ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03.09.07р.

Справа № А8/215-07

За позовом:          Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)

до:                    Павлоградської міської ради (м. Павлоград)

про:                      зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача                    Бойко Г.С. –гол. спец./юр. (дов. № 25 від 12.03.07 р.)

від відповідача          Каленський І.Б. –нач. юр. відділу (дов. № 18/1561 від 23.04.07 р.)

Суть спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про зобов'язання останнього прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград об'єкти незавершеного будівництва –"Одноквартирні житлові будинки № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, розташовані на території підсобного сільського господарства ДП ВО "Павлоградський хімічний завод" в м. Павлоград, Дніпропетровської області, які не були приватизовані у встановленому законом порядку.

Позов мотивовано посиланням на Закон України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та відмову відповідача в прийнятті вказаних об'єктів.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що вищеназваним Законом передбачено прийняття вказаних об'єктів з державної у комунальну власність територіальної громади лише за згодою відповідної ради. Жоден нормативний акт не покладає на ради обов'язок приймати до комунальної власності будь-яке майно.

По справі оголошувалась перерва з 31.07.07 р. по 03.09.07 р.

Господарський суд, вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, -

В С Т А Н О В И В:

Основні засади передачі об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну визначає Закон України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" (преамбула Закону).

Згідно ст.ст. 3, 4 вказаного Закону, ініціатива щодо передачі об'єктів права державної може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно та надані повноваження щодо прийняття відповідних рішень.

Разом з тим, ч. 2 ст. 4 названого Закону, визначає, що передача об'єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем не наведено норм чинного законодавства України, які покладали б на відповідні ради обов'язок щодо прийняття спірних об'єктів державної власності.

Посилання позивача на свій наказ від 10.02.07 р. № 12/10-08-УДМ не може бути прийняте судом до уваги з наступних причин:

Вказаний наказ тільки констатує факт прийняття відповідного рішення про передачу спірного майна та передбачає заходи, спрямовані на реалізацію цього рішення.

Але, за відсутності згоди відповідача на прийняття згаданого майна, таке рішення не може бути реалізоване, оскільки це суперечить вимогам Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності".

При викладених обставинах господарський суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову.

Керуючись Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», ст.ст. 17, 71, 87, 89, 94, 98, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                                              І.Ю. Дубінін