повноважень, передбачених ЗУ „Про місцеве самоврядування”.

В процесі розгляду справи позивачем було подано клопотання про  здійснення правонаступництва, оскільки 01.11.2006 р. була проведена державна реєстрація ТзОВ „Серін”, яке було створене шляхом припинення ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед” та перетворення його на  зі  зміною організаційно-правової форми на товариство з  обмеженгою відповідальнністю. ТзОВ „Серін” є повним правонаступником всіх прав та обов”язків ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед”, про   що зазначено в п.п. 1.1 та 1.2 Статуту ТзОВ „Серін” та довідка ЄДРПОУ.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що нявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та, відповідно,    задоволення апеляційної скарги , виходячи з наступного.

27 грудня 2002 року  між ВАТ „Делятинський лісокомбінат” (продавець)  та ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед” (покупець) (правонаступник ТзОВ „Серін”)  було укладено договір купівлі-продажу об”єктів нерухомого майна, вказаних  в договорі. Договір було посвідчено державним нотаріусом Надвірнянської державної нотаріальної контори Дремлюк В.В. і зареєстрований Коломийським  МБТІ.  Відповідно до п.6   вказаного договору  разом з будівлями, що є предмето  цього договору, до Покупця перейшло право власності на все інженерне забезпечення, в тому числі тепло-газо- електро волопостачання, споруди пожежогасіння і пневмотрансплорту, вентиляційне обладнання та водовідведення, в т.ч. очисні споруди, під”їздні шляхи та залізничний тупик, тощо, які встановлені в об”єктах продажу та забезпечують їх  функціонування згідно технічної документації, а також інше неробоче устаткування, розміщене в об”єктах продажу, вартість яких закладена у експертній вартості відчужуваного майна.

Пунктом 5 договору передбачено, що право власності на все зазначене в договорі  майно переходить до Покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно з п.8 договору Продавець зобов”язаний передати Покупцю всю технічну документацію на відчужуване майно, підписати акт  прийманні-передачі та сприяти Покупцю у переоформленні всіх належних документів на користування земельною ділянкою, що відведені під дані будівлі.  Як вбачається з Акту приймання-передачі від 26.01.2003 р. Продавцем було передано, а Покупцем прийнято  у володіння, користуванняи та розпорядження  водонапірну башню та будинок насосної станції разом із  об”єктами, устаткуванням та спорудами, зазначених  в п.6 договору.

У відповідності до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна  за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності  за догоовром, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такогго посвідчення.

Таким чином, ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед” ( правонаступником якого є ТзОВ „Серін”)  стало законним власником об”єктів нерухомості,  споруд та устаткування згідно  договору купівлі-продажу від 27.12.2002 р.

Проте,  матеріалами справи підтверджується, що 10.11.2005 р. Делятинська селищна рада, в зв”язку з тим, що до неї з клопотанням про визнання права власності на водонапірну башню та насосну станцію звернулися арбітражний керуючий ВАТ „Делятинський лісокомбінат” та ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед”( правонаступником якого є ТзОВ „Серін”)   прийняла рішення, яким рекомендувала вказаним особам звернутися  в суд із спірним питанням.

Не отримавши судового рішення, 23.06.2006 року Делятинська селшищна рада видала ліквідатору ВАТ „Делятинський лісокомбінат” Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: воднапірну башню та  на будинок насосної станції. На підставі   Свідоцтв Івано-Франківське МБТІ у Надвірнянському районі провело реєстацію прав власності на вказані об”єкти.  Свідоцтва про право власності  на  спірні об”єкти були видані на підставі рішення виконавчого комітету Делятинської селищної ради від 07.11.2000 р. № 213 „Про оформлення прав вланості на  будівлі, сплоруди, що належать ВАТ „Делятинський лісокомбінат”.

Делятинська селищна рада  в поясненнях на апеляційну скаргу стверджує, що  діяла в межах  своїх повноважень, передбачених Законом України „Про місцеве самоврядування”, а договору купівлі-продажу, укладеного  між ВАТ „Делятинський лісокомбінат”  та ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед” (правонаступник ТзОВ „Серін”)  від 27.12.2002 р.  не взяла до уваги, оскільки останній укладений на підставі рішення загальних зборів ВАТ „Делятинський лісокомбінат” (протоколо № 10 від 11.09.2002 р. ), на яких не приймалося рішення про продаж  позивачу спірних об”єктів нерухомості.

Суд апеляційної інстанції дії  Делятинської селищної  ради щодо  оформлення та видачі ВАТ „Делятинський лісокомбінат” Свідоцтв про право власності на  об”єкти нерухомості: водонапірну башню та  будинок насосної станції  від 23.06.2006 р. вважає неправмірними, а самі Свідоцтва  - нечинними та зазначає, що  оскільки станом на день видачі  Свідоцтв  відповідачу договір купівлі-продажу від 27.12.2002 р. не був ніким  визнаний недійсним, тобто, був належним правовстановлюючим документом позивача, який підтверджував право власності останнього на спірні об”єкти, Делятинська селишщна рада, вчинивши вказані дії,  вийшла за межі своїх повноважень, діяла неправомірно, в зв”язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації у Надвірнянському районі, в порушення п.3.1 Тимчасового  положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Мінюсту № 6/5 від 28.01.2003 р., вчинило неправомірні дії, здійснивши реєстрацію та не перевіривши   відповідність заявлених прав  і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заяаленими та  вже зареєстрованими правами на об’єкти нерухомості. Як зазначалося вище, Коломийське МБТІ   при реєстрації договору купівлі-продажу від 27.12.2002 року внесло відповідні записи  в Реєстр прав  власності на нерухоме майно та реєстрову книгу, вказавши реєстраційні номери об’єктів нерухомості.  Таким чином, Івано-Франківське БТІ у Надвірнянському районі не мало права  без належних підстав здійснювати реєстрацію прав власності на  майно за іншими особами.  Твердження  ВАТ „Делятинський лісокомбінат” про те, що ДП „Серін” ТзОВ „Серін Юкей Лімітед”( правонаступником якого є ТзОВ „Серін”) були продані лише будівлі, вказані в п. 1 договору, не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.8 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 7/5 від 07.02.2002 р. (в редакції, що діяла на момент проведення реєстрації), після прийняття рішення  реєстратором та внесення запису до Реєстру прав власності на правовстановлювальних документах робиться відмітка (штамп) про реєстраціювідповідних прав (додаток № 7 до Положення). Даний штамп містить: реєстраційний номер запису, реєстраційний номер нерухомого майна, адресу(місцезнаходження) майна, відомості про власника; дату прийняття рішення; дату внесення запису; прізвище, ім’я, по батькові реєстратора; підпис начальника БТІ. Такий штамп присутній на договорі купівлі-продажу та містить всі необхідні реквізити, в т.ч. і реєстрові номери об’єктів нерухомості в кількості 18 штук. Судом першої інстанції не дано належної оцінки даному факту, в зв’язку з чим  зроблено помилкові висновки щодо  визначення власника   спірних об’єктів.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо зобов’язання Івано-Франківське  ОБТІ у Надвірнянському районі скасувати  державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно: водонапірну башню та будинок насосної станції за ВАТ „ Делятинський лісокомбінат” про що внести відповідний запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно підлягають до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищевикладеного, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.

Судові витрати по розгляду справи в  першій та апеляційній інстанції, відповідно до 87, 94, ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України слід відшкодувати позивачу, стягнувши їх з відповідачів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 94, 195, 196, 198, 202, 205, 207, Кодексу адміністративного судочинства України,  Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Постанову господарського суду  Івано-Франківської області від 18.01.2007 року   скасувати. Прийняти нову постанову.

3.          Позов задоволити повністю. Визнати неправомірними дії Делятинської селищної ради щодо оформлення та видачі ВАТ „Делятинський лісокомбінат” Свідоцтв про право власності на спірні об’єкти нерухомості: водорнапірна башня та будинок насосної станції від 23.06.2006 р. Визнати нечинними Свідоцтва про право власності на об’єкти нерухомості:  водорнапірна башня та будинок насосної станції від 23.06.2006 р., видані ВАТ „Делятинськимй лісокомбінат”. Івано-Франківському  ОБТІ у Надвірнянському районі скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно: водорнапірна башня та будинок насосної станції від 23.06.2006 р., видані ВАТ „Делятинськимй лісокомбінат”, про що внести відповідний запис  до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

4.          Судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції покладаються на відповідачів пропорційно, про що суду першої інстанції видати відповідні накази..

5.          Постанова  набирає законної сили  у відповідності до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Справу передати до місцевого господарського суду  Волинської області.

Головуючий суддя                                                          Н. М. Кравчук

Суддя                                                                               Г.М. Гнатюк

Суддя                                                                               О.Л. Мирутенко