СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.10.07                                                                                 Справа № 9/536ад.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Свердловська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у м. Свердлловську Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Шураві», м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 8905 грн. 61 коп.

в присутності представників:

від заявника - Шидлаускас П.В., посв.№ 129 від 09.10.06,

від позивача –Кузьменко О.М., дов. № 42 від 04.07.07,

від відповідача –не прибув.

Суть спору: прокурором заявлена вимога про стягнення з відповідача, ТОВ «ТПК», штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8905,61 грн. за порушення термінів розрахунків за експортними операціями згідно з податковим повідомленням-рішенням № /0 від 20.06.03р.

Заявою про уточнення позовних вимог від 19.09.07р. прокурор фактично зменшив розмір пені, що підлягає до стягнення, у зв’язку з тим, що на момент перевірки не було враховано самостійне погашення відповідачем пені у розмірі 7049,5 грн., що підтверджується відповідними витягами з особових рахунків платника податків та просить стягнути з відповідача суму пені за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1856,11 грн.

Відповідно до ст. 51 КАС України позивач має право зменшити розмір позовних вимог в будь-який час до закінчення судового розгляду і, оскільки, прокурор скористався правом зменшення розміру позову, суд, розглядаючи цю справу, виходить зі зменшеного розміру позову – 1856,11 грн.

Відповідач письмові заперечення на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

В обгрунтування позову прокурор виклав таке.

Податковим органом м. Свердловська було проведено виїзну позапланову перевірку дотримання вимог валютного законодавства по розрахункам з іноземною фірмою «Медведь»згідно з контрактом № 12-12/02 від 12.12.02р. відповідача за період з 13.06.03р. по 18.06.03р., за результатами якої складено акт № 487-23-1-108-31788947/6897.

Перевіркою було встановлено порушення термінів розрахунків за експортними операціями в сумі 9286,56 дол. США за контрактом № 12-12/02 від 12.12.02р., укладеним з ТОВ ВКФ «Медведь».

У зв’язку з виявленим порушенням податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.06.03р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8905,61 грн., яке відповідачем не оскаржене, проте санкції на час звернення з цим позовом до суду не сплачені.

Оцінивши доводи позивача, висновок прокурора і надані докази, суд дійшов висновку про наступне.

На підставі акту перевірки від 18.06.03р. № 487-23-1-108-31788947/6897 податковим органом м. Свердловська було встановлено, що згідно вантажних митних декларацій від 09.01.03р. № 21 та від 06.02.03р. № 149 позивач відвантажив контрагенту ТОВ ВКФ «Медведь», Білорусь, будівельні матеріали на суму 9286,56 дол. США, проте оплата на час перевірки не надійшла.

Позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.06.03р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8905,61 грн. за порушення термінів розрахунків за експортними операціями в сумі 9286,56 дол. США за контрактом № 12-12/02 від 12.12.02р., укладеним з ТОВ ВКФ «Медведь»відповідно до ст. 4 Закону України Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті»від 23.09.94р. № 185/94-ВР (далі –Закон 185).

Відповідно до ст. 1 Закону 185 виручка резидентів  у  іноземній  валюті  підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 90 календарних  днів  з  дати  митного  оформлення  (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується

Відповідно до ст. 4 Закону 185 порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у   розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції)  в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі –Закон 2181).

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону 2181 податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п. 1.9 Закону 2181 податкове повідомлення –письмове повідомлення контролюючого органу про обов’язок платника податків сплатити суму податкового зобов’язання, визначений контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону 2181 у разі коли сума податкового зобов’язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок  податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

З аналізу цих норм випливає, що пеня за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не може визначатися як податкове зобов’язання відповідача та не може стягуватися за податковим повідомленням-рішенням,

За таких обставин позивач неправомірно застосував штрафні (фінансові) санкцій у розмірі 8905,61 грн. податковим повідомленням-рішенням № /0 від 20.06.03р.

Разом з тим, перевіркою було встановлено порушення відповідачем ст. 1 Закону 185, оскільки за перевіряємий період з 13.06.03р. по 18.06.03р. оплата до відповідача не надійшла, тому застосування власне санкцій за це порушення є правомірним.

Зазначені штрафні санкції повністю підпадають під визначення адміністративно-господарських санкцій, закріплене у ст. 238 ГК України, а саме: є заходом майнового характеру, спрямованим на припинення порушення суб’єкта господарювання встановлених законодавчим актом правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Матеріали справи свідчать, що порушення чинного законодавства було встановлено компетентним органом, ДПІ, під час проведення перевірки 18.06.03р. та застосовані санкції 20.06.03р., тобто в межах строків, встановлених ст. 250 ГК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, ТОВ «Торгово-промислова компанія «Шураві», код 31788947, 94800, Луганська обл., м. Свердловськ, вул. Комсомольська, 14, суму пені за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1856,11 грн.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 10.10.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов