РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2007 р.
Справа № 16/179-3029

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Хоми С.О.

Розглянув справу

За позовом  Прокурор Дарницького району м.Києва вул. Каунаська, 3-В, м.Київ в інтересах держави    в особі Міністерство аграрної політики України    в особі Корпорація "Українська універсальна агропромислова біржа"

до відповідача  Приватне агропромислове підприємство "Лан" с. Темногайці,  Шумський район, Тернопільська область

За участю представників сторін:

Позивача: Святина В.А. - представник, довіреність №4 від 16.07.07 року.

Відповідача: Кучмак В.З. - представник, доручення без номера від 06.08.07 року.

Прокуратури: Савка М.В. - прокурор, посвідчення №16 дійсно до 13.06.2008 року.

Суть справи:

Ухвалою суду від 26 липня 2007 року розгляд справи було відкладено на 09.08.2007 року на 11 год. 15 хв. у відповідності до п.п. 1,2,3 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою суду від 09 серпня 2007 року розгляд справи було відкладено на 23.08.2007 року на 10 год. 00 хв. у відповідності до п.п. 2,3  ч.1 ст.77 ГПК України.

Прокурор Дарницького району м.Києва вул. Каунаська, 3-В, м. Київ звернувся в господарський суд з позовом в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Корпорації "Українська універсальна агропромислова біржа", вул. Виставкова, 1, с.Чубинське, Бориспільського району, Київської області про вилучення комбайна «Джон Дір»М -9500 шасі НО 9500х666746 двигун RG 6076Н576811 з незаконного володіння, які знаходяться у Приватного агропромислового підприємства "Лан" с. Темногайці,  Шумського району, Тернопільської області та стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Лан" с. Темногайці,  Шумського району, Тернопільської області в доход державного бюджету345203 грн. 40 коп. коштів, що надійдуть в рахунок погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і надати для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва, переданої сільгоспвиробникам та іншим суб»єктам господарювання».

Як зазначає прокурор в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем умов договору № 18 від 30.06.1996р. про поставку  сільгосптоваровиробнику зернозбиральних комбайнів фірми «Джон Дір»на умовах розстрочки платежу та поставку в рахунок держрезерву сільгосппродукції, як плати за одержану техніку. В судовому засіданні представник прокуратури заявлений позов підтримав повністю.

Також в судовому засіданні представник позивача позов, заявлений прокурором Дарницького району в його інтересах, підтримав повністю.

Відповідач у відзиві на позов та його повноважний представник  в судовому  засіданні проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, мотивуючи це тим, що ПАП «Лан»не є стороною у договорі, а отже не є стороною у справі, оскільки  факт правонаступництва КСП «Нове життя»(яке є стороною в оспорюваному договорі)  Приватним агропромисловим підприємством «Лан»відсутній, оскільки зміни в договір не вносилися, а отже ПАП «Лан»не може відповідати за виконання зобов»язань по Договору  № 18 від 30.06.1996р.

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,29,81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників сторін та прокуратури.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника прокуратури, пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив наступне.

Як зазначає прокурор в позовній заяві, Постановою Кабінету міністрів України «Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою»№ 166 від 07.02.1996р. з наступними змінами, на корпорацію «Укрпромбіржа»покладено виконання функцій державного агента з отримання і використання кредитів для закупівлі зернозбиральної техніки фірми «Джон Дір», поставки її сільськогосподарським товаровиробникам  та іншим суб»єктам  господарювання на умовах розстрочки платежу терміном на 5 років.

На виконання зазначеної постанови з урахування внесених змін, відповідно до зовнішньоторгівельного контракту купівлі-продажу від 9 червня 1995 року, укладеного між корпорацією "Украгропромбіржа" і американською фірмою "Джон Дір", за рахунок кредитів США, залучених під гарантії Уряду України, в 1996-1997 роках корпорацією в Україну поставлено 1000 одиниць зернозбиральних комбайнів. Тобто, одержувачами іноземного кредиту у товарній формі, залученого під державні гарантії, є господарства одержувачі техніки "Джон Дір".

Згідно Постанови КМУ № 234 від 20 березня 1997 року, 22 серпня 1997 року Наказом № 14/185/56 Міністерства агропромислового комплексу України, міністерства фінансів України, ДАК «Хліб України»затверджено «Порядок передачі сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб'єктам господарювання зернозбиральної техніки фірми «Джон Дір»та проведення розрахунків за отриману ними техніку і поставки до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення та погашення кредитів», зареєстрований в Міністерстві юстиції 10 вересня 1997 року № 388/2192 (далі «Порядок»).

Постановами Кабінету Міністрів України № 234 від 20.03.97 р., № 2057 від 23.12.98 р., № 500 від 16.03.2000 р. та вищезгаданим «Порядком»визначено, що відшкодування витрат державного бюджету, пов'язаних з виконанням державою гарантії для придбання зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір", здійснюється безпосередньо одержувачами і власниками зазначеної техніки. Саме такі зобов'язання одержувачів зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір" передбачені договорами про поставку цієї техніки сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб'єктам господарювання на умовах розстрочки платежу.

В п.13 «Порядку» визначено: в разі невиконання протягом 6 місяців після встановленого терміну зобов'язань по розрахунках за отриману Техніку, відшкодування відсотків по всіх витратах на обслуговування іноземних кредитів та витрат Постачальника на виконання робіт вказаних в п.2 цього ж «Порядку»та передбачених договором поставки, Товаровиробник зобов'язаний повернути отриману Техніку Постачальнику та сплатити штраф, передбачений договором поставки Техніки. Без офіційного погодження з Постачальником Товаровиробник не має права здійснювати відчуження та заставу отриманої Техніки.

Згідно з п.2 «Порядку»у разі коли позичальник не в змозі погасити заборгованість за кредитами коштами, розрахунки здійснюються відповідно до законодавства шляхом передачі для реалізації сільськогосподарської продукції та іншого ліквідного майна за узгодженими цінами та передачі у державну власність техніки, придбаної за рахунок кредитів, для її подальшої передачі у фінансовий лізинг на умовах визначених законодавством.

Пунктом 20 Порядку на Корпорацію «Украгропромбіржа»покладено обов'язок по забезпеченню високоефективного використання с/г техніки.

Враховуючи те, що постановами Кабінету Міністрів України № 234 від 20 березня 1997 р., № 2057 від 23 грудня 1998 р., визначено, що відшкодування витрат державного бюджету, пов'язаних з виконанням державою гарантійних зобов'язань за іноземними кредитами, залученими під державні гарантії для придбання зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір", здійснюється безпосередньо одержувачами техніки, а в разі неможливості погасити заборгованість коштами - підлягає поверненню в натурі та п.13 «Порядку»повернення Техніки Постачальнику та сплата штрафу не звільняють Товаровиробника від виконання зобов'язань по розрахунках згідно з договором поставки.

Як слідує з матеріалів справи, 30.06.1996р. між Корпорацією "Украгропромбіржа" надалі «Постачальник» в особі президента Тимченко В.Н., що діє на підставі статуту з однієї сторони та Колективним сільськогосподарським підприємством «Нове життя»надалі –«Товаровиробник»  в особі голови правління Якобчука О.С. , що діяв на підставі статуту з другої сторони укладено договір № 18 про поставку сільгоспотоваровиробнику зернозбиральних комбайнів фірми "Джон Дір" на умовах розстрочки платежу та поставку в рахунок держрезерву сільгосппродукції, як плати за одержану техніку.

Згідно  п.2.1 розділу 2 Договору Постачальник зобов»язався поставити і передати Товаровиробнику до 01.07.1996р. комбайн М-9500 в кількості одна штука по ціні 163183,4 дол.США; жатку для зернових  Ф-22 - одна штука по ціні 21267,8 дол. США та запасні частини  на суму 10284,2 дол. США; всього на суму 194736,0 дол.США.

Товаровиробник, в свою чергу згідно п.3.1  розділу 3 договору зобов»язався прийняти від постачальника техніку по акту передачі-приймання та взяти її на баланс. А згідно п.3.2 зобов»язався поставити хлібоприймальному підприємству для розрахунків з Корпорацією «Украгропромбіржа»за отриману техніку, за обслуговування кредиту протягом шести років (з 1996р. по 2001р.) 1694 т продовольчого зерна м»якої пшениці 3-го класу в  строки не пізніше 1 жовтня щорічно.

Згідно акта № 18 від 30.06.1996 р. передачі-приймання зернозбиральних комбайнів фірми "Джон-Дір", КСП «Нове життя»прийняло комбайн фірми "Джон Дір" М-9500 шасі НО 9500x666746, двигун RG 6076Н576811в кількості одна штука, жатку для зернових згідно накладної № 18 від 20.06.1996р. та на підставі довіреності № 57 від 27.06.1996р..

Крім того, 30.06.1996р. між тими ж сторонами був укладений договір застави  № 18, статтею 1.1 якого сторони обумовили, що Заставодавець –КСП «Нове життя» заставляє належне  йому майно, а саме продовольче зерно пшениці м»якої 3-го клас у кількості 1694 т вартістю 115 дол США за 1 тн без ПДВ на суму всього 194736 дол. США, яка буде вирощуватися в період з 1996 по 2001роки на підставі укладеного між сторонами договору № 18 від 30.06.1996р. поставки техніки на умові розстрочки платежу терміном на 6 років.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Фактично договір поставки є договором продажу товару у розстрочку, відповідно до якого суб'єкт господарювання зобов'язується передати обумовлений договором товар, а покупець провести розрахунки за товар в строки і в розмірах, передбачених цим договором.

Ст. 694 Цивільного кодексу України передбачає випадок, коли покупець прострочив оплату проданого товару, тобто не виконав свій обов'язок щодо оплати товару у визначений договором строк. У такому випадку продавець має право вимагати від покупця повернути товар, який він не оплатив.

Статтями 526, 530 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін у відповідності із законом, актом панування, договором а при відсутності такої вказівки - у відповідності з звичайно пред’явленими вимогами.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України №435-ІV від 16.01.2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Договір №18, укладений між Корпорацією „Украгропромбіржа” та КСП «Нове життя»30.06.1996 року (на даний момент діяв Цивільний кодекс Української РСР, затверджений Законом Української РСР №1540-06 від 18 липня 1963 року „Про затвердження Цивільного кодексу Української РСР”).

Згідно п.5.3 розділу 5 Договору договір набирає чинності з моменту підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Як вбачається із п.2.1 розділу 2 та п.3.2 розділу 3, п.4.1 розділу 4 Договору відповідно Постачальник (Продавець) зобов’язувався поставити і передати Товаровиробнику до 01.07.96 року техніку; Товаровиробник (Покупець) зобов’язується поставити хлібоприймальному підприємству для розрахунків з  Корпорацією „Украгропромбіржа” за отриману техніку, за обслуговування кредиту протягом шести років 1694т продавального зерна м’якої пшениці 3-го класу в строки не пізніше 1 жовтня щорічно (1996-2001рр); хлібоприймальне підприємство зобов’язувалось прийняти від „Товаровиробника” протягом 6-ти років всього 1694т продовальчого зерна м’якої пшениці 3-го класу (1996-2001рр). Тобто, остаточна дата розрахунку 30 червня 2001 року. Як вбачається із розрахунку №96-01/98-04 від 13.06.07 року позовних вимог, складений станом на  01.04.2007 року, який долучений до матеріалів справи, за період з 2000-2007 рр. розрахунки взагалі не проводились; до 2000р. вбачається часткове проведення розрахунків за отриману зернозбиральну техніку.

Таким чином, з врахуванням п.5.3 розділу 5 Договору №18 від 30.06.1996 року до прав та обов’язків сторін, які виникли згідно даного договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Як вбачається із Договору №18 від 30.06.1996 року між сторонами договору склались відносини поставки сільгосптоваровиробнику зернозбиральної техніки на умовах розстрочки платежу шляхом поставки  в рахунок держрезерву сільгосппродукції як плати за одержану техніку.

Відносини поставки регулюються параграфом 3 „Поставка” та параграфом 1 „Загальні положення про купівлю-продаж” глави 54 підрозділу 1 „Договірні зобов’язання” розділу ІІІ „Окремі види зобов’язання” Цивільного кодексу України.

Таким чином, відносини, які склалися між сторонами договору, регулюються Цивільним кодексом України. Крім того, в позовній заяві зазначено, керуючись ст.ст.526,530,694,695,712,806 Цивільного кодексу України вилучити у відповідача техніку –комбайн „Джон-Дір” та стягнути з відповідача кошти в сумі 345203 грн. 40 коп.

У відповідності до ч.2 ст.1 ЦК України, зокрема, до бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.Однак, позовна заява не містить посилання на Бюджетний кодекс.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 червня 2004 року закінчився строк позовної давності до пред’явлення позову до відповідача –ПАП «Лан», тобто до набрання чинності ЦК України з 1 січня 2004 року загальний строк пред’явлення позову, встановлений ст.71 Цивільного кодексу Української РСР в три роки не сплив, а тому правила ЦК України про позовну давність застосовуються і до позову, заявленого прокурором Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Корпорації „Українська універсальна агропромислова біржа” до відповідача ПАП „Лан”.

У відповідності до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у справі, зробленою до винесення ним рішення.

В судовому засіданні 23.08.07 року представником відповідача було заявлено клопотання про застосування позовної давності у відповідності до ст.267 ЦК України та відмову у позові у зв’язку із її спливом (в відзиві без номера від 23.08.07 року, який додано  до матеріалів справи клопотання викладене у письмовому виді).

Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що підписання відповідачем угоди в 2001 році та актів звірки від 30.06.1996р. та від 01.07.2001р. є діями, що підтверджують визнання боргу, а тому переривають перебіг строків позовної давності; позивачем по справі є прокуратура, яка не є стороною у взаємовідносинах, а тому не знала і не могла знати про порушене право держави та загрозу економічним інтересам держави.

У відповідності до ч. 5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст.268 Цивільного кодексу України передбачає конкретний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється.

Угода без номера від 2001р. про порядок відшкодування витрат державного бюджету,  підписана повноважними представниками Корпорації «Украгролізинг»та  ПАП «Лан»не містить дати підписання, а кінцевий строк оплати за надану техніку –не пізніше 30 червня 2001 року, з 30 червня 2001 року починається перебіг позовної давності, а відтак неможливо встановити чи переривався перебіг  позовної давності, чи угода була укладена до початку перебігу  позовної давності.

Крім того, акт звірки від 01.07.2001р., складений після спливу позовної давності, а саме після 30 червня 2004р., а акт звірки від 30.06.1996р. –до початку перебігу позовної давності, а відтак застосовувати ч.1 ст.264 щодо  переривання перебігу позовної давності шляхом вчинення особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку, в даному випадку не є можливим. З огляду на те, що позивачем  по справі є прокуратура, яка не є стороною у взаємовідносинах між корпорацією та відповідачем, тому не знала і не могла знати про порушене право, суд вважає за необхідне зазначити, що прокурором заявлений позов в інтересах корпорації «Украгропромбіржа», тобто позивачем по справі є корпорація «Украгропромбіржа»,; прокурор згідно ст.29 ГПК України користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди; представником корпорації «Украгропромбіржа»  підтримано в судовому засіданні заявлений прокурором позов в інтересах позивача, а відтак, слід вважати, що саме позивачем пропущено строк, передбачений ст.257 Цивільного кодексу України  для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Таким чином, суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності.

А відтак, згідно ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для  відмови у позові..

Крім того, до матеріалів справи долучена копія статуту приватного агропромислового підприємства  «Лан», затвердженого  24 січня 2000 року розпорядженням  №12 голови райдержадміністрації.  В  п.1.6. розділу 1 вказаного Статуту  зазначено, що «підприємство створене на базі колективного сільського господарського підприємства «Нове життя»являється правонаступником і бере зобов’язання по погашенню заборгованості.  Однак представником відповідача по справі 09.08.2007 року надано засвідчену начальником управління економіки Шумської  РДА копію статуту приватного агропромислового підприємства  «Лан», затвердженого  24 січня 2000 року розпорядженням  №12 голови райдержадміністрації та доповнення до статуту від 09.04.2002 року;  в   п.1.6. розділу 1  цього Статуту  зазначено, що «підприємство несе відповідальність по своїх зобов’язаннях лише в межах належного йому майна на яке може бути накладене стягнення згідно чинного законодавства. Таким чином, оскільки в матеріалах містяться копії статуту приватного агропромислового підприємства  «Лан», пункт 1.6 якого  містить різний текст, а тому суд  ухвалою від 09 серпня 2007 року витребував від позивача довідку від Управління економіки Шумської райдержадміністрації або від державного реєстратора Шумської райдержадміністрації, вул.Українська 59 м.Шумськ, про те, чи являється ПАП «Лан»с.Темногайці Шумський район Тернопільська область правонаступником КСП «Нове життя», с.Темногайці Шумський район Тернопільська область, коли саме вчинено правонаступництво, коли і ким зареєстрований статут ПАП «Лан». Вимоги суду позивач не виконав без поважних на те причин, витребуваних судом доказів до матеріалів справи не надав. А відтак не можливо встановити чи є приватне агропромислове підприємство  «Лан»правонаступником КСП «Нове життя», яке є стороною договору № 18 від 30.06.1996 року. Крім того, як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, передавальний баланс від КСП «Нове життя»до приватного агропромислового підприємства «Лан»не складався, а відтак зернозбиральний комбайн «Джон-Дір»не передавався відповідачу по справі.  Крім того, на підтвердження вищезазначеного, представником відповідача до матеріалів справи було надано довідку №44 від 06.07.2007 року, видану інспекцією державного технічного нагляду Тернопільської облдержадміністрації по Шумському району та підписану її головним інженером-інспектором  А.М. Гордовським, з якої вбачається, що станом на 06.07.2007 року в інспекції Держтехнагляду по Шумському районі на ім’я ПАП «Лан»техніка не зареєстрована.

А отже, оскільки позивачем по справі не подано доказів правонаступництва КСП «Нове життя»приватним агропромисловим підприємством «Лан», а відтак не можливо встановити, чи повинен нести відповідач по справі відповідальність за невиконання зобов’язань по договору № 18 від 30.06.2006 року, який укладений між корпорацією "Украгропромбіржа" та колективним сільськогосподарським підприємством «Нове життя».

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень та докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та  з врахуванням того, що позов заявлений прокурором Дарницького району м.Києва в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Корпорації «Українська універсальна агропромислова біржа», с.Чубинське Бориспільського району Київської області до приватного агропромислового підприємства  «Лан»поданий після спливу позовної давності, а відтак суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 43,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В :

1.В позові відмовити.

2.Рішення надіслати сторонам по справі та прокурору, який брав участь у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня  прийняття (підписання ) рішення.

Дата підписання: 28.08.2007 року

Суддя                                                                                          С.О. Хома