СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.10.07                                                                                 Справа № 18/506н-ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом закритого акціонерного товариства «Завод металовиробів «Динамо», м. Луганськ

до державної податкової інспекції у Артемівському районі м. Луганська, м. Луганськ

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій

за участю представників сторін:

від позивача:               Прохоров Ю.Г. за дов. від 27.07.2007;

від відповідача:           Ведмеденко Р.І. за дов. від 31.08.2007;

Капустіна С.Р. за дов. від 23.10.2007.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про скасування рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.07.2007 № /0, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 33104 грн. за порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»та ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він насправді не порушував ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»; вказане порушення допущено його іноземним контрагентом за зовнішньоекономічним контрактом, і тому, штрафні санкції застосовано до нього неправомірно.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачем, у межах своїх повноважень, на підставі повідомлення ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль»від 05.02.2007 (про порушення позивачем строків розрахунків по експортно-імпортним операціям) в період: з 13.07.2007 по 19.07.2007 була проведена виїзна позапланова перевірка діяльності позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства.

Перевіркою було встановлено два факти порушення:

1)          своєчасно не зарахована виручка у іноземній валюті в сумі 11300 доларів США за експортовану підприємству США продукцію (прострочення склало 189 днів (з 12.01.2007 по 19.07.2007), що є порушенням ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»;

2)          своєчасно не задекларована прострочена дебіторська заборгованість (валютна виручка) станом на 01.01.2007, що є порушенням ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Вказані факти порушень закону викладені в акті перевірки від 19.07.2007 № 353/23-00/24193268, який одержано позивачем по пошті.

19.07.2007 відповідачем було винесено та направлено позивачу рішення № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким на позивача за перше (вищевказане) порушення закону (несвоєчасне зарахування виручки у іноземній валюті) була накладена штрафна (фінансова) санкція в сумі 32356 грн. ( пеня у розмірі 0,3 % за кожний день прострочення від суми недоотриманої виручки в іноземній валюті) , а за друге порушення (несвоєчасне декларування простроченої дебіторської заборгованості (валютної виручки) –748 грн. (один неоподаткований мінімум доходів громадян за кожен день прострочення).

Позивач не погодився з накладенням на нього штрафних (фінансових) санкцій в сумі 32356 грн. (за несвоєчасне зарахування виручки у іноземній валюті) та пред’явив позов про скасування рішення відповідача від /0 № /0.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він насправді не порушував ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»; вказане порушення допущено його іноземним контрагентом за зовнішньоекономічним контрактом, і тому, штрафні санкції застосовано до нього неправомірно.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

24.08.2006 між позивачем та фірмою «Athos Equipment d’eScrime, LLC»(США) (далі –Фірма) був укладений експортний контракт згідно якому, позивач 13.10.2006 поставив Фірмі продукцію (інвентар для занять фізкультурою і спортом) на загальну суму 11300 доларів США, а Фірма зобов’язалася сплатити позивачу вартість одержаної продукції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 90 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, Перевищення зазначеного терміну потребує індивідуальної ліцензії Національного банку України.

У порушення вказаних вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»виручка позивача від продажу Фірмі продукції, на його валютний рахунок у 90 денний строк (з дати митного оформлення продукції) не надійшла.

Індивідуальну ліцензію Національного банку України на перевищення зазначеного терміну позивач не одержував.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

У разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується (ч. 2 ст. 4 вказаного Закону).

На дату винесення відповідачем оспорюваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (19.07.2007) позивач не звертався з позовною заявою до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (позивач звернувся з такою заявою лише 06.10.2007).

Також позивачем у порушення вимог ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»несвоєчасно задекларована прострочена дебіторська заборгованість (валютна виручка).

Таким чином, оспорюване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій винесено відповідачем законно та обґрунтовано.

Розмір штрафних санкцій відповідає вимогам діючого законодавства.

Доводи позивача про те, що вищевказане порушення насправді не було вчинено, не приймаються судом до уваги в зв’язку з їх безпідставністю та спростуванням матеріалами справи.

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Клопотання позивача про зупинення розгляду справи до прийняття рішення Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України не підлягає задоволенню в зв’язку з його безпідставністю (справа, яка розглядається Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України не пов’язана з даною справою).

Клопотання позивача про призупинення оспорюваного рішення не підлягає задоволенню в зв’язку з відмовою у позові.

Відповідно до ст. ст. 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати (витрати на державне мито) покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

23 жовтня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 29 жовтня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана сторонами протягом 10 днів з 29 жовтня 2007 р. до Донецького апеляційного адміністративного суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                 В.В. Корнієнко