ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26.04.2007р.

№ 28/177-А

за позовом          державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова промислова компанія "Алекс"

про                    стягнення 452 276,01 грн.

Суддя Копитова О.С.

При секретарі судового засідання  Ільмухіній Т.Ф.

За участі представників сторін:

від позивача:                    Кириленко М.Є. –держ. под.інсп., дов. № 6 від 09.01.2007 року.

від відповідача:          не з’явився

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до п. 6 Розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 26.04.07 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи :

Державна податкова інспекція у Дарницькому районі м. Києва звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова промислова компанія "Алекс" про стягнення заборгованості в сумі 452 276,01 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що під час проведення виїзної планової перевірки відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства виявлено порушення вимог Закону України "Про податок на додану вартість".

За результатами вказаної перевірки складено акт, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, яким відповідачу за порушення чинного законодавства визначено суму податкового зобов’язання.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на п.п.3.1.1, п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»відповідно до якого активи платника податків можуть примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Відповідно до цього позивач звернувся з позовом до господарського суду міста Києва.

Відповідач заперечень на позовну заяву не надав, в судові засідання не з’являвся.

Ухвали суду та повістки про виклик направлялись відповідачу за всіма наявними в матеріалах справи адресами, зокрема за адресою зазначеною в свідоцтві про державну реєстрацію та довідці головного управління статистики, однак відповідач своїм правом на участь повноважного представника в судовому засіданні не скористався.

Вислухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи господарський суд -,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова промислова компанія "Алекс" зареєстроване Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією 25.04.2003 року, рішення про реєстрацію № 12941/06 та внесено до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України (код 32487818).

В період з 10.04.2006 року по 25.05.2004 року позивачем проводилась виїзна планова перевірка відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.04.2003 року по 31.12.2005 року.

За результатами перевірки 31.05.2004 року складено акт № 1088/2301/32487818.

Під час перевірки виявлені порушення пп. 7.2.3, пп. 7.3.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7, Закону України «Про податок на додану вартість», а саме заниження податку на додану вартість в сумі 301 818,30 грн.

На підставі вказаного акту перевірки 06.06.2006 року податковим органом винесено повідомлення –рішення № /0, яким відповідачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 452 727,45 грн.: в тому числі 301 818,30 грн. –основний платіж, 150 909,15 грн. –штрафні санкції., яке отримане відповідачем 07.06.2006 року.

Заборгованість відповідача зменшилась за рахунок переплати в розмірі 451,44 грн. і станом на день розгляду справи в суді складає 452 276,01 грн.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(далі по тексту Закон).

Згідно з п. 1.2 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п. 4.2.2, п. 4.2 ст. 4 вищевказаного Закону, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі, зокрема, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі визначення податкового зобов’язання контролюючим органом за підставами зазначеними у пп. 4.2.2  п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов’язаний погасити нараховану суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно  пп. 5.2.1, п. 5.2. ст. 5 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього. (пп.5.2.2)

Заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. (пп.5.2.3).

Процедура адміністративного оскарження закінчується, у тому числі, останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення. (пп.5.2.4).

Також, відповідно до пп. 5.2.5 платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов’язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

Жодних доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку податкового повідомлення –рішення, на підставі якого позивач просить стягнути суму боргу, матеріали справи не містять і таким чином визначене в ньому зобов'язання є узгодженими станом на час розгляду справи.

Відповідно до пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки визначені законом, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пп. 6.2.1. п.6.2 ст. 6 зазначеного Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов’язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов’язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк (п. “а” пп. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону).

У разі коли податковий орган чи пошта не може вручити платнику податків податкові вимоги у зв’язку з незнаходженням посадових осіб, податковий орган розміщує податкові вимоги на дошці податкових оголошень. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення (пп. 6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону).

Друга податкова вимога надсилається не раніше тридцятого календарного дня від дня вручення першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки (п. „б” пп. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону).

Матеріали справи містять докази направлення відповідачу податкових вимог.

Відповідальність за несвоєчасність сплати податкових зобов’язань платники податків несуть у відповідності з законодавством України. Примусове стягнення податкового боргу –передбачена законодавством України процедура погашення податкового боргу платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Як вказано у п. 1.7 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активами платника податків є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 зазначеного Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

На день прийняття постанови, загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом становить 452 276,01 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи довідкою про стан заборгованості боржника та витягами з облікових даних платника податків.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За викладених обставин, господарський суд вважає позовні вимоги  обґрунтованими і доведеними відповідними доказами, а позовну заяву такою, що  підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.  94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова промислова компанія "Алекс" (02081, м. Київ вул. Здолбунівська, 7-А,) на користь Держави :

на р/р 0003 (код платежу 14010100, одержувач ВДК у Дарницькому районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077885, банк одержувач УДК у м. Києві, МФО 820019) суму заборгованості по податку на додану вартість  в розмірі 452 276 (чотириста п’ятдесят дві тисячі двісті сімдесят шість) грн.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя
О.С. Копитова