ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2007 р.                                                           Справа № 10/15-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Ярошовича М.Й. - директора,

від відповідача: Нестерука С.М. - представника за довіреністю №61/07-Д             від 25.05.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню

та газифікації "Вінницягаз", м. Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "22" березня 2007 р. у справі № 10/15-07 ( суддя Даценко М.В. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газовик", смт. КирнасівкаТульчинського району Вінницької області

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз",

м. Вінниця

про стягнення 20079,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 22.03.2007р. у справі №10/15 -07 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газовик", смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз", м. Вінниця про стягнення 20079,80грн. задоволено: стягнуто з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" на користь ТОВ "Газовик" 20079,80 грн. основного боргу, 200,79грн. відшкодування витрати на держмито та 118грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ВАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" подало до Житомирського апеляційного господарського суду  апеляційну  скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність висновків обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- господарським судом першої інстанції невірно визначено господарську компетенцію Товариства з обмеженою відповідальністю "Газовик", оскільки п.2 постанови НКРЕ від 07.04.2004 р. №355, згідно з якою позивачу надано ліцензію на здійснення господарської діяльності, визначено територію провадження господарської діяльності, а саме газопроводи високого, середнього та низького тиску в с.Кирнасівка та с.Федьківка; у позивача відсутня ліцензія на транспортування природного газу за територією вищезазначених населених пунктів;

- суд дійшов невірного висновку про те, що тариф, затверджений Постановою НКРЕ від 28.09.2006р. №1277 слід застосовувати до спірних правовідносин, оскільки він застосовується саме для споживачів, до яких відповідач не відноситься, так як не споживає газ для власних потреб;

- відповідача не можна вважати замовником послуг з транспортування природного газу, оскільки договір на надання таких послуг не укладався;

- судом неправомірно зроблено висновок, що послуги з транспортування природного газу підтверджуються актами прийому-передачі природного газу від 06.12.2006р., оскільки вони складаються для оформлення приймання-передачі газу відповідно до наказу НАК "Нафтогаз України" від 26.03.2001р. №79 "Про затвердження Порядку доступу до газотранспортної системи", а належними та допустимими доказами є первинні документи;

- судом неправомірно застосовано норми ст.174 ГК України та ч.2 ст.530 ЦК України;

- безпідставним є застосування судом ст.530 ЦК України, оскільки направлення рахунку не є доказом виконання відповідних робіт, а отже, і доказом наявності боргу відповідача;

- позивач вимагає у відповідача оплати послуг, що надавались поза територією, визначеною НКРЕ, тобто, позивач здійснює господарську діяльність на території, на яку не отримана ліцензія.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим,  просять його скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Позивач в своєму відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги не визнали, вважають оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення         20079,80 грн. за транспортування 271,290 тис. куб. м. природного газу у грудні 2006р, відповідно до ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного і нафтового газу, затверджених  Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 30.09.2005р. №89, та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30.09.2005р. №859 Зареєстрованого Міністерством юстиції України 21.10.2005р. за №1246/11526 (а.с.2-3).

Колегією суддів встановлено.

В грудні 2006р. ТОВ "Газовик" надано відповідачу послуги по транспортуванню природного газу в обсязі 271,290 тис.куб.м на загальну суму 20079,80 грн., що підтверджується актом прийому-передачі природного газу від 06.01.2007р. (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Газовик" має ліцензію серії АА №485655 Національної комісії регулювання електроенергетики України на транспортуванню природного і нафтового газу розподільними трубопроводами строком дії з 07.04.2004 року по 06.04.2007 року (а.с.7).

У відповідності з п.3.7.2 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України "Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності (ліцензійних умов) з  транспортування  природного  та  нафтового газу розподільними трубопроводами" від 30.09.1999 року № 1263, зареєстрованої в Мін'юсті 21.10.1999 року за № 720/4013 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) тариф на транспортування природного та нафтового газу, який розраховується ліцензіатом на наступний  (плановий)  період відповідно до методики  розрахунку  тарифу на транспортування природного та нафтового газу газорозподільними   мережами, затверджується НКРЕ.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1277 від 28.09.2006 року ТОВ "Газовик"  затверджено тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами у розмірі 61,68 грн. за 1000 м куб  ( без урахування ПДВ), з урахуванням ПДВ становить 74,03 за 1000 м куб. (а.с.8-9).

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 632 ЦК України, у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Наведене положення законодавства спростовує доводи ВАТ по газопостачанню та газифікації  "Вінницягаз" стосовно диференційованого тарифу на транспортування природного газу.

Колегія суддів вважає, що є правомірним застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин положень пункту  2 ст. 530 ЦК України, відповідно до яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем була пред'явлена відповідачу вимога №2 від 10.01.2007р. про сплату боргу на суму 20079,80 грн. (а.с.16), яка залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач доказів щодо проведення розрахунків з позивачем суду не надав.

Таким чином, господарський суд Вінницької області дійшов правильного висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газовик" до  ВАТ по газопостачанню та газифікації  "Вінницягаз" про стягнення  20079,80грн.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно неукладення договору на надання послуг, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати:

- безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

- з акту управління господарською діяльністю;

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

- внаслідок заподіяння шкоди суб"єкту або суб"єктом господарювання, придбання або збереження майна суб"єкта або суб"єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

- у результаті створення об"єктів інтелектуальної власності та інших дій суб"єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов"язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з пунктом 9 Порядку забезпечення галузей національної економіки і населення природним газом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1729 однією з вимог до постачальника природного газу є обов'язковість укладення договорів на транспортування природного газу з газотранспортними підприємствами НАК "Нафтогаз України" та суб'єктами господарської діяльності, що мають ліцензію на транспортування природного та нафтового газу розподільними трубопроводами (газорозподільними підприємствами незалежно від форм власності).

Відповідно до п.3.7.1 Умов та правил здійснення підприємницької діяльності (ліцензійні умови) з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, затверджених постановою НКРЕ України від 13.09.1999р. №1195 та зареєстрованих в Мін'юсті України 04.10.1999р. №668/3961, ліцензіат має право одержувати плату за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від користувачів цих послуг за встановленим Тарифом на транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Доказами отримання послуг по транспортуванню газу є акт прийому-передачі газу, підписаний сторонами.

Відповідач не відмовлявся від отримання послуг по транспортуванню газу своїм споживачам (населенню). Відмова від укладення договору відповідачем з ТОВ "Газовик" не може бути підставою для відмови від оплати за транспортування газу газовими мережами позивача.

Стосовно інших посилань скаржника слід зазначити, що факт порушення ліцензійних умов позивачем (щодо розподільних газопроводів, що перебувають у його законному користуванні) може бути підставою для застосування санкцій до нього зі сторони відповідних державних органів та не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про сплату наданих й отриманих послуг.

Отже, доводи ВАТ по газопостачанню та газифікації  "Вінницягаз"  спростовуються вищевикладеним, матеріалам справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції від 22.03.2007року у справі № 10/15-07 є законним, обґрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Вінницької області від 22.03.2007р. необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 22 березня 2007 року у справі №10/15-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз", м. Вінниця - без задоволення.

2. Справу №10/15-07 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2,3 - сторонам; 4 - в наряд