КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2007                                                                                           № 3/326

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Моторного О.А.

суддів:             Вербицької О.В.

при секретарі:

За участю представників:

від прокурора          Лихотоп О.Р.,

від позивача          Богдан О.В.,

від відповідача          Онищенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Київського транспортного прокурора

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 16.08.2007

у справі № 3/326

за позовом                               Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі          Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси"

про                                                  звільнення земельної ділянки та стягнення 1020 грн. боргу

ВСТАНОВИВ:

Київський транспортний прокурор в інтересах держави в особі Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна Залізниця” звернувся з позовом про зобов’язання ТОВ “Київміськвторресурси” звільнити та передати у належному стані ДТГО “Південно-Західна Залізниця” земельну ділянку площею 28 кв. м., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 6/31 у зв’язку з недійсністю (нікчемністю) договору про співробітництво та організацію взаємовідносин № 314 від 28.07.2003, укладеного між ДТГО “Південно-Західна залізниця” та ТОВ “Київміськвторресурси”; про стягнення з ТОВ “Київміськвторресурси” на користь ДТГО “Південно-Західна залізниця” суми боргу за фактичне користування земельною ділянкою, яка на момент подання позовної заяви складає 1020 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2007 у справі № 3/326 позов залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, прокурор звернувся із апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просить скасувати ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач надав заперечення на апеляційне подання, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційного подання прокурора, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційного подання, заперечення на апеляційне подання, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокурора та сторін, встановив наступне:

Згідно п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках визначених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 № З-рп/99 у справі № 1-1/99 положення абзацу четвертого частини першої статті 2 ГПК України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 ГПК України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другій статті 2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Позов пред’явлено в інтересах держави в особі Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна Залізниця”.

Державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна Залізниця” є самостійним господарюючим суб’єктом та не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Таким чином, Київським транспортним прокурором позов пред’явлено не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності.

Посилання прокурора на те, що ДТГО “Південно-Західна Залізниця” створене на державній власності і належить до сфери управління Міністерства транспорту та зв’язку України, не свідчить про те, що прокурор звернувся за захистом саме інтересів держави, оскільки згідно п. 4 рішення Конституційного суду України інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Відповідно до п.3 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 22.05.2002 № 04-5/570 “Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов’язаних із захистом інтересів держави. Якщо господарський суд порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Оскільки Державному територіально-галузевому об’єднанню “Південно-Західна Залізниця” законом не надані повноваження у спірних правовідносинах органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду на підставі п.1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

На підставі викладеного, апеляційне подання Київського транспортного прокурора не підлягає задоволенню, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2007 у справі № 3/326 відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Київського транспортного прокурора залишити беззадоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2007 у справі № 3/326 - без змін.

2.          Матеріали справи № 3/326 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

04.10.07 (відправлено)