ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2007 р.                Справа № АС-53/173-07 (н.р. А-03/345-04)

вх. № 6289/1-53 (н.р. 10596/1-03)

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Рудяк Т.О.

представників сторін :

позивача - Стець М.Л. за дов.

відповідача - Давидченко К.М. за дов.

по справі за позовом  ДП  "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків

до  Спеціалізована ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові

про визнання недійсним повідомлення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень №/1 від 15.10.2004 року, №/0 від 22.09.2004 року, також просить суд визнати недійсним рішення за результатами  розгляду скарги від 15.10.2004 року №9374/10/33-556 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.01.2005 року позовні вимоги позивача було задоволено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2005 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 25.01.2005 року без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.11.2005 року касаційну скаргу зі справою передано до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.03.2007 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 25.01.2005 року та Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2005 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.2007 року було призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши надані до матеріалів справи документи, встановив наступне.

Проведеною відповідачем перевіркою повноти нарахування податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в 1 кв. 2004 р. було встановлено, що ДП «Завод ім. В. О. Малишева» (позивач) при нарахуванні податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин згідно абз. 5 ст. 2 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин" із змінами та доповненнями від 11.12.1991 р. (далі - Закон № 1963-XII), та листа Державної митної служби України № 11/3-3273 від 11.04.2000 р. невірно задекларувало транспортні засоби під кодом ТН ЗЕД 8705 "Автомобілі спеціального призначення" оскільки, відповідно до Указу Президента України від 29.11.96р. № 1145/96 "Про державну митну службу України" із змінами внесеними Указом Президента України № 216/98 від 23.03.98р., право на здійснення остаточних висновків по визначенню кодів ТН ЗЕД надано Центральній митній лабораторії Державної митної служби України, щодо віднесення до окремих позицій ТН ЗЕД транспортних засобів, які є об'єктом оподаткування. Таким чином, автомобілі - цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні), підприємству необхідно було віднести до коду ТН ЗЕД 8704 "Автомобілі вантажівки".

В зв"язку з цим позивач занизив податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин. Відповідно до ст. 3 та ст. 6 вищевказаного Закону підприємству (позивачу) донараховано за 1 кв. 2004 р. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин у сумі 1656 грн.

В додатках-розрахунках штрафних санкцій по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин, які додані до акту перевірки № 851/33-520 від 20.09.2004 р., вказані об"єкти оподаткування, на які підприємством невірно застосовано ставку податку на транспорт за рік. Дані відповідно об'єму циліндру двигуна, та опис об"єкту оподаткування вказані в додатках-розрахунках по нарахуванню штрафних санкцій з податку на транспорт взяті з ксерокопій технічних паспортів автомашин наданих підприємством до перевірки. (ЗИЛ 431410 за № 22-13 ХАИ, № 40-55 ХАС. № 22-12 ХАИ - типи кузовів - газифікаційна, МАЗ 5317 № 13-99 - тип - АТЗ).

Тобто, це автомобілі - цистерни, які використовуються для перевезення спеціалізованого вантажу. Зазначені автомобілі - цистерни незалежно від того, обладнані вони насосом чи ні, відносяться до товарної позиції 8704 "Автомобілі вантажні" і повинні оподатковуватись за ставками з об'ємом циліндрів двигуна 6000 см. куб. - 10 грн. з 100 см. куб. та об'ємом циліндрів двигуна 11150 см. куб. - 15 грн. з 100 см.куб., а не по 3,60 грн. з 100 см.куб.

Відповідно до Закону України № 1963-ХІІ платником податку є підприємства, які мають зареєстровані в Україні відповідно діючого законодавства власні транспортні засоби, визначені в якості об'єктів обкладення податків під відповідним кодом по Гармонізованій системі опису та кодування товарів. Саме Гармонізована система опису та кодування товарів використовується   в   Законі   України   №   1963-ХІІ   для визначення об’єкту обкладення податку.

Гармонізована система опису та кодування товарів прийнята Міжнародною конвенцією про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, від 14.06.1983 р. до якої Указом Президента України від 17.05.2002 р. № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису і кодування товарів» приєдналась Україна.

Відповідно Закону України від 05.04.2001р. № 2371-III "Про Митний тариф України" із змінами та доповненнями на Гармонізованій системі опису та кодування товарів базується Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (товарна номенклатура), покладена в основу товарної класифікації схеми Митного тарифу України. Митний тариф України - це систематизований відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного митного мита, шо стягується з товарів, які ввозяться на митну територію України.

В відповідності з вимогами Гармонізованої системи опису та кодування товарів в товарну позицію 8705" Спеціальні автомобілі "враховується ряд видів транспортних засобів, спеціально сконструйованих або пристосованих для розміщення всяких приладів, які надають можливість виконувати визначені нетранспортні функції, тобто особливою метою транспортного засобу цієї товарної позиції не є перевезення людей або вантажів, а виключною ознакою автомобілів спеціального призначення є саме виконання ними певних нетранспортних функцій.

Враховуючи вищевикладене, автомобілі - цистерни не можна віднести до вказаної категорії транспортних засобів, оскільки вони призначені для перевезення вантажу. Таким чином, автомобілі - цистерни, незалежно від того чи обладнані вони насосами, відносяться до товарної позиції 8704 «Автомобілі вантажні», а тому обкладаються по ставкам, визначеним для цих автомобілів.

Цієї позиції дотримується Державна митна служба України, яка листом від 11.04.2000 р. № 11/3-3273, підготовленим відповідно до пояснень ТН ЗЕД, зазначила, що автомобілі - цистерни відносяться до товарної позиції 8704 "Автомобілі вантажні".

Таким чином ДП «Завод В. О. Малишева» в 1 кв. 2004 р. в порушення ст.2, ст.3, ст.6 Закону України № 1963-ХІІ занижені податкові зобов'язання з податку на транспорт у сумі 1656 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно було прийнято податкові повідомлення-рішення №/1 від 15.10.2004 року, №/0 від 22.09.2004 року, та рішення за результатами  розгляду скарги від 15.10.2004 року №9374/10/33-556, а тому  позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

За результатами розгляду справи, керуючись ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не підлягають покладенню на позивача.

Керуючись статтями 4, 8, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Постанови набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 10.10.2007 р.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.