ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15"
жовтня 2007 р.
Справа № 55/271-07

вх. № 8647/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Фізичної особи підприємця  ОСОБА_1, м. Ізюм

до  Ізюмського
комунального водопровідно-каналізаційного господарства, м.Ізюм

про стягнення 5452,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Ізюм, звернувся до
господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Ізюмського комунального
водопровідно-каналізаційного господарства, м. Ізюм, 5165,31 грн. суми основної
заборгованості, 144,62 грн. інфляційних нарахувань, 21,29 грн. - 3% річних,
120,97 грн. пені  та судових витрат,
мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору про надання
юридичних послуг б/н від 20.12.06 р. неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 липня 2007
р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 01 серпня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 01 серпня 2007 року
представника  відповідача , враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про задоволення
клопотання відповідача та про відкладення розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 серпня 2007
р. було відкладено розгляд справи на 14 серпня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 14 серпня 2007
р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК
України до 16 жовтня 2007 р.

13 серпня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву
про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача
5603,73 грн. суми заборгованості та судових витрат.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 14.08.07 р.,
від 02.10.07 р. було відкладено розгляд справи на інший день.

15 жовтня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК Укра]ни  надав заяву про уточнення позовних вимог, в
якій просить суд стягнути з відповідача 5165,31 грн. суми основної
заборгованості, 300,69 грн. пені, 216,94 грн. інфляційних, 56,02 грн. 3 %
річних та судових витрат.

Вказані уточнення від 15.10.07 р. прийняті судом та розгляд справи
продовжено з їх урахуванням.

Представник позивача у судовому засіданні 15.10.07 р. підтримував
уточнені позовні вимоги  та просив суд
стягнути з відповідача 5165,31 грн. суми основної заборгованості, 300,69 грн.
пені, 216,94 грн. інфляційних, 56,02 грн. 3 % річних та судові витрати.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився,
документів, витребуваних ухвалою, суду не надав , про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача
звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як
така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами з урахуванням уточнень поданих до позову.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини
та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

20 грудня 2006р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
(позивач) та Ізюмським комунальним виробниче водопровідно-каналізаційним підприємством(відповідач)
був укладений договір на надання юридичних послуг підприємству, у відповідності
до умов якого відповідач - замовник доручає, позивач-виконавець в свою чергу
приймає на себе зобов'язання надавати відповідачеві на платній основі юридичні
послуги в об'ємі та на умовах, передбачених положеннями Договору.  Пунктом 4.1. договору передбачено, що за
роботи, визначені договором, відповідач сплачує на користь позивача щомісячно,
до 25 числа поточного місяця 1.300 грн., без урахування ПДВ. Відповідно до
пункту 4.2 договору, за недотримання строків оплати відповідач сплачує позивачу
пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченого платежу. Пуктом 4.9.
договору визначено, що у випадку позитивного розв'язання спору, що мають
грошовий вираз, відповідач сплачує на користь позивача 12 % суми від отриманої
вигоди, внаслідок досягнутої домовленості, або внаслідок адміністративного чи
судового розгляду спору. Пунктом 4.10. договору
визначено, що сплата відповідачем гонорару здійснюється в безготівковому
порядку платіжним дорученню на розрахунковий рахунок позивача в 5- ти денний
строк з моменту вступу в законну силу домовленості, або рішення суду.

На виконання умов вказаного договору позивач належним чином та в
строки виконував прийняті на себе зобов'язання, про що свідчать узгоджені та
підписані акти здачі-приймання виконаних послуг (робіт) від 26.04.07 р., від
13.04.07 р.,  від 31.03.07 р.,  від 27.03.07 р., від 28.02.07 р.,від 31.01.07
р.,  від відповідача претензій та
зауважень не зазначено. У вказаних актах вказано саме договір від 20 грудня
2006 р., акти підписано обома сторонами та скріплено печатками.

Відповідач, в свою чергу, здійснив часткові платежи, що
підтверджується копіями банківських витягів від 22.03.07 р., від 26.04.07 р.,
від 27.02.07 р.,від 20.02.07 р., проте
за час дії договірних відносин систематично порушував положення
укладеного договору щодо  строків оплати
юридичних послуг.

Як зазначає позивач у позовній заяві, порушення з боку відповідача
положень укладеного договору, призвело до виникнення за останнім заборгованості
в сумі 2.828,97 грн.

26 квітня 2007р. між позивачем та відповідачем було укладено
додаткову угоду про дострокове припинення договору. Відповідно до п.3.2.
зазначеної додаткової угоди, відповідач зобов'язувався погасити заборгованість
у сумі 2.828грн.97коп. в строк до 20.05.2007р., а позивач відповідно до п.3.1.
додаткової угоди до договору, зобов'язувався виконати комплекс юридичних
послуг  щодо захисту прав та інтересів відповідача
по справі №2172 за позовом гр. ОСОБА_3
про стягнення 19.469,52 грн. компенсації за затримку розрахунку та
виплати заробітної плати. Пунктом 3.1.
додаткової угоди  до  договору
від  26.04.2007р.  визначено,
що  позивач  зобов'язується   виконати
комплекс   юридичних   послуг,
щодо  захисту   прав
та  інтересів відповідача по
справі №2172 за позовом гр. ОСОБА_3 про стягнення 19.469,52 грн.
компенсації  за затримку розрахунку та
виплати заробітної плати. При цьому порядок розрахунків (сплати гонорарів
позивача) та закінчення робіт відповідача визначаються згідно п.4.9., п.4.10.
Договору.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було виконане
зобов"язання належним чином,  що
підтверджується рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської  області по справі №2-438/2007 від 22.02.2007р.,
а також ухвалою Апеляційного суду Харківської області по справі №22-ц-2172/2007
від 21.05.2007р.(арк. справи 15-18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача
був надісланий лист від 11.06.07 р. з повідомленням про виконання позивачем
зобов'язання, щодо захисту інтересів відповідача за позовом гр. ОСОБА_3  до відповідача про стягнення 19.469грн.52коп.
компенсації за затримку розрахунку та виплати заробітної плати та з вимогою
сплатити в п"ятиденний строк. Факт направлення вказаного листа
підтвердується копією поштового чеку.(арк. справи 21)

Також позивач звернувся з листом до відповідача від 14.06.07 р. з
вимогою терміново оплатити загальну заборгованість у сумі 5165,31 грн., що
підтверджується  належним чином
засвідченою копією  поштового чеку(арк.
справи 19).

Таким чином, відповідач виконав свої зобов"язання неналежним
чином, внаслідок чого у нього виникла забогованість у сумі 5165,31грн. ,  перед позивачем , що і стало підставою
позивачу для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Під час судового засідання 14 серпня 200 7 року представник
відповідача заперечував проти позову, зазначаючи про те, що позивач не мав
права та відповідних повноважень представляти інтереси відповідача по справі №
2172 за позовом гр. ОСОБА_3 про стягнення з відповідача 19469,52 грн.
компенсації за затримку розрахунку та виплати заробітної плати у зв”язку зі
скасуванням відповідної довіреності.

Однак документи, що підтверджують вказане відповідачем, відповідач
суду не надав.

Відповідно до п.3.2
додаткової угоди до до договору позивач зобов”язався виконати комплекс
юридичних послуг щодо захисту прав та інтересів відповідача по справі № 2172 за
позовом гр. ОСОБА_3 про стягнення з відповідача 19469,52 грн. компенсації за
затримку розрахунку та виплати заробітної плати. Вказане зобов”язання було
виконане позивачем належним чином, як це було вище зазначено, та
підтверджується  рішенням Ізюмського
міськрайонного суду Харківської  області
по справі №2-438/2007 від 22.02.2007р., а також ухвала Апеляційного суду
Харківської області по справі №22-ц-2172/2007 від 21.05.2007р.

Відповідно до ст 249 ЦК України,
особа,  яка видала довіреність, за
винятком  безвідкличної овіреності,  може
в  будь-який  час
скасувати  довіреність  або передоручення. Відмова від цього права є
нікчемною. Особа,  яка  видала
довіреність  і  згодом
скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих
їй третіх   осіб,   для
представництва   перед  якими
була  видана довіреність.
Відповідно до ст..248 ЦК України,
представництво за довіреністю припиняється у разі  скасування довіреності особою, яка її видала.

В поясненнях позивач вказує на те, що він був повідомлений про
скасування виданої довіреності на виконання представницьких функцій позивача
було здійснено шляхом направлення на адресу позивача листа вих. № 614 від
01.06.07 р., проте вказаний лист був отриманий позивачем після вирішення спору,
про що свідчать рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської  області по справі №2-438/2007 від 22.02.2007р.,
а також ухвала Апеляційного суду Харківської області по справі №22-ц-2172/2007
від 21.05.2007р.Таким чином, суд дійшов висновку про те, що доводи відповідача
про відсутність у позивача представницьких повноважень на момент вирішення
судом спору по справі № 2172 за позовом гр. ОСОБА_3 про стягнення з відповідача
19469,52 грн. компенсації за затримку розрахунку та виплати заробітної плати є
не обґрунтованими.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193,
198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини,
враховуючи те, що відповідач не надав документів, в обгрунтування наведених ним
під час судового засідання 14 серпня 2007 року заперечень, хоча мав достатньо
часу для здійснення своїх процесуальних прав, суд дійшов висновку вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5165,31грн.
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання
є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене,
позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов"язання у сумі 56,02 грн.  підлягає задоволенню як правомірна.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань позовні вимоги підлягають
задоволенню частково у сумі 216,94 грн. В іншій частині у сумі 30,99 грн.
провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст.80 ГПК України, у
зв"язку з уточненням позивачем
своїх позовних вимог та відмовою ним від позову в цій частині.

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених законом або договором.

В частині стягнення пені позовна вимога підлягає задоволенню  у сумі 300,69 грн., в іншій частині у сумі
17,18 грн. провадження підлягає припиненню на підставі п. 4 ст.80 ГПК України,
у зв"язку з уточненням позивачем
своїх позовних вимог та відмовою ним від позову в цій частині.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються
на сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625  ЦК України,ст.ст.193,198 ГК, ст.ст. 32, 33,
43, 44, 49, ст.78, п.4 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Ізюмського комунального водопровідно-каналізаційного
господарства, м. Ізюм   (64300,
Харківська область, м. Ізюм, вул. Калініна, буд.11,

п/р2600930Г760109 , філія "Відділення Промінвестбанку"
м. Ізюм Харківської області", МФО 351492, код за ) на
користь Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1, м. Ізюм(АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_1, філії "Відділення
Промінвестбанку м. Ізюм Харківської області", МФО 351492, код ДРФО
НОМЕР_2) 5165,31 грн. суми заборгованості, 300,69 грн. пені, 216,94 грн.
інфляційних нарахувань, 56,02 грн. 3% річних, 101,15 грн. державного мита та
117,01 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі, в частині стягнення з відповідача 17,18 грн.
пені та 30,99 грн.  інфляційних
нарахувань припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 18 жовтня  2007 року

Суддя
Гребенюк Н.В.