Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.07                                                                                            Справа №  17/42

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:           (доповідач по справі),

суддів:

.

при секретарі судового засідання  Рустам’ян Е.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явились

від відповідача : Кольчик С.Ф.  –за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної компанії «Украгропромторг»на постанову господарського суду Полтавської області від 12.09.2006 року

у справі №17/42 (суддя Коршенко Ю.О.)

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної компанії «Украгропромторг», м. Полтава

до                Державної податкової інспекції у м. Полтаві

про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 25.01.2006р.,

в  с  т  а  н  о  в  и  в :

Згідно розпорядження В.о. Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року в зв’язку з виробничою необхідністю змінено склад судової колегії: головуючий по справі суддя –Корсакова Г.В., судді –Ільєнок Т.В., Гаврилюк О.М.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «Украгропромторг»звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 25.01.2006р., яким позивачу визначено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 17 153,00 грн.

Постановою господарського суду Полтавської  області від 12.09.2006р. у справі №17/42 Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній компанії «Украгропромторг»у позові відмовлено з підстав його необґрунтованості.

Не погодившись з прийнятою постановою Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «Украгропромторг»подало апеляційну скаргу №373 від 04.10.2006р., в якій просить скасувати постанову господарського суду Полтавської області від 12.09.2006р. у справі № 17/42 та прийняти нову, якою визнати податкове повідомлення-рішення №/0 від 25.01.2006р. недійсним.

За доводами апеляційної скарги при вирішенні спору суд не врахував приписи ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу», а саме те, що відповідачем позапланову виїзну перевірку проведено без законної на те підстави –рішення суду та без попередження позивача про здійснення такої перевірки та не враховано приписи  п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Апеляційним господарським судом ухвалою від 07.11.2006р. по справі  № 17/42 відкрито апеляційне провадження та проведено за ухвалою від  13.11.2006р. необхідні підготовчі дії, достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою від 17.11.2006р. закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Відповідач надіслав заперечення на апеляційну скаргу №19074/9/10-044 від 10.12.2006р., в яких просить апеляційні вимоги скаржника залишити без задоволення, а постанову господарського суду Полтавської області від 12.09.2006 року без змін.

Представник позивача в судове засідання не з’явився.

Відповідно до змісту ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання суду апеляційної інстанції сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов’язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи. Оскільки участь в судовому засіданні 13.02.2007р. позивача судом апеляційної інстанції обов’язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, з підстав, викладених у запереченнях.

В судовому засіданні яке відбулось 13.02.2007р. оголошена вступна та резолютивна частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши  на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «Украгропромторг»підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у м. Полтаві була проведена виїзна позапланова документальна перевірка правомірності заявленої до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропромторг" за червень 2004р. за результатами якої складений акт № 548/238/30601638  від 06.12.2005р., в якому було констатовано про порушення позивачем п.3.1 ст.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5., п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 року (з наступними змінами), а саме не підтвердження суми, яка підлягає відшкодуванню після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів за червень 2004 року в розмірі 17153,00 грн.

На підставі вищевказаного акту відповідачем згідно з п.п. «б»п.п.4.2.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" прийняте податкове повідомлення-рішення від 25 січня 2006 року за № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 17153,00 грн.

Як зазначено в акті перевірки № 548/238/30601638  від 06.12.2005р. позапланова документальна перевірка позивача з питань правомірності відшкодування податку на додану вартість з бюджету за червень 2004 року проведена ДПІ у м. Полтава з врахуванням вимог п. 3 ч.6 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990р. № 509-ХІІ (із змінами та доповненнями), на підставі направлення № 1173 від 18.10.05р., наказу № 759 від 18.10.05р.

Згідно з п. 3 ч.6 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Матеріалами справи підтверджується, що ДПІ у м. Полтаві були надіслані запити до ТОВ ВКК "Украгропромторг" від 30.09.2005р., від 08.11.2005р., від 23.11.2005р. про надання інформації та її документального підтвердження стосовно від’ємного значення з ПДВ за червень 2004 року.

У відповіді на запит відповідача арбітражний керуючий –ліквідатор ТОВ ВКК "Украгропромторг" Дуленко А.П. повідомив, що ні посадовими особами ТОВ ВКК "Украгропромторг", ні арбітражним керуючим Лазарєвим Ф.Є. не передавались бухгалтерські та інші документи.

Таким чином, у відповідача виникли підстави для проведення позапланової виїзної перевірки.

Доводи ТОВ ВКК «Украгропромторг»про те, що позапланова перевірка може здійснюватись лише на підставі рішення суду, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що згідно з ч. 8 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в редакції Закону України № 2505 від 25.03.2005р. позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»умовами допуску посадових осіб до проведення позапланової виїзної перевірки є надання платнику податків під розписку направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки.

Надсилання платнику податків не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення вимагається ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»при проведенні планових, а не позапланових перевірок, яка мала місце в даному випадку, а тому доводи позивача в апеляційній скарзі про порушення відповідачем ст. 11-1 названого Закону щодо завчасного непопередження позивача про таку перевірку є безпідставними.

Позивач в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що місцевим господарським судом не враховано п.п. 7.7.5 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», яким встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Зазначені доводи ТОВ ВКК «Украгропромторг» не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 названого Закону в даній редакції викладений Законом України від 25.03.2005р. № 2505 та не був чинний на час виникнення правовідносин щодо реалізації прав за якими виник спір між сторонами.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п.7.5. ст.7  цього Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Відповідно до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Позивачем ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи документально не підтверджено суму від’ємного значення по податку на додану вартість за червень 2004 року.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що висновок місцевого господарського суду щодо правомірності винесеного податкового повідомлення рішення від 25 січня 2006 року за № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість  за червень 2004 року в сумі 17153,00 грн., є вірним.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Полтавської області прийнято оскаржувану постанову відповідно до вимог чинного законодавства з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись Розділом VІІ „Прикінцеві та перехідні положення”, ст. ст. 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.  Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної компанії «Украгропромторг»на постанову господарського суду Полтавської області від 12.09.2006 року у справі  № 17/42  залишити без задоволення.

2. Постанову  господарського суду Полтавської області від 12.09.2006 року у справі № 17/42 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 17/42 повернути до господарського суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст.212  КАС України.

Головуючий суддя:                                                                                                                     Судді: