ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"23" жовтня 2007 р.          09 год. 55 хв., м. Чернігів                    Справа № 6/337

Господарський
суд Чернігівської області у складі:

судді                                        Блохіної
Ж.В.

при секретарі                         Рубан Н.О.

за участю представників

позивача:                                Рудник Т.В.,
довіреність №6901/9/10-010 від 22.10.2007р.,

відповідача:
не з'явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов                                       Державної
податкової інспекції у м. Чернігові,

м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

до                                             Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

про
стягнення за рахунок
активів 250,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення за рахунок активів з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 250,00 грн. податкового боргу по єдиному податку на
підприємницьку діяльність з фізичних осіб. Податковий борг виник станом на
17.09.2007р.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце
судового розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення №635923, проте у судове засідання не з'явився, заперечення на
позов та клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.

Розглянувши матеріали справи та надані докази, вислухавши
пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, які
мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд
встановив наступне.

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1, зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа виконавчим комітетом Чернігівської
міської ради 23.03.2007р. та перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові як
платник податків з 30.05.2007р.

Відповідач є платником єдиного податку згідно заяви від
30.03.2007р. про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності на другий квартал 2007 року, відповідно до якої відповідач здійснює
торгівлю промисловими та продовольчими товарами на ринках міста.

Відповідно до ст.4, п.3 ст. 9 Закону України “Про внесення змін і
доповнень до Закону України “Про систему оподаткування” платники податків
зобов'язані сплачувати належні суми податків та зборів (обов'язкові платежі) у
встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст.11 Закону України “Про систему оподаткування”
платник податків несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність
сплати податків та дотримання вимог чинного законодавства.

Згідно Указу Президента України „Про внесення змін до указу
Президента України від 30.07.1998р. №727
„Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” ставка єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх
державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20
гривень та більше 200 гривень на місяць.

Згідно додатку до рішення міської ради від 07.06.2001р. „Про
встановлення розмірів ставок єдиного податку для фізичних осіб -суб'єктів
підприємницької діяльності” в редакції рішення міської ради від 26.12.2006р. до
відповідача застосовано ставку 50,00 грн. на місяць.

Так, станом на 17.09.2007р. відповідач має податковий борг по
єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб за період з травня
по вересень 2007 року в сумі 250,00 грн., що підтверджується  розрахунком позивача.

Згідно п.п.5.1 ст.5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
№2181-III від 21.12.2001р. податкове зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Відповідно до п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів
4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання
платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 вищевказаного Закону процедура
адміністративного оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого
підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення
контролюючого органу, у разі, коли така заява була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається
днем узгодження податкового зобов'язання платника податків.

Нараховану суму податкового зобов'язання відповідач не оскаржив,
таким чином вона є узгодженою.

Відповідно до п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5 вищевказаного Закону у випадках
адміністративного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків
зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні
санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого
узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не сплатив узгоджену
суму податкового зобов'язання в строки передбачені п.5.3 ст.5 зазначеного
Закону, отже вона у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” є сумою податкового боргу платника податків. Отже,
податковий борг - це в будь-якому випадку узгоджене податкове зобов'язання, яке
не сплачене у встановлений строк.

Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р.
Позивачем  на узгоджену суму
податкового зобов'язання були направлені перша податкова вимога №1/3293 від
12.06.2007р. (розміщена на дошці податкових оголошень 02.07.2007р.) та друга
податкова вимога № 2/1581 від 17.08.2007р. (отримана 30.08.2007р.).

Відповідно до п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р., активи платника податків можуть
бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов'язань
виключно за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити повністю в сумі 250,00 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути за рахунок активів з Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. № НОМЕР_1) до місцевого бюджету (р/р 0002 в
ГУДК в Чернігівській області, код платежу 16050200, код одержувача 22825965,
МФО 853592) 250,00 грн. податкового боргу.

3. Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву
не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Про апеляційне
оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених
цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за
заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Ж.В.Блохіна