ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.                                                            Справа № 47/511-07

вх. № 11340/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - І.В.Колесніченко - керівник;  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс", м. Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріап", м. Люботин

про стягнення 50000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача грошові кошти у сумі 50000,00грн. за простими векселями №2705 та №2706 від 06 та 09 серпня 2004р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача  господарським судом встановлено, що  06 серпня та 09 серпня 2004 року товариством з обмеженою відповідальністю "'Пріап" було видано приватному підприємству "Троник" два простих векселів № 2705 та № 2706 на загальну суму 50 000,00 грн.

Статтею 194 ЦК України передбачено, що цінним папером є документ встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам .

Відповідно до умов статті 197 ЦК України приватне підприємство "Троник" передало право за цінними паперами товариству з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс", що підтверджується вчиненням приватним підприємством "Троник" на простих векселях передавального напису (ордерного індосаменту). Термін сплати за простими векселями визначений у векселях - 06 грудня 2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 10 жовтня 2007року відповідач не сплатив грошові кошти, отримані за простими векселями на загальну суму 50 000,00 грн.  Протест векселів не проводився та виконавчий напис нотаріуса не вчинявся до 10 жовтня 2007 року у зв'язку з тим, що відповідач неодноразово повідомляв, що сплатить суму зазначену у простих векселях, а саме 50 000,00 грн. та просив позивача не вчиняти протест векселів та виконавчий напис.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 102,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 194, 197 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства зобмеженою відповідальністю „Пріап” (Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Курортна, 1, р/р 2980 в ФБ „Фінанси та кредит” ТОВ у Харківській області, МФО 350697, ) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгсервіс” (м. Харків, вул.. Дарвіна, 20, р/р 6980 в ФБ „Фінанси та кредит” ТОВ у Харківській області, МФО 350697, ) заборгованості у розмірі 50000,00грн., держмито у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 19.11.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.