ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" серпня 2007 р.
Справа  № 11/190-07-4750

За позовом: Одеської залізниці.

До  відповідача:  Державного підприємства „Білгород-Дністровський морський торговельний порт”;

про стягнення  45560,76 грн.

Суддя              Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: Кірічек С.В., Кіташевський Д.А., Брігінець С.О., Зубко Є.І. (за довіреністю).

Від відповідача: Гула А.С. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ: 19.06.2007 р. за вх. № 6584 Одеська залізниця (далі –Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства „Білгород-Дністровський морський торговельний порт” (далі –Відповідач) про стягнення 45560,76 грн.

Позивач на позовних вимогах наполягає, 25.07.2007 р. за вх. № 17126 надав пояснення до позовної заяви.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вих. № ЮР-1806 від 20.08.2007 р.).

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд встановив:

31.01.2007 р. на станцію Білгород - Дністровський Одеської залізниці надійшло 106 вагонів з лісними вантажами (пиловочник, пиломатеріали, деревина) які відправлені зі станцій Південно-Західної, Львівської, Південної на адресу Білгород - Дністровського морського торговельного порту. У зв'язку з тим, колії станції Білгород-Дністровський були зайняті  170 вагонами які прибули на адресу Відповідача до 31.01.2007 р.  та відсутністю технічної можливості накопичування, 106 вагонів були затримані на станції Роздільна - Сортувальна, що відображено у актах загальної форми №№ 60 т - 122 т станції Роздільна - Сортувальна.

Позивач стверджує, що з вини Білгород-Дністровського морського торговельного порту на залізничних коліях 55 вагонів простоювали з 31.01.2007 р. 16 годин по 01.02.2007р. 02 год. 30 хв., 51 вагон простоював з 31.01.2007р. 16 годин по 01.02.2007 р. 17 годин, чим Одеській залізниці завдано збиток.

Посилаючись на приписи  ст.ст. 119, 46 Статуту залізниць України, п. 6 - 10, п. 12,13 Правил користування вагонами і контейнерами, розділами 6 та 7 Правил перевезень вантажів і п. 7 мирової угоди до договору №ОД/М-05-600Д-НЮ між Одеською залізницею і Білгород-Дністровським морським торговельним портом, Позивач  нарахував Відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 9520,50 грн., збір за зберігання вантажу 28446,80 грн., ПДВ 7593,46 грн., а всього 45560,76 грн.Розрахунок здійснено на підставі відомостей плати за користування вагонами №№ 1 - 4 та актів загальної форми №№ 92,93 станції Білгород -Дністровський.

Відповідно до п.3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за "Відомістю плати за користування вагонами", яка складається на підставі "Актів про затримку вагонів", "Актів загальної форми". Відомість плати за користування вагонами мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюється начальником станції.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Позивач зазначає, що станцією Роздільна - порт на підставі актів загальної форми складені відомості плати за користування вагонами № 100220/1, № 10022/2 які підписані начальником станції, представник вантажоодержувача відмовився підписувати вищезазначені відомості.

Статтею 119 Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати, встановлюється Правилами.

На підставі п.12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станції призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно зі статтею 46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Термін вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до пункту 8 Правил зберігання вантажів (зареєстрованих Мінтрансом 21.11.2000р. за №644, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №866/5087) збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідач проти позовних вимог заперечує, та просить суд відмовити в його задоволенні.

Відповідач вказує, що твердження Позивача про те, що станом на 31 січня на коліях станції Білгород-Дністровський знаходилось більш чим 170 вагонів з вантажем "лісоматеріали", які прибули на адресу порту, що призвело до відсутності технічної можливості накопичування, внаслідок чого вагони були затримані не підтверджені належими доказами та не відповідає дійсності, оскільки згідно витягу з вахтенного журналу оператора з залізничних операцій порту станом на 20:00 31 січня 2007 р. в порту знаходилось під розвантаженням 34 вагони, на станції - 42 вагони, станом на 08:00 01 лютого 2007р. в порту знаходилось 34 вагони під розвантаженням, на станції - 62 вагони.

Згідно ст. 125 Статуту залізниць України, після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач. Ст. 46 Статуту встановлює, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу.

Відповідач вважає, що залізниця безпідставно затримала вагони з вантажем не доставивши їх на станцію призначення, в результаті чого також безпідставно була нарахована плата за користування вагонами та за зберігання вантажу.

Ст. 119 Статуту вказує, що плата за користування вагонами вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. З урахуванням вищевикладеного порт вважає, що причина затримки в даному випадку не залежала від порту, оскільки вагони були затримані залізницею безпідставно, тому згідно припису ст. 119 Статуту для нарахування плати за користування вагонами і плати за зберігання вантажу не існує жодних підстав.

Відповідач також зазначив, що повідомлення про відмову в прийманні вагонів порт Позивачу не надавав.

Крім цього Відповідач зазначив, що, згідно п. 3.2 Договору між Одеською залізницею та Білгород-Дністровським морським торговельним портом про обробку вагонів з вантажами, затвердженого у тексті мирової угоди Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.09.2005 р. № 15/237-05-6808 залізниця зобов'язана контролювати ритмічність завозу вантажів згідно з узгодженими портом обсягами.

Пунктом 4.1 вищенаведеного Договору зазначається, що місячне планування роботи Порту і Станції з перевезення експортних, імпортних і транзитних вантажів здійснюється відповідно до Правил планування перевезень вантажів з урахуванням переробної спроможності згідно ЄТП роботи Станції і Порту, зайнятості складських ємностей, підходу суден і наявності вагонів, призначених на фронти вивантаження. Порт і Залізниця щомісячно не пізніше 25 числа узгоджують обсяги завозу вантажів на наступний місяць окремо за кожною номенклатурою.

Згідно Узгодженого плану перевезення вантажів на експорт через порти (припортові станції) України на січень 2007 року від 27.12.2006р. № 12/831-06 (додається) портом пред'явлено залізниці середньодобову норму вагонів у кількості 59,4 вагони, узгоджено - 59,3 вагони.

За пунктом 4.4 договору про обробку вагонів з вантажами, зазначається, що норма вивантаження на кожну добу встановлюється змінно-добовим планом, який складається на підставі узгоджених місячних обсягів завозу вантажів.

Відповідач стверджує, що з Облікової картки виконання плану перевалки вантажів із залізничного на водний транспорт за січень 2007 року вбачається, що порт в повному обсязі виконував план розвантаження вагонів при середньодобовій нормі 61 вагон. Із наведених записів також вбачається, що порт перевиконав план з вивантаження вагонів. Також згідно Заявки на подачу вагонів з експортними вантажами порт заявив до приймання під розвантаження 59 вагонів 31 січня 2007р. і 61 вагон 1 лютого 2007р., що вказує на те, що порт приймав подачу вагонів в межах норми встановленої планом перевезень та переробною спроможністю порту.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та проаналізувавши норми чинного законодавства в сфері залізничних перевезень, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

31.01.2007 р. Одеською залізницею на станції Роздільна - Сортувальна було затримано 106 вагонів з вантажем ,що був направлений на адресу Білгород - Дністровського морського торговельного порту . Зазначені вагони затримані на підставі наказу посадової особи Одеської залізниці.

З доданих до позовної заяви актів про затримку вагонів від 31.01.2007 р. №№ 60-Т - 122-Т вбачається, що вагони були затримані на підставі наказу НЗД Царенко №№ 103 та 104 від 31.01.2007 р., у зв’язку із неприйманням вагонів вантажоодержувачем - Білгород-Дністровським МТП.

Відповідач (ДП „Білгород-Дністровський МТП”) заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що не відмовлявся від приймання вагонів  та повідомлення про відмову в прийманні вагонів Позивачу не направляв.

Відповідно до абзацу 1 п. 3.2 Мирової угоди до Договору про обробку вагонів                   № ОД/М-05-600д-НЮ від 04.10.2005 р. залізниця зобов'язана регулярно згідно ЄТП, надавати порту попередню інформацію про підхід вагонів за станом на 7 год. 30 хв. та 19 год. 30 хв. із зазначенням роду вантажу, фірм одержувачів, дати і часу прибуття на припортову станцію (в тому числі кількість „покинутих” поїздів), кількість вагонів.

Згідно п. 4.4. зазначеної мирової угоди до Договору норма вивантаження на кожну добу встановлюється добовим планом, який складається на підставі узгоджених місячних обсягів завозу вантажів у порт і додатково узгоджених обсягів, виходячи з наявності вагонів в порту, на станції та на підходах до неї, рівномірно протягом доби у розмірі не менш переробної спроможності вантажних фронтів відповідно до ЕТП роботи Станції і Порту.

В надісланій Відповідачу претензії № МЮ/2606 від 20.03.2007 р. Позивач зазначає, що у зв’язку з відсутністю технічної можливості накопичування, 106 вагонів були затримані на ст. Роздільна-Сортувальна.

У відповіді на претензію № МЮ/2606 від 20.03.2007 р. Відповідач вказує, що подачу вказаних вагонів, порт не заявляв і до прийому не підтверджував, вивантаження вагонів порт проводив в межах добової норми і переробної здатності.

Згідно ст. 33 Господарсько процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарсько процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не було надано суду належних доказів отримання від Відповідача будь-яких повідомлень про відмову в прийманні вантажу, або відсутності технічної можливості накопичування вагонів на ст. Білгород-Дністровський.

Згідно до п. 8 “Правил користування вагонами та контейнерами” у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. Відповідно до п. п. 9, 10 Правил, залізниця видає наказ про затримку вагонів і контейнерів та інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання.

В наданих суду актах загальної форми ст. Берегова № 4005 від 18.01.2007 р., № 4018 від 18.01.2007 р. та № 4019 від 18.01.2007 р. (а.с.15,16)  відсутні підписи вантажовласника, що свідчить про неповідомлення належним чином останнього про факт затримки вагонів.

Також Позивачем необґрунтовано  складено  акти загальної форми № 4005 від 18.01.2007 р., № 4018 від 18.01.2007 р. та № 4019 від 18.01.2007 р. (а.с.15,16) на ст. Берегова, а не на ст. Колосівка, де фактично було затримано вагони.

Крім того з доданих Відповідачем до відзиву на позовну заяву документів, а саме з облікової картки виконання плану перевалки вантажів із залізничного на водний транспорт за січень 2007 р., вбачається, що при добовій узгодженій нормі у 59,3 ваг. (Узгоджений план перевезень вантажів на експорт через порти України на січень 2007 р.), 31.01.2007 р. було подано до порту 100 вагонів,  та розвантажено портом 61 вагон.

З огляду на викладене, посадовими особами Одеської залізниці безпідставно 31.01.2007 р. були затримані 106 вагонів з вантажем.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеської залізниці до Державного підприємства „Морський торговельний порт Южний” про стягнення 45560,76 грн. задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та недоведені наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покласти на Позивача, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,  -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Власова С.Г.

Рішення підписано 31.08.2007 р в порядку ст. 85 ГПК.