ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №

м.Миколаїв

за позовом

Прокурора Корабельного р-ну м.
Миколаєва в інтересах держави в особі ДПІ у Корабельному р-ні м. Миколаєва,
м. Миколаїв, вул. Артема, 1-А.

до відповідача

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про

стягнення 4246 грн. 35 коп.

Суддя   Семенов А.К.

Секретар Семенов А.А.

Представники:

Від позивача

Саленко Т.В., дов. №
7345/9/10-000 від 21.11.06 року.

Від відповідача

ОСОБА_1, ОСОБА_2, дов. № 2132 від
16.10.07 року.

В засіданні приймає участь прокурор
Фірцак Т.Ю.

Суть спору:
стягнення 4246 грн. 35 коп.

Відповідач свого представника  у судове засідання направив, проти позову
заперечує.

Прокурор заявою від 17.10.07 року
відмовився від позову.

Представник позивача вимагає від
суду розгляду справи та вирішення адміністративного позову в попередньому
обсязі

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський  суд -

встановив:

Фізична особа -підприємець
ОСОБА_1(відповідач) зареєстрована виконкомом Миколаївської міської ради
20.05.02 року за № НОМЕР_1 та є суб'єктом підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 11 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” ДПІ у Корабельному р-ні м. Миколаєва (позивач)
має право здійснювати документальні невиїзні перевірки, а також планові та
позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не
мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі). Здійснювати
контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з
наступною передачею матеріалів про виявлення порушень органам, які видали ці
документи, торгових патентів.

19.07.05 року працівниками позивача
була проведена перевірка відповідача за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу. Під час проведення перевірки були
виявлені порушення відповідачем вимог п.п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, про що було зазначено у відповідному акті перевірки
(а.с. 5, 6).

.

На підставі вищезазначеного акту
позивачем було прийнято рішення від 28.07.05 року про застосування до
відповідача штрафних (фінансових) санкцій на суму 4246 грн. 35 коп. (а.с. 7).
Проте відповідач кошти не сплатив.

Позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість зі сплати штрафної санкції на суму 4246 грн. 35 коп.

Відповідач проти позову заперечує,
оскільки позивачем пропущений строк, встановлений ст. 99 КАС України, для
звернення з адміністративним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи суд
дійшов до висновку про відмову в позові на підставі нижче наведеного.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав. Свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 62,94, 99, 100, 161-163 КАС
України, господарський суд

П О С Т А Н О
В И В  :

1.          В позові відмовити.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється
ухвала.