ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18 вересня 2007 р.
Справа  № 12/178

За позовом
Ужгородської міжрайонної прокуратури, м. Ужгород в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду в Ужгородському районі, м.Ужгород

до відповідача приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Чоп Ужгородського району

про
стягенння заборгованості по збору на обовязкове державне пенсійне страхування
по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.б-з ст. 13 Закону україни "Про пенсійне забезпечення"
в сумі 16 276,48 грн.

Головуючий суддя - Тисянчин В. М.

Представники:

Від позивача -
Діус Н.І. -(представник за довіреністю № 1817/01 від 01.08.2007 року)

Від відповідача -
не з'явився

В судовому засіданні приймав участь
- Костак В. В., помічник прокурора Закарпастької обласної
прокуратури

СУТЬ СПОРУ:
заявлено позов Ужгородською міжрайонною прокуратурою,     м. Ужгород в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду в Ужгородському районі, м.Ужгород до відповідача
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Чоп Ужгородського району про стягенння
заборгованості по збору на обовязкове державне пенсійне страхування по
відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.б-з ст. 13 Закону україни "Про пенсійне забезпечення"
в сумі     16 276,48 грн.

Представник прокуратури та позивача
позов підтримали, посилаючись на підтвердження підстав позовних вимог доданими
до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджують, що
відповідач не сплатив заборгованість по страхових внесках. Просять позов
задоволити.

На вимогу суду відповідач письмові
заперечення на позов не подав, свого уповноваженого представника для участі у
розгляді справи не направив.

Ухвала про відкриття
провадження в адміністративній справі направлялась рекомендованим листом, тому
неявка уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є
перешкодою розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про відкриття
провадження в адміністративній справі.

Повідомлення № НОМЕР_1 підтверджує
вручення відповідачу 15.09.2007 року ухвали від 30.08.2007 року про порушення
провадження у справі, де вказано про
місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію
Конституційного права на судовий захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представників прокуратури
та позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1
зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду в Ужгородському районі
Закарпатської області. Згідно з ст. 1 Закону України „Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 року є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (підтверджено копією заяви
про реєстрацію       НОМЕР_2 від
04.11.1995), а з 01.01.2004 року є платником страхових внесків відповідно до
ст. 15 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №
1058 від 09.07.2003 року (який набрав чинності з 01.01.2004 року).

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України
„Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від
26.06.1997 року для платників збору, тобто суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують
працю найманих працівників встановлені ставки збору в 2007 році в розмірі 33,2%
від об'єкта оподаткування визначеного п. 1 ст. 2 Закону України № 400/97-ВР від
26.06.1997 року (суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення)
працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної
плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в
натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці", виплати
винагороди фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком з доходів
фізичних осіб, а також суми сплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю).

Відповідно до п. 1 ст. 14 та ст. 15
Закону України № 1058 від 09.07.2003 року встановлено, що роботодавці: юридичні
та фізичні особи -суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру
-являються страхувальниками, тому вони є платниками страхових внесків до
солідарної системи Пенсійного фонду та зобов'язані сплачувати внески на
загальнообов'язкове пенсійне страхування.

П.п. 1 ч. 8 Прикінцевих положень
Закону України № 1058 від 09.07.2003 року встановлено, що страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та
застрахованими особами на умовах і в порядку визначених цим Законом та в розмірах
передбачених Законом України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування” № 400-97-ВР від 26.06.1997року.

За період з 01.03.2007 року по
30.07.2007 року приватний підприємець ОСОБА_1, здійснюючи нарахування та
виплату заробітної плати нарахував та задекларував в щомісячних розрахунках 16
526,48 грн., належних до сплати страхових внесків. Однак, приватний підприємець
не сплатив страхові внески. Оскільки, згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України №
1058 від 09.07.2003 року страхувальник не сплатив самостійно нараховані
страхові внески у строки (не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення базового звітного періоду), то відповідно до п. 2 ст. 106 Закону
України № 1058 від 09.07.2003 року вони стали вважатися простроченою
заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою).

Отже, за період з 01.03.2007 року
по 30.07.2007 року у відповідача виникла заборгованість перед позиваче на суму
16 276,48 грн., що  підтверджено
обґрунтованим розрахунком суми позову до приватного підприємця ОСОБА_1 та копією
розрахунку суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті за вказаний період.

Таким чином, вимога прокурора та
позивача належним чином обґрунтована доданими до матеріалів справи
документальними доказами, відповідачем не спростована, проаналізована судом, а
отже підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 49, п. 4 ст. 94,
ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов
задоволити повністю.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1             (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_3) на користь Управління Пенсійного фонду в Ужгородському районі
Закарпатської області (м. Ужгород, вул. Загорська, 2, код 20449736) суму 16 276,48
(шістнадцять тисяч двісті сімдесят шість грн. 48 коп.)  - відшкодування витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Постанова набирає законної сили і
підлягає оскарженню в порядку і строки, визначені ст. 186 КАС України.

СУДДЯ
ТИСЯНЧИН В.
М.