ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.07                                                                                           Справа№ 26/244

За позовом: Прокурора м. Львова в інтересах держави, уповноваженого органу –Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго”, м. Львів

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Залізничне”, м. Львів

про стягнення 12 363,32 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Фарина М.Я.

Представники:

від прокуратури не з’явився

від позивача Охріменко В.В. –начальник юридичного відділу

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.09.2007 р.

Суть спору: Прокурор м. Львова в інтересах держави, уповноваженого органу – Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго”, м. Львів звернувся до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства „Залізничне”, м. Львів про стягнення 12 363,32 грн.

Ухвалою суду від 10.07.2007 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 31.07.2007 р.

Представник прокуратури в судове засідання не з’явився.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 10.07.2007 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників прокуратури та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

01.10.2003 р. між сторонами укладено договір № 221 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі по тексту –договір).

Відповідно до п. 1 договору Енергопостачальна організація (позивач) зобов’язалася постачати Покупцеві (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Покупець (відповідач) зобов’язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.3. договору передбачено, що Покупець (відповідач) зобов’язується проводити оплату за теплову енергію шляхом перерахування коштів платіжним дорученням в термін до 15 числа звітного місяця в розмірі 100% вартості договірної величини споживання в цьому місяці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов’язань по договору щодо оплати за одержану теплову енергію належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.11.2006 р. по 01.05.2007 р. на суму 11 606,57 грн.

Відповідно до п. 7.2.3. договору Покупець (відповідач) несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Сума пені яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 536,10 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позовних вимог відповідачу нараховано інфляційні втрати на загальну суму 126,04 грн. та три проценти річних на загальну суму 94,61 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Залізничне”, м. Львів,                    вул. Бр. Міхновських, 32б (р/р 133 в ОД Укрсоцбанку, МФО 325019, ) на користь Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго”, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а (р/р 260038680 в ЛОД АППБ „Аваль”, МФО 325570, ) 11 606 грн. 57 коп. основного боргу, 536 грн. 10 коп. пені, 126 грн. 04 коп. інфляційних втрат та 94 грн. 61 коп. –3% річних.

3.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Залізничне”, м. Львів,                    вул. Бр. Міхновських, 32б (р/р 133 в ОД Укрсоцбанку, МФО 325019, ) в дохід державного бюджету 123 грн. 63 коп. державного мита.

4.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Залізничне”, м. Львів,                    вул. Бр. Міхновських, 32б (р/р 133 в ОД Укрсоцбанку, МФО 325019, ) в дохід державного бюджету 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.   Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя