ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"14" листопада 2007 р.
Справа №  17/173

Господарський суд Рівненської
області у складі судді Петухова
М.Г. розглянувши справу

за позовом   Підприємця ОСОБА_1м.Рівне

до відповідача  Державної податкової інспекції у м. Рівне

про про визнання недійсними
податкових  повідомлень - рішень

за участю представників сторін:

позивача:  ОСОБА_2.

відповідача:  Мамай І.Е.

секретар
судового засідання : Опанасюк Т.І.

Статті
127, 49, 50 КАС України  сторонам
роз'яснені

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати недійсними
:  податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м.Рівне №/0 від 23.11.2006р., згідно якого позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб (від здійснення
підприємницької діяльності) в сумі 7732,14 грн. основного платежу та податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівне №/0 від 23.11.2006р., згідно якого
позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість
в сумі 37285,50 грн., в тому числі 24857 грн. основного платежу  і 12428,50 грн. штрафних санкцій. Вимоги обгрунтовує
тим, що при прийнятті оспорюваних повідоплень-рішень відповідач не врахував
того, що у позивача наявні всі необхідні документи (накладні та прибуткові
касові ордери за 2004 2005 роки), які підтверджують право позивача на валові
витрати та податковий кредит.

Відповідач у запереченні на позов та
у судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що перевіркою
встановлено, що позивач у 2004 році задекларував валові витрати які не
підтверджені  документально, тому витрати
за 2004 рік прийняті по нормі 25 % від суми валового доходу, тому валовий дохід
в 2004 р. за результатами перевірки становить 57779 грн., що на 57249 грн.
більше від задекларованого, що призвело до донарахування податку з доходів
фізичних осіб в сумі  7511,27 грн.. З
врахуванням сплачених 68,90 грн. сума донарахованого податку з доходу за 2004
рік складає 7442,37 грн.. Крім цього, в зв'язку з тим, що підприємцем ОСОБА_1.
не в повному обсязі задекларовано валовий дохід за 1,2 квартали 2006р. позивачу
донараховано 2229 грн. доходу та визначено 289,77 грн. податку на доходи.

Щодо податку на додану вартість,
відповідач вказує, що у 2004, 2005 роках перевіркою також встановлено, що в
порушення п.п 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
позивачем було включено до податкового кредиту податку на додану вартість суми,
що не підтверджені податковими накладними та не в повному обсязі задекларовані
податкові зобов'язання по  ПДВ  по відвантажених товарах. Просить у позові
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши подані докази та обставини справи у їх сукупності на
підставі  чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, на підставі
направлення від 26 жовтня 2006 року за № 691/1438/17-100 ДПІ у м. Рівне старшим
державним податковим ревізором-інспектором відділу оподаткування фізичних осіб
Ясногорською Н.К. проведена планова документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності з питань дотримання платником податків
підприємцем ОСОБА_1. податкового законодавства за період з 01.01.2004 року по
30.06.2006 року. Відповідно до результатів перевірки підприємницької діяльності
СПД ОСОБА_1. встановлені  порушення
податкового законодавства, в тому числі :

-
порушення пп. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вимог Закону України
"Про податок на додану вартість" за № 168/97-ВР від 03.04.1997 року
(із наступними змінами та доповненнями) в результаті чого підприємцю ОСОБА_1.
донараховано ПДВ з березня 2004р. по грудень 2005р. в сумі 24857 грн., а також
неведення книги обліку продажу та придбання товарів (робіт послуг);

- відповідно до п.п.7.1 ст. 7, п.п.
9.12.1, п. 9.12. ст. 9, п. 22.3 ст. 22 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" за № 889- IV від 22.05.2003 року (із наступними
змінами та доповненнями), п.б ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян" за № 13-92 від 26.12.1992 року
(із наступними змінами та доповненнями)підприємцю ОСОБА_1. донараховано податок
з доходів фізичних осіб (від підприємницької діяльності) за 2004 рік -7442,37
грн. та  за 1-2 кв. 2006 року - 289,77
грн..

За результатами перевірки складено
акт № 272 від 13.11.2006р.(а.с.33-42), на підставі якого ДПІ у м.Рівне прийняті
оспорювані податкові повідомлення-рішення : №/0 від 23.11.2006р.,
згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб (від здійснення підприємницької діяльності) в сумі
7732,14 грн. основного платежу та податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівне №/0
від 23.11.2006р., згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі 37285,50 грн., в тому числі 24857 грн.
основного платежу  і 12428,50 грн.
штрафних санкцій (а.с.6, 7).

Приймаючи рішення, суд  виходив з наступного.

Судом встановлено, що під час
проведення перевірки правильності обчислення задекларованих підприємцем
валового доходу, витрат та чистого доходу за 2004 рік, 2005 рік та 1-2 кв. 2006
року  перевіряючими встановлено: неведення
підприємцем обліку доходів та витрат, а саме при проведенні перевірки
підприємцем не представлена книга обліку доходів та витрат за період, що
перевірявся, чим порушено абз. 6 п.6 ст. 128 Господарського кодексу України №
436-ІУ від 1б.01.2003р. із змінами та доповненнями. Дана обставина позивачем не
заперечується і не спростовується.

Частинами 1-3 ст. 13 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян"
передбачено :

“ Згідно з цим розділом Декрету
оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року
від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а
також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах
II та III цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо
пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України
та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та
підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу
валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом
України "Про оподаткування прибутку підприємств".

У зв'язку з тим, що підприємцем
ОСОБА_1. задекларовані витрати за 2004р., на моменнт проведення перевірки не
були підтверджено документально ( в акті перевірки № 272 від 13.11.2006р.
вказані переліки наданих квитанцій до прибуткового касового ордеру тільки за
2005-2006рр., що скріплені підписом підприємця), тому витрати по торгівельній
діяльності за 2004р., прийняті
перевіряючими по нормі - 25 відсотків від суми валового доходу  згідно додатку № 6 до Інструкції про
прибутковий податок з громадян, із змінами та доповненнями. При цьому
валовий доход визначено на підставі даних про рух коштів по розрахунковим
рахункам підприємця, наданим РОФ АКБ "Укрсоцбанк" та становить за
2004р. - 77039,00 грн., за 2005р. - 111136,00 грн., за 1-2 кв. 2006р. -
124275,00 рн. без врахування сум ПДВ.

Таким чином, відповідно до
результатів перевірки, чистий доход ОСОБА_1. за період з 01.01.2004р. по
31.12.2004р. становить 57 779 грн., що на 57 249 грн. більше  від задекларованого, а це є включення в
декларацію перекручених даних що привело до заниження оподаткованого доходу за
2004р. на 57249 грн., чим порушено абз. 2 ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України „ Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від 26.12.92р. із
змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 7.1, ст. 7 та
п.22.3, ст. 22, пп. 9.12.1, п.9.12, ст. 9 Закону України “ Про податок з
доходів фізичних осіб" № 889-1У від 22.05.2003р. із змінами та
доповненнями , сума податку з доходу за 2004р. становить 7511,27 грн. (57 779 х
13%). Підприємцем  сплачено податку по
проведеному перерахунку за 2004р. в сумі 68, 90 грн. Тому, дана розбіжність
привела до донарахувань податку з доходу за 2004р. в сумі 7442,37 грн. (7511,27
- 68.90).

Також під час перевірки
встановлено, що валовий доход підприємця за 1-2 кв. 2006р. становить 149 130,00
грн. в т. ч. ПДВ 24 855 грн. ( без врахування ПДВ 124 275 грн.) , що більше від
задекларованого на суму 2 229 грн. Розбіжність виникла в зв'язку  з тим, що підприємцем не в повному обсязі
задекларовано валовий доход згідно отриманих коштів на рахунок платника. При
цьому валові витрати відповідають задекларованим.

Тому, чистий доход ОСОБА_1. за
період з 01.01.2006р. по 31.06.2006р. становить 3 175,00 грн., що на 2229,00
грн. більше від задекларованого, а це є включення в декларацію перекручених
даних що привело до заниження оподаткованого доходу за 1-2 кв. 2006р на 2229,00
грн., чим порушено абз.2 ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України „ Про
прибутковий податок з громадян" № 13-92 від 26.12.92р. (із змінами та
доповненнями).

Відповідно до ст. 7 та п. З ст. 22
пп. 9.12.1 п.9.12 ст. 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" № 889-1V від 22.05.2003р. із змінами та доповненнями, сума податку з
доходу за 1-2 кв. 2006р. з встановленої розбіжності в чистому доході становить
289,77 грн (2229,00 х 13%) та донараховано за результатами перевірки.

Судом встановлено, що приватний
підприємець ОСОБА_1, зареєстрований платником ПДВ свідоцтво № 77849274 від
07.10.1997р. (а.с.5).  За період з січня
2004р.  по серпень 2006р.  підприємцем щомісячно подані декларації
повної форми, своєчасно у строки передбачені пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами"  №
2181 -III від 21.12.2000 р. (із змінами і доповненнями) (а.с.55-78) .

В порушення вимог Наказу ДПА
України № 165 від 30.09.1997р., підприємцем ОСОБА_1. не велись книги обліку
продажу та придбання товарів (робіт, послуг), доказів ведення таких книг суду
не надано.

Судом встановлено, що під час
перевірки податкові зобов'язання по ПДВ за період з січня 2004р. по липень 2006р.
визначені на підставі даних руху коштів по розрахунковому рахунку, податкових
накладних виписаних підприємцем на відвантаження товару, інформації по довідкам
1ДФ з відділу ДРФО. Податковий кредит підприємця визначено на підставі
податкових накладних по придбанню товарів (робіт, послуг), що надані
підприємцем при проведенні перевірки.

Встановлені розбіжності в чистій
сумі ПДВ, за період з березня по грудень 2004р. вникли в зв'язку з тим, що
підприємцем не в повному обсязі задекларовані суми ПДВ по податкових
зобов'язаннях товарів, що відвантажені на ППФ «Рівнезапінструмент»згідно
податкових накладних, наданих підприємцем на перевірку (а.с.78-88).

Також протягом 2004 - 2005 рр.,
задекларовані суми ПДВ в податковому кредиті при перевірці  не підтверджені  податковими накладними, чим порушено пп.
7.4.5, п.7.4, ст. 7 вищевказаного Закону, відповідно до якого " не
дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями ...", " у разі,
коли на момент перевірки платника податку органом ДПС суми  податку,
попередньо  включені  до
складу  податкового  кредиту,
залишаються  не підтвердженими
податковими накладними, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених
законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену
зазначеним документом".

Перелік представлених до перевірки
податкових накладних що скріплені підписом підприємця зазначено в акті
перевірки № 272 від 13.11.2006р..

За результати перевірки дотримання
вимог Закону України „Про податок на додану вартість" №168/97/ВР від
03.04.97р. (із змінами і доповненнями) підприємцю ОСОБА_1. за період з січня
2004р. по серпень 2006р. донараховано до сплати наступні суми ПДВ

-
за березень 2004р. - 413
грн.;

-          за квітень 2004р. - 2628 грн.;

-     за травень 2004р. - 5333 грн.;

-     за червень 2004р.-1860 грн.;

-     за липень 2004р.-2971 грн.;

-     за серпень 2004р. - 1411 грн.;

-          за вересень 2004р. - 1180 грн.;

-           за жовтень 2004р. -1951 грн.;

-          за листопад 2004р. - 1137 грн.;

-     за грудень 2004р. - 663 грн.;

-     за листопад 2005р. - 1808 грн.;

-     за грудень 2005р. -3502 грн.;

Всього ПДВ - 24 857 грн.

Під час судового засідання позивач
не спростував встановлених під час перевірки порушень.

Надані  позивачем копії накладних, податкових
накладних  та квитанції прибутковитх
касових ордерів за 2004 -2005 роки, які нібито підтверджують право позивача на
валові витрати  та податковий кредит не
можуть бути прийняті судом, оскільки не були надані під час перевірки.

Крім цього, з листа ДПІ у
Голосіївському районі м.Києва від 28.07.2007р. (а.с.110) та листа ТзОВ
“Вітадар” № 07/182 від 11.07.2007р. вбачається, що ніяких взаємовідносин з
підприємцем ОСОБА_1. не мало (а.с.111), тому надані позивачем копії накладних,
податкових накладних  та квитанції
прибутковитх касових ордерів за 2004 -2005 роки, не можуть прийняті судом в
якості  допустимих доказів  на основі ст. 70 КАС України.

З врахуванням вищевикладеного,
позовні вимоги в частині  визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівне №/0 від
23.11.2006р., згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб (від здійснення підприємницької діяльності) в
сумі 7732,14 грн. основного платежу та податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м.Рівне №/0 від 23.11.2006р., згідно якого позивачу визначено суму
податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 37285,50 грн., в
тому числі 24857 грн. основного платежу
і 12428,50 грн. штрафних санкцій є безпідставними та необгрунтованими
і  в задовленні позову слід відмовити.

Керуючись статтями  94, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задовленні позову відмовити.

Повний текст постанови
оформлено та підписано  16.11.2007р.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції,
який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10
днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження..

Суддя
М.Г. Петухов.