ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.02.2007р.
Справа № 16/284

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
“Кремінь-регіон”, м. Кременчук

до Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук

про    стягнення  204988,78
гривень

СУДДЯ   Тимощенко О.М.

Представники :

від позивача          -
Заїка О.В. дор. б/н від 04.04.2006 р.

від відповідача    -
не з'явився (повідомлений належним чином)

Розглядається
позовна заява про стягнення 204988,78 гривень боргу за договором  на технічне обслуговування, ремонт техніки та
постачання комплектуючими запчастинами та матеріалами від 01.11.2005 року, в
т.ч. 102494,39 гривень -збитків, 102494,39 гривень -штрафу.

Відповідач відзив на позов не надав
в судове засідання не з'явився. Ухвали суду направлялись на адресу, за якою
відповідач зареєстрований згідно
свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи (АДРЕСА_1), яка також підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців НОМЕР_1 наданого
позивачем, та свідчить, що адреса відповідача
така сама як і в позовній заяві.
Однак ухвали повернулася до суду
із відміткою поштового відділення - зі сплином  строку зберігання, оскільки відповідач за їх
отриманням не з'явився.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо і господарський
суд  тричі повідомляв    належним чином  відповідача
про час, дату  і місце проведення
судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських
судах України, затвердженої наказом вищого господарського суду України (від
10.12.2002р. №75), а неявка  відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд встановив:

01.11.2005 року між  Товариством з обмеженою відповідальністю
“Кремінь-Регіон” (надалі-позивач) та Приватним підприємцем ОСОБА_1
(надалі-відповідач)  було укладено
договір на технічне обслуговування, ремонт техніки та постачання комплектуючих
матеріалів та запасних частин, згідно з яким відповідач зобов'язаний
здійснювати поставку комплектуючих та запасних частин на користь позивача, а
позивач в свою чергу оплатити вартість вказаних комплектуючих та запасних
частин на підставі рахунків.

Пункт 3.1. договору передбачає, що
замовник (позивач) оплачує виконавцю (відповідачу) за роботу та постачання
комплектуючих запчастин (технічне обслуговування та ремонт машин і технічних
засобів) шляхом перерахування на розрахунковий рахунок згідно акту
здачі-приймання робіт та згідно рахунків
та накладних на поставлені комплектуючі матеріали.

Відповідно до рахунків відповідача
№2 від 16.11.2006 року на суму 71855,39 гривень та №3 від 05.12.2005 року на
суму 30600,00 гривень за комплектуючі та запасні частини Позивачем була
здійснена оплата платіжними дорученнями №2 від 16.01.2006 року на суму 71855,39
гривень та №3 від 16.01.2006 року на суму 30600,00 гривень (копії в матеріалах
справи).

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк виконання даного
зобов'язання не був визначений договором, позивач надіслав на адресу
відповідача вимогу від 24.02.2006 року, про виконання цього зобов'язання, яка
була ним отримана 27.02.2006 року. Про що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення ( матеріалах справи).

Таким чином, відповідач повинен був
виконати свої зобов'язання з поставки позивачу комплектуючих та запасних частин
з моменту пред'явлення вимоги у строк до 06.03.2006 року, але відповідач так і
не виконав взяті на себе зобов'язання.

У відповідності до вимог ст. ст.
525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання  та  інші
учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору. Не допускаються  одностороння
відмова   від   виконання зобов'язань,  крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,
визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із наслідків порушення
зобов'язання у відповідності до вимог статті 611 та статті 623 ЦК України є,
відшкодування збитків.

У відповідності до пункту 3 статті 612
ЦК України, якщо в наслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Отже, відповідач отримавши кошти у
сумі 102494,39 гривень і не виконавши своїх зобов'язань з поставки
комплектуючих та запасних частин за договором від 01.11.2005 року, спричинив
позивачу збитки у сумі 102494,39 гривень.

Пункт 2 статті 622 ЦК України
передбачає, у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке в наслідок
прострочення втратило для нього інтерес, боржник звільняється від обов'язку
виконати зобов'язання в натурі.

Пунктом 5.3. договору від 01.11.2005
року встановлений штраф за порушення зобов'язання, щодо поставки та передачі
комплектуючих та запасних частин у розмірі вартості непоставлених запасних частин.
Загальна  вартість непоставлених запасних
частин складає 102494,39 гривень, то відповідно і сума штрафу складає
-102494,39 гривень.

Згідно статті 624 ЦК України у
випадку, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає
стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог надав належні докази /у матеріалах справи/, які дають підстави суду
задовольнити їх та стягнути з відповідача на користь позивача 102494,39 гривень
- збитків, 102494,39 гривень -штрафу, 2049,88 гривень  - витрати по сплаті держмита та
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу -118 гривень.

Керуючись статтями  33-34, 36, 43, 44-45, 49, 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу України, суд -,

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,  р/р НОМЕР_2 в  ПОФ АППБ “Аваль” у м. Кременчук, МФО 331605,
код НОМЕР_3) на користь  Товариства з
обмеженою відповідальністю “Кремінь-Регіон” ( Полтавська область, м. Кременчук,
вул. Квартальна, буд.5 к.10  р/р
0000 в ПФ АКІБ  «УкрСиббанк»,
МФО 331865, ) 102494,39 гривень - збитків, 102494,39 гривень
-штрафу, 2049,88 гривень  - витрати по
сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу -118
гривень.

Видати наказ після набрання
цим  рішенням законної сили.

Суддя
О.М. Тимощенко

Згідно з оригіналом

Помічник судді
Нечипоренко А.П.