ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" серпня 2007 р.

Справа  № 30/139-07-3830

За позовом
: Фонд комунального майна Ізмаїльської міської ради

До відповідача:
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1

Про зобов'язання
звільнити приміщення та повернути об'єкт оренди, стягнення заборгованості

Суддя     Рога Н.В.

Представники сторін:

Від позивача:
Щербакова Д.С.- довіреність №1249 від 22.07.2006р.

Від відповідача:ОСОБА_2.-
довіреність від 04.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач
, Фонд комунального майна Ізмаїльської міської ради (далі-Фонд), звернувся до
господарського суду Одеської області  з
позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про  виселення з нежитлового  приміщення
загальною площею 55,8 кв.м., розташованого за адресою:  АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи позивач
надав уточнення позовних вимог, згідно яких вимагає зобов'язати відповідача
звільнити нежитлові  приміщення   загальною площею 55,8 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1  та повернути зазначені
приміщення Фонду за актом приймання-передачі, а також стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі у сумі 29 грн. 58 коп. та неустойку у  розмірі 6 405 грн. 24 коп.

Представник позивача позовну заяву
підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач - проти позову заперечує
з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянув  матеріали справи та заслухав пояснення
представників сторін, судом встановлено:

22 жовтня 2004р. між Фондом
комунального майна Ізмаїльської міської ради (Орендодавець)  та СПД ОСОБА_1 (Орендар)  був укладений Договір  оренди нерухомого майна, відповідно до якого
Орендодавець здає, а Орендар приймає у
користування нежитлове  приміщення
(підвал), загальною площею 55,8 кв.м., розташоване за адресою:АДРЕСА_1, з метою
використання під закусочну. Договір  був
укладений строком  до 28.09.2005р.

06 жовтня 2005р. сторони підписали
Зміни до Договору оренди від 22.10.2004р. , укладеного фондом комунального
майна та підприємцем ОСОБА_1на приміщення поАДРЕСА_1, якими продовжили строк
дії договору до 28.09.2006р.  та
доповнили пункти 5 та 6 Договору .

Листом від 01.09.2006р. за НОМЕР_1
Фонд  повідомив СПД ОСОБА_1 про
закінчення строку дії Договору оренди від 22.10.2004р. та його не продовження
на новий строк у зв'язку із наміром використовувати приміщення поАДРЕСА_1 для
потреб територіальної громади міста, а також запропонував повернути об'єкт
оренди за актом приймання-передачі  у
строк до 29.09.2006р.

Листом від 29.09.2006р.
заНОМЕР_2Фонд повідомив СПД ОСОБА_1 про закінчення строку дії Договору  та подальше його не продовження у зв'язку із
наміром використовувати приміщення поАДРЕСА_1 для потреб територіальної громади
міста.  На підставі зазначеного
Орендодавець запропонував орендарю повернути орендоване приміщення за актом
приймання-передачі у строк до 09.10.2006р.

У зв'язку із неповерненням об'єкту
оренди Орендодавцю, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання  відповідача звільнити нежитлові  приміщення
загальною площею 55,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1  та повернути зазначені приміщення Фонду за актом
приймання-передачі . В обґрунтування позову позивач посилається на ч.2 ст.26
Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, відповідно до
якої договір оренди припиняється у випадку закінчення строку, на який він
укладений, а також на ст.785 Цивільного кодексу України, згідно якої у випадку
припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві
річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу.

Крім того, позивач зазначив, що
відповідно до п.5.2. Договору Орендар зобов'язався негайно повернути
орендодавцю об'єкт оренди в належному стані.

Позивач по справі просить
також  стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі у сумі 29 грн. 58 коп. та неустойку у  розмірі 6 405 грн. 24 коп. , посилаючись на
ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України та Зміни до договору , що були підписані
сторонами 06.10.2005р.

В своїх поясненнях щодо позову в
судових засіданнях представник позивача зазначив, що на даний час відпали
обставини, що визначені у листах Фонду від 01.09.2006р. за НОМЕР_1 та від
29.09.2006р. заНОМЕР_2- у зв'язку із наміром використовувати приміщення поАДРЕСА_1
для потреб територіальної громади міста. Але, позивач вважає СПД ОСОБА_1  таким, що не має переважного права на
укладення договору на новий строк, тому вважає, що договір припинився і СПД
ОСОБА_1 зобов'язаний звільнити об'єкт оренди.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.8.4. Договору дія
договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено;
приватизації об'єкту оренди; за згодою сторін та банкрутства Орендаря. Змінами
від 06.10.2005р. сторони доповнили підставі для відмови  Орендодавця
від Договору оренди.

У своїх листах щодо відмови від
продовження Договору на новий строк Орендодавець зазначав , що об'єкт оренди
буде використовуватися для потреб територіальної громади міста, але, такі
потреби не були підтверджені позивачем та, у подальшому взагалі відпали, що
підтверджено представником позивача у судовому засіданні. Будь-яких інших
підстав для не продовження орендних відносин позивач у листах   від 01.09.2006р. за НОМЕР_1 та від
29.09.2006р. заНОМЕР_2 не висловлював.

Відповідно до ст.17 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна”      та п.8.3. Договору , у  випадку відсутності заяви однієї з сторін про
припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення строку його дії, він
вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, що були
передбачені договором.   За таких
обставин, відповідач вважає, що у позивача не було причин щодо не продовження
строку дії договору, тому договір вважається продовженим на той же строк та на
тих же умовах.

Крім того, відповідач зазначив, що
позивач  в односторонньому порядку
відмовився від виконання прийнятих на себе зобов'язань орендодавця за
договором, що є неприпустимим у відповідності до ст.193 Господарського кодексу
України.

У зв'язку із наявність орендних
відносин між сторонами по справі, відповідач вважає необгрнутованими вимоги
щодо стягнення неустойки за несвоєчасне повернення об'єкту оренди.  Відповідач також звернув увагу на те, що
умовами договору не передбачено строк, у який об'єкт  оренди має бути повернутий орендодавцю і
своїми листами орендодавець встановлював різні строки для повернення об'єкта
оренди, тому розрахунок суми неустойки є необґрунтованим .

Що стосується вимоги щодо стягнення
заборгованості по орендній платі у сумі 29 грн. 58 коп., то проти наявності
такої суми заборгованості відповідач також заперечує, посилаючись на
недоведеність наявності такого боргу.

Розглянув матеріали справи , суд
доходить до такого висновку :

Як вбачається з матеріалів справи , 22
жовтня 2004р. між Фондом комунального майна Ізмаїльської міської ради
(Орендодавець)  та СПД ОСОБА_1 (Орендар)  був укладений Договір  оренди нерухомого майна, відповідно до якого
Орендодавець здає, а Орендар приймає у
користування нежитлове  приміщення
(підвал) , загальною площею 55,8 кв.м., розташоване за адресою:АДРЕСА_1, з
метою використання під закусочну. Договір
був укладений строком  до
28.09.2005р.

06 жовтня 2005р. сторони підписали
Зміни до Договору оренди від 22.10.2004р., укладеного фондом комунального майна
та підприємцем ОСОБА_1на приміщення поАДРЕСА_1, якими продовжили строк дії
договору до 28.09.2006р.  та доповнили
пункти 5 та 6 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи ,
і проти чого сторони по справі не заперечують, об'єкт оренди є комунальною
власністю територіальної громади м.Ізмаїл, тому на правовідносини між сторонами
у першу чергу розповсюджується дія Закону України „Про оренду державного та
комунального майна”.

Відповідно до ст.17 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна”     та п.8.3. Договору , у  випадку відсутності заяви однієї з сторін про
припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення строку його дії, він
вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, що були
передбачені договором.  Як вбачається з
матеріалів справи, орендодавець своїми листами від 01.09.2006р. за НОМЕР_1 та
від 29.09.2006р. заНОМЕР_2повідомив орендаря про відмову від продовження
договірних відносин у зв'язку із необхідністю використання об'єкту оренди саме
на потреб територіальної громади м.Ізмаїл, але будь-яких доказів наявності
таких потреб,  прийняття радою рішень
щодо використання нежилого підвального приміщення поАДРЕСА_1  для потреб територіальної громади не надано
позивачем ані орендарю, ані суду. Крім того, в судових засіданнях представник
позивача неодноразово зазначав, що таких доказів взагалі не існує, і у територіальної
громади міста відпала необхідність у використанні даного приміщення для власних
потреб.

Як вбачається з матеріалів справи,
і позивач не навів зворотнього, СПД ОСОБА_1 є належним орендарем , належним
чином виконував умови Договору оренди протягом строку його дії , що
підтверджується відсутністю будь-яких претензій до нього за весь строк дії
договору.  Належне виконання орендарем
договору оренди презюмується, якщо орендодавцем не буде доведено інше.  Згідно ч.3 ст.17 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” після закінчення строку договору оренди
орендар  який належним чином виконував
свої обов'язки , має переважне право за будь-яких інших умов, на продовження
договору оренди на новий термін.  Позивач
по справі не надав доказів того, що будь-яка інша особа зверталася до нього або
Ізмаїльської міської ради з проханням надати в оренду  підвальне приміщення поАДРЕСА_1 . Отже, даний
об'єкт комунальної власності не був призначений для використання територіальною
громадою міста для власних потреб, а  мав
використовуватися з метою отримання доходів
у вигляді орендної плати. Інших претендентів на оренду зазначеного
приміщення не було. Отже,  у позивача не
було причин щодо не продовження строку дії договору.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України  кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу.

За таких  обставин, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача
звільнити нежитлові  приміщення   загальною площею 55,8 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1  та повернути зазначені
приміщення Фонду за актом приймання-передачі є необґрунтованою, тому не
підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача щодо
стягнення неустойки за несвоєчасне повернення об'єкту оренди, то ця вимога
також не підлягає задоволенню, так як  у
суду не має підстав для застосування до відповідача таких санкцій у зв'язку із
визнанням Договору оренди  продовженим.

Що стосується вимоги позивача щодо
стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 29  грн. 58 коп., то судом ця вимога також не
задовольняється, так як із наданого до суду розрахунку заборгованості по
орендній платі  не вбачається, за який
саме період утворилася зазначена заборгованість.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст.  82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову Фонду
комунального майна Ізмаїльської міської ради -відмовити.

Рішення набирає законної сили протягом 10-денного строку з дня його
прийняття.

Суддя