ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2007 р.                Справа № АС-53/145-07

вх. № 5976/1-53

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Рудяк Т.О.

представників сторін :

позивача - не з'явився

відповідача - Межерицький А.О.

по справі за позовом  ПП
ОСОБА_1, м. Х-в

до  ДПІ у Московському
районі м. Харкова

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом,
в якому просить суд визнати неправомірним акт перевірки № 2040/172/НОМЕР_1 від
19.04.2007 року та податкове повідомлення рішення відповідача № /0 та
№ /0 від 19.04.2007 року та скасувати їх. Також позивач просить суд в
порядку забезпечення позову зупинити виконання вказаних вище
повідомлень-рішень.

Представник позивача в призначене судове засідання 21.06.2007 року
не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином,
але подав письмово клопотання про розгляд справи за відсутності представника
позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених
позивачем позовних вимог заперечує в повному обсязі з мотивів викладених у
відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення уповноваженого представника відповідача,
дослідивши додані до матеріалів справи документи, встановив наступне.

19.04.2007 року ДПІ у Московському районі м. Харкова було
проведено позапланову документальну перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.08.2003
року по 30.06.2004 року. За результатами перевірки було складено акт №
2040/172/НОМЕР_1 від 19.04.2007 року.

На підставі вказаного акту перевірки було прийнято податкове
повідомлення - рішення № /0 від 19.04.2007 року, яким була визначена
сума податкового зобов'язання відповідача по податку на додану вартість в сумі
516497,88 грн., в тому числі по основному платежу 344331,92 грн., по штрафним
санкціям в сумі 172165,96 грн.

Висновки акту перевірки в частині заниження позивачем ПДВ на суму 516497,88
грн. в результаті включення у склад податкового кредиту податкових накладних та
податкове повідомлення-рішення в цій частині суд вважає не обгрунтованими та
незаконними з наступних підстав:

Як вбачається зі спірного акту перевірки, відповідачем було
проведено позапланова виборочна документальна невиїзна перевірка,  але діюче законодавство  не передбачає проведення позапланових
виборочних документальних невиїзних перевірок.

Ст. 11 ч. 1 п. 1, ст. 11-1 ч.1 ч. 6 Закону України "Про
державну податкову службу", ст. 2, 3 Указу "Про деякі міри по
делегуванню підприємницької діяльності", ст. 1, 2 Порядку затвердженого
наказом ДПА України  № 327 від 10.08.2005
року, ст. 8.1. 8.2 Регламенту, затвердженого наказом ДПА України № 62 від
09.02.2006 року встановлено перелік типів перевірок та є вичерпним, а саме:
документальні невиїзні, планові виїзні та позапланові виїзні.

Крім того, попередній акт № 619/17-141 від 19.11.2004 року, на
який посилається спірний акт перевірки, не визнаний недійсним.

П. 3 ст. 11-1 Закону, на який посилається спірний акт перевірки як
на підставу її проведення, передбачає підставу та умови проведення позапланової
виїзної перевірки, яка відповідачем не проводилась.

Для проведення перевірки на підставі п. 3 ст. 11-1 Закону потрібне
рішення суду, спірна перевірка була проведена без рішення суду, чим порушено
вимоги ст. 11-1 ч. 8 Закону.

Акт перевірки  №
2040/172/НОМЕР_1 від 19.04.2007 року не містить доказів недостовірності даних,
що містяться в податкових деклараціях позивача та його вини в їх поданні. Ці
дані не визнані недостовірними та недійсними навіть постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 28.02.2007 року по справі №42/329-05, на
яку посилається відповідач як підставу законності винесення спірних податкових
повідомлень-рішень.

Крім того, як встановлено судом при розгляді справи, під час
проведення перевірки відповідачем не були використані документи, пов'язані з
нарахуванням та оплатою податків (договори, рахунка-фактури, платіжні
доручення, касові ордера, товарні накладні та податкові накладні), чим були
порушені вимоги вищевказаних Законів та підзаконних актів.

Спірні акти перевірки та податкові повідомлення-рішення датовані
19.04.2007 року, які були направлені в той же день поштою позивачу. Тим самим
було порушено право позивача подати заперечення
на акти перевірки  на протязі
трьох робочих днів з дня отримання екземпляра акту перевірки.

Крім того, для відшкодування з бюджету ПДВ закон не передбачає
обов'язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету. В разі
невиконання контрагентом (ПП "Дельта-2002") платника податків (ПП
ОСОБА_1) зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки
(відповідальність) настають лише для нього (ПП "Дельта-2002", а не
для ПП ОСОБА_1). Вказане не є підставою для заборони добросовісному платнику
податків на відшкодування ПДВ, якщо він виконав усі передбачені законом умови
для отримання відшкодування в разі, якщо останній виконав всі передбачені
законом умови для отримання токого відшкодування та має документальне підтвердження
розміру податкового кредиту.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішення, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено
правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень № /0 та №
/0 від 19.04.2007 року.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги
щодо визнання нечинними податкових повідомлень-рішень такими, що підлягають
задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині визнання акту перевірки №
2040/172/НОМЕР_1 від 19.04.2007 року недійсним суд вважає за потрібне
провадження у справі закрити в цій частині позовних вимог, оскільки акт
перевірки не є актом ненормативного характеру та не створює для позивача певних
прав та обов'язків.

На підставі даного акту перевірки складено повідомлення-рішення,
які оскаржуються, та які є актами ненормативного характеру.

Відповідно до ст.94 КАСУ судові витрати відшкодовуються позивачу за
рахунок державного бюджету.

Керуючись статтями 4, 8, 86, 94, п.1 ч.1 ст.157, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України
, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення №
/0 та № /0 від 19.04.2007 року, прийняті Державною
податковою інспекцією в Московському районі м.Харкова.

В частині  визнання
недійсним акту перевірки № 2040/172/НОМЕР_1 від 19.04.2007 року провадження у
справі закрити.

Стягнути з державного бюджету на користь Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) судовий збір - 3,40 грн.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати
виконавчий лист.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія
апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк,

встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для
подачі

заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.06.2007 року о
15:00.

Суддя
Прохоров С.А.