Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05  листопада 2007 року                                                               справа №3/332-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача                    -          не явився

відповідача           -          не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача           (вхідний № 3098С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від                  27 серпня 2007 року по справі № 3/332-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик", м. Суми

до  Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Сумські кабельні телемережі", м. Суми

про стягнення 1 851,55 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 27 серпня 2007 року по справі №3/332-07 (суддя Левченко П.І.) в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Сумські кабельні телемережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" витрат по держмиту в сумі 51,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 59,00 грн.

Позивач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 27 серпня 2007 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Житловик" та стягнути з відповідача заборгованість по розрахункам 1796,79 грн. станом на 01.06.07 р. та понесені по справі судові витрати. Разом з тим його уповноважений представник в судове засідання не з’явився, хоча відповідно до встановленого законодавством порядку він належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання

Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу  просить залишити її без задоволення, а прийняте по справі судове рішення –без змін. Разом з тим  його уповноважений представник в судове засідання не з’явився, хоча відповідно до встановленого законодавством порядку він належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи перевіривши  правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 01.01.2006 року сторони уклали договір про надання  послуг  на утримання  нежитлових приміщень, яким передбачено, що позивач (виконавець) виконує роботи, а відповідач (власник) сплачує позивачеві витрати по утриманню нежитлового приміщення  площею 238,1 кв.м. в сумі 54 грн. 76 коп.  Згідно п. 4.3 договору  зміни та доповнення до  цього договору укладаються письмово за згодою сторін .

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання  має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України  визначено, що  договір є обов’язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання  договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 654 ЦК України  зміна або розірвання договору  вчинюється в такій самій формі , що й  договір,  що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що зміни та доповнення до цього договору укладаються письмово за згодою сторін, то виходячи з вищевикладеного лише такими письмовими змінами за згодою сторін можна змінити умови договору від 01.01.2006 року. Оскільки письмових змін за згодою сторін до договору  від 01.01.2006 внесено не було, тому, відповідач правомірно сплачував позивачеві витрати по утриманню нежитлового приміщення згідно умов п. 1.2 договору від  01.01.2006 року в розмірі 54 грн. 76 коп.  щомісячно і повністю розрахувався  з позивачем за період з січня 2006 року по липень  2007 року включно, сплативши  1 044 грн. 16 коп., залишок заборгованості в сумі 383,32 грн. відповідач сплатив позивачеві  під час розгляду справи в суді Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені  позивачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи. Його посилання на зміни  умов його діяльності , які на його ж думку дають підстави в односторонньому порядку змінювати вартість послуг, що  за укладеним між сторонами договором  повинні ним надаватися відповідачу, дійсно не відповідають нормам  чинного ( і насамперед –цивільного) законодавства України. Саме довільне тлумачення позивачем  законодавчих положень, що регламентують  порядок внесення змін або доповнень до раніше укладених договорів, не дають йому  правових підстав  в односторонньому порядку  вимагати від відповідача оплати послуг за новими тарифами, оскільки в такому випадку ( не одержавши згоди відповідача на внесення змін та доповнень до умов вказаного вище договору) позивач не був позбавлений права та можливості врегулювати відповідний спір у встановленому законом судовому порядку. .

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Сумської області від 27 серпня 2007 року по справі № 3/332-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

А.І.Бухан

суддя

О.В.Шевель