ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.                                                                      Справа №  11/5462

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого – судді Довганя К.І., при секретарі – Захаровій А.Г., за участю представників сторін: позивача – Зрюкін С.К. директор за посадою,  відповідача –Бобошко М.О. за довіреністю,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу  за позовом приватного підприємства „Зрюкін” до товариства з обмеженою відповідальністю „Чапаєвський шпалопросочувальний з-д” про   стягнення майна  в натурі ,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення в натурі переданого на зберігання майна, а саме:

- опори просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 144,00 грн./м3 на суму 172800,00грн.;

- опори не просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 108,00 грн./м3 на суму 129600,00грн.;

- лісоматеріали в асортименті в кількості 300 м3 по ціні 84,00 грн/м3 на суму 25200,00грн., всього  на загальну суму 327600,00грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що оспорюване майно є його власністю та було передано ним на зберігання відповідачу на умовах укладеного сторонами договору зберігання. Однак вимога позивача на адресу відповідача видати зі зберігання майно залишилась без відповіді та задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позові.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази  встановив наступне.

13 серпня 2007 року між ТОВ «Чапаєвський шпалопросочувальний завод»( відповідач у справі) та ПП «ЗРЮКІН»(позивач у справі) був укладений договір купівлі-продажу лісоматеріалів №12 та від 13 серпня 2007 року специфікація №1 до нього.

За умовами  вказаного договору (п.п. 1.1, 2.1., 3.1.) та специфікації №1 відповідач зобов’язався  передати у власність, а позивач  зобов’язався прийняти  лісоматеріали, а саме:

-  опори просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 144,00 грн./м3 на суму 172800,00грн.;

- опори не просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 108,00 грн./м3 на суму 129600,00грн.;

- лісоматеріали в асортименті в кількості 300 м3 по ціні 84,00 грн/м3 на суму 25200,00грн., всього  на загальну суму 327600,00грн.

Відповідно до п.4.3.  вказаного договору  сторони визначили, що перехід  права власності  на зазначений у ньому  товар від відбувається одночасно з підписанням сторонами накладної та акту приймання-передачі на товар.

Факт виконання сторонами умов договору підтверджується підписанням акту приймання-передачі №1308/2007 від 13 серпня 2007 року та товарної накладної №273/13 від 13 серпня 2007 року.

У зв”язку з неможливістю вивезення придбаного за названим вище договором майна, сторони уклали  договір зберігання №13 від 13 серпня 2007 року, згідно якого   по акту приймання-передачі від 13.08.2007р.  опори та лісоматеріали були передані відповідачу  на відповідальне зберігання.

07.11.2007 р. сторони підписали додаткову угоду №1 до договору  від 13.08.2007 р. відповідно до умов якої змінили форму оплати за поставлений товар,  та зобов”язали позивача в рахунок оплати  передати відповідачу простий вексель з загальною номінальною вартістю 327 600  грн.  зі строком оплати  –31.12.2010

Позивач, на виконання додаткової угоди, здійснив розрахунок за придбані опори та лісоматеріали, шляхом передачі відповідачу простого векселя Серії АА №0716226 від 07 листопада 2007 року, номінальною вартістю  327600,00грн., що підтверджується актом приймання-передачі векселя від 07.11. 2007 р., підписаним сторонами.

Таким чином, Позивач повністю виконав всі умови договору купівлі-продажу лісоматеріалів №12 від 13.08.2007. та договору зберігання №13 від 13.08.2007.

Вимогу позивача про повернення переданого на зберігання майна  від 26.10.2007 р. відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 16,  525, 526, 640, 655, 657, 663, 936, 949 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну  дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Господарські зобов’язання можуть виникати:

-          з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання  замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  ЦК

України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

- примусове виконання обов'язку в натурі.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації –з моменту державної реєстрації.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов’язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст.530 цього кодексу.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Виходячи з фактичних обставин справи та приписів наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов’язання виникли у сторін на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2007 р. №12 та  договору зберігання від 13.08.2007 р. №13, за умовами яких позивач правомірно набув права власності на опори просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 144,00 грн./м3 на суму 172800,00грн., опори не просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 108,00 грн./м3 на суму 129600,00грн., лісоматеріали в асортименті в кількості 300 м3 по ціні 84,00 грн/м3 на суму 25200,00грн.; всього  на загальну суму 327600,00грн. та передав їх на зберігання відповідачу. Вимогу позивача про повернення зі зберігання майна відповідач в добровільному порядку не виконав.

За таких обставин порушене право позивача на здійснення повноважень власника підлягає захисту, позивач обрав вірний спосіб захисту свого порушеного права а відтак позовні вимоги суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату державного мита та інші судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути в натурі з  товариства з обмеженою відповідальністю „ Чапаєвський шпалопросочувальний завод” Золотоніський р-н, с. Чапаєвка, код 32118670 на користь приватного підприємства „Зрюкін” м. Черкаси, вул. Гагаріна33, кв.264 код 14204284   опори просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 144,00 грн./м3 на суму 172800,00грн., опори не просочені довжиною 9,0 м в кількості 1200 м3 по ціні 108,00 грн./м3 на суму 129600,00грн., лісоматеріали в асортименті в кількості 300 м3 по ціні 84,00 грн/м3 на суму 25200,00грн., всього  на загальну суму 327600,00грн., які є власністю позивача.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ Чапаєвський шпалопросочувальний завод” Золотоніський р-н, с. Чапаєвка, код 32118670 на користь приватного підприємства „Зрюкін” м. Черкаси, вул. Гагаріна33, кв.264 код 14204284- 3276,00 грн.  відшкодування витрат на оплату державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                              К.І.Довгань