ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.                                                            Справа № 55/219-07

вх. № 7378/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Авоян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача - Волкової А.Б.

відповідача- Єршова Р.В.

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Науково Виробничого Спецбудпроект", м. Харків

до  Акціонерного товариства "Харківстальконструкція", м. Харків

про стягнення 22199,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Науково Виробничого Спецбудпроект", м. Харків,звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Акціонерного товариства "Харківстальконструкція", м. Харків, 21708,63 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 491,34 грн. 3% річних та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору не виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 червня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 25 червня 2007 р.

25 червня 2007 р. відповідач до канцелярії господарського суду надав клопотання, в якому просить зупинити провадження у справі до прийняття компетентними органами  відповідних рішень у кримінальній справі, у зв"язку з порушенням якої у відповідача були вилучені оригінали документів, та повернення йому цих документів.

25 червня 2007 р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 24 липня 2007 р.

24 липня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 15804,74 грн. суми основного боргу, 1699,94 грн.  інфляційних нарахувань, 491,34 грн. 3% річних, судові витрати покласти пропорційно розміру задоволених вимог.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх урахуванням.

24 липня 2007 р. відповідач надав відзив на позовну заяву,  в якому вказує, що позовні вимоги щодо стягнення  15804,74 грн. суми основного боргу, 1699,94 грн.  інфляційних нарахувань, 491,34 грн. 3% річних визнає у повному обсязі. Клопотання про зупинення розгляду справи відхиляє, у зв"язку з виявленою його необгрунтованістю.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги щодо стягнення  15804,74 грн. суми основного боргу, 1699,94 грн.  інфляційних нарахувань, 491,34 грн. 3% річних, визнавав у повному обсязі.

Сторони звернулись до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами з урахуванням уточнень поданих до позову.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

23 червня 2005 р. між Приватним підприємством "Науково Виробничого Спецбудпроект", м. Харків(далі позивач) та Акціонерним товариством "Харківстальконструкція", м. Харків (далі відповідач) було укладено договір підряду № 19, у відповідності до умов якого підрядник (позивач) зобов"язується виконати певні роботи, а генпідрядник(відповідач), в свою чергу прийняти та оплати їх. Пунктом 1.1 договору передбачено, що позивач приймає на себе зобов"язання виконати будівельні та оброблювані роботи у будівлі ТОВ "ТБ"КорД" по адресі: м. Харків, вул. Академіка Павлова,144. Пунктом 1.2 договору передбачено, що вартість виконуємих робіт визначається договірною ціною на підставі  локальних кошторисів та складає 695340,27 грн. з урахуванням НДС, проте відповідно до п.1.3 може змінюватись. Пунктом 1.5 договору передбачено, що до початку виконання робіт відповідач надає позивачеві проектно- кошторисну документацію та інші необхідні документи. Пунктом 1.6 договору передбачений строк виконання робіт, а саме, початок виконання робіт- 5 днів з моменту підписання договору та строком до 15 вересня 2005 р. з правом дострокового виконання. Пунктом 2.4 договору передбачено, що відповідач приймає роботи щомісяця та підписує акти виконаних робіт. Пунктами 2.3 та 4.2 договору між сторонами узгоджений розрахунок за виконання робіт, який здійснюється шляхом після початку виконання робіт перерахування авансу у розмірі 20% від ціни договору та остаточний розрахунок відповідач проводить в безготівковій формі напротязі 10- ти днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було погоджено та підписано  кошторис на виконання будівельних та оброблюваних робіт  . (арк. справи 17).

На виконання умов вказаного договору та згідно кошторису позивачем були здійснені відповідні роботи, що підтверджується актами виконаних робіт: за серпень 2005 р. на загальну суму 112594,922 грн., за вересень станом на 29.09.05 р. на суму 86868,92 грн., за листопад 2005 року на суму 26409,4 грн., які підписано обома сторонами та скріплено печатками. Всього позивачем було виконані будівельні роботи на загальну суму 225873,24 грн.

Таким чином позивач виконав свої зобов"язанння за договором № 19 від 23.06.05 р., проте відповідач здійснив лише часткові платежи, та у повному обсязі не розрахувався за виконані позивачем роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію вих. № 3/1 від 16.01.06 р. з вимогою перерахувати грошові кошти у сумі 41804,74 грн. до 01 лютого 2006 р.

Позивач на претензію відреагував, проплати поновились, але у повному обсязі відповідачем розрахунок проведено не було, що і стало підставою позивачу для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги  ст. 629 ЦК України, а саме те що, договір є обов"язковим для виконання сторонами, приймаючи до уваги викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 15804,74 грн.  , як правомірної, підтвердженої належними доказами, такої, що визнана відповідачем.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання у сумі 491,34 грн. підлягає задоволенню як правомірна.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних  підлягає задоволенню  у сумі 1699,94 грн. як правомірна. В решті заявленої вимоги щодо стягнення інфляційних  провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України, у зв"язку з   відмовою від позову в цій частині.

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись  ст.ст. 525, 526, 610, 611, 612, ч.2 ст.625 ,629 ЦК України, ст.ст. 4-2,4-3, 32,33,43,44, 49,78, ч.4 ст. 80, 82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківстальконструкція", м. Харків( 61125, м. Харків, вул. Маломямницька, б.2, п/р №0000 у ХФ АКИБ "УкрСиббанк" ХРУ, МФО 351641, ) користь  Приватного підприємства "Науково Виробничого Спецбудпроект", м. Харків(61019, м. Харків, вул. Гуківська, б. 7, п/р № 6470 у ХОФ АКБ "Укрсоцбанку" м. Харків, МФО 351016, ) 15804,74 грн. суми основного боргу,1699,94 грн. інфляційних нарахувань,  491,34 грн. 3% річних, 179,96 грн. державного мита та 95,65 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В решті заявленої вимоги щодо стягнення інфляційних провадження у справі припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 25 липня 2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.