ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.

13:00

Справа №  1/497/07

м. Миколаїв

За позовом:
Приватний підприємець ОСОБА_1  /56500, Миколаївська область, м.
Вознесенськ, АДРЕСА_1/  До
відповідача:  Вознесенська об'єднана
державна податкова інспекція                              /56500,
Миколаївська обл., м. Вознесенськ, пр. Братів Іпатових, 6/. позивач
уточнив позов і просить: скасувати податкову вимогу № НОМЕР_1 видану
Вознесенської ОДПІ 23.01.2006р. (додаток № 11) про стягнення збору в розмірі 335,
90 грн.

Суддя
Васильєва Л.І.

Секретар
судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_1, підприємець.

Від
відповідача: Вдовіченко О.Г., довіреність від 05.01.2007р.

Позивач
звернувся  до господарського суду з
позовом про скасування податкової вимоги № НОМЕР_1 виданої
відповідачем (додаток № 11) про стягнення штрафних (фінансових санкцій) санкцій
в розмірі 335, 90 грн. зі сплати збору за забруднення навколишнього природного
середовища фізичними особами.

Відповідач
позовні вимоги не визнає з тих підстав, що податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_2, яким встановлено податкове зобов'язання позивача  у сумі 340 грн. в адміністративному чи
судовому порядку позивачем не оспорено і тому відповідно до ст.5 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” податкові зобов'язання вважаються
узгодженими, сума зобов'язання позивачем своєчасно не сплачена і відповідно до
порядку, визначеному підпунктом 6.2.1 статті 6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” позивачу були направлені податкові вимоги.

Розглянувши надані докази,
заслухавши доводи сторін у судовому засіданні - суд

в с т а н о в
и в:

відповідач направив позивачу вимогу
від 23 січня 2006 року № НОМЕР_1 щодо сплати податкового бору у сумі 335, 90
грн., яку позивач просить скасувати.

Позовні вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають, з огляду на наступне:

відповідач  є суб'єктом підприємницької діяльності, який
відповідно до статті 9 Закону України “Про систему оподаткування” у
встановлені строки  зобов'язаний подавати
податкову звітність до податкового органу.

В порушення п.4.1.4 ст.4 Закону
України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” позивачем не подано до податкового органу податкового розрахунку
збору за забруднення навколишнього природного середовища за І і ІІ квартали
2005 року про, що складено відповідний акт НОМЕР_3.

Відповідальність за вказане порушення
передбачена пунктом 17.1. 1  статті 17 Закону
України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку, що складає в даному
випадку 340 грн.

Оскільки штрафна санкція визначена
відповідачем самостійно, то відповідно статті 6 Закону України “Про порядок
погашення  зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідач направив
позивачу податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2, яке останнім у
адміністративному чи судовому порядку не оспорене, отже є узгодженим.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту
6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли
платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в
установленні строки, податковий орган надсилає такому платнику податків
податкові вимоги

Оспорювана податкова вимога від 23
січня 2006 року № НОМЕР_1 щодо сплати податкового бору у сумі 335, 90 грн., направлена
позивачу після узгодження податкового зобов'язання і після сплину строку для
його погашення, тобто вона відповідає чинному податковому законодавству і
підстави для її скасування відсутні. Отже, в задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

В
задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право
оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і
строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.I.Васильєва