КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2007                                                                                           № 43/206

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від кредитора:не з’явився

від боржника не з’явився

від ДПІ Куракін Ю.В. дов.№12206/9/10-009 від 19.07.2006 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 15.08.2007

у справі № 43/206

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Кубер-Груп"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецконтроль"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.08.2007р. у справі № 43/206 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом на 15.08.2007 р., ліквідовано банкрута - ТОВ “Спецконтроль”, як юридичну особу в зв’язку з банкрутством, провадження у справі припинено

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу направити Господарського суду м. Києва на новий розгляд. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 22, 43 ГПК України та ст.ст. 1, 14, 23, 32, 40, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”.

Представник ДПІ у Печерському районі м. Києва підтримав в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

ТОВ “Кубер-Груп”, як ініціюючий кредитор та ліквідатор банкрута не надав суду відзиву на апеляційну скаргу. В судове засідання апеляційної інстанції не з’явились представники ініціюючого кредитора та банкрута, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників ініціюючого кредитора та банкрута.

Київським апеляційним господарським судом за результатами дослідження матеріалів справи встановлено наступні обставини, що мають значення для справи.

17.04.2007 р. ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство за №43/206 на підставі ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом” (далі - Закон), а саме з використанням спрощеної процедури банкрутства відсутнього боржника. Дана ухвала, відповідно до резолютивної частини та відмітки відділу діловодства суду першої інстанції була направлена ДПА у м. Києві, РДА у Печерському районі м. Києва та державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

Постановою Господарського суду м. Києва від 25.04.2007 р. ТОВ “Спецконтроль” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру з всіма передбаченими Законом наслідками. Ліквідатором банкрута призначено ініціюючого кредитора - ТОВ “Кубер-Груп”, якого зобов’язано письмово повідомити про визнання боржника банкрутом всіх відомих йому кредиторів та надати суду звіт і ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.08.2007р. у справі № 43/206 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом, ліквідовано банкрута - ТОВ “Спецконтроль”, як юридичну особу в зв’язку з банкрутством, провадження у справі припинено.

10.09.2007 р. ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулась до господарського суду з заявою про визнання кредитором боржника з грошовими вимогами у розмірі 1360,00 грн..

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення із наступних мотивів:

Посилаючись на п.1 ст.1 Закону в апеляційній скарзі податковий орган стверджує, що вимоги про сплату податків та зборів (обов’язкових платежів) можуть бути задоволені за правилами, встановленими цим Законом, а тому ДПІ у Печерському районі м. Києва є поточним кредитором, а саме кредитором за вимогами до боржника які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Дане твердження не приймається судом апеляційної інстанції до відома, оскільки воно є безпідставним, необґрунтованим та непідтвердженим належними засобами доказування.

Відповідно до заяви №10935/9/24-209 від 10.08.2007 р. про визнання ДПІ у Печерському районі м. Києва кредитором боржника ТОВ “Спецконтроль” та апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі м. Києва вимоги до боржника у розмірі 1360,00 грн. виникли на підставі податкових повідомлень – рішень, що прийняті на підставі актів про своєчасність подання звітності, звітів та декларацій у 2006 р. (що підтверджується матеріалами справи - ар.с. 138-157).

В судовому засіданні апеляційним судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі м. Києва, керуючись Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” направило до ТОВ “Спецконтроль” першу податкову вимогу №1/2810 від 13.04.2006 р. та другу податкову вимогу №2/4112 від 25.05.2006 р. про сплату суми податкового зобов’язання, вище зазначені податкові вимоги не були виконані боржником, а подальших дій щодо стягнення податкового зобов’язання податковий орган не здійснював.

Отже, з вище наведеного вбачається, що вимоги ДПІ у Печерському районі м. Києва до ТОВ “Спецконтроль” за податкове зобов’язання виникли до порушення провадження у справі (ухвала суду про порушення провадження від 17.04.2007 р.), а тому податковий орган не можна ідентифікувати, як поточного кредитора.

Щодо посилань ДПІ у Печерському районі м. Києва на ст. 23 Закону, а саме про те що вимоги за зобов’язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть пред’являтися тільки в межах ліквідаційної процедури, апеляційний суд зазначає наступне.

По-перше, як зазначалось вище вимоги за зобов’язаннями боржника виникли не під час процедури банкрутства, а раніше.

По-друге, на момент звернення ДПІ у Печерському районі м. Києва з заявою про визнання кредитором процедура ліквідації була завершена.

Тому, вищенаведені аргументи ДПІ у Печерському районі м. Києва є неправомірними та не відповідають загальним правовим принципам при розгляді категорії справ про банкрутство.

Апеляційний суд, не приймає до уваги твердження податкового органу, щодо неповного з’ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, а саме того факту, що ліквідатором боржника не було здійснено відповідних дій для виявлення такого кредитору як ДПІ у Печерському районі м. Києва.

Оскільки, ст. 52 Закону встановлює обов’язок ліквідатора повідомити письмово про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом всіх відомих йому кредиторів, а не можливих кредиторів. Також, а ні ст. 32, а ні ст. 52 Закону, а ні норми що стосуються формування та затвердження реєстру вимог кредиторів не закріплюють обов’язок господарського суду перевіряти звіт ліквідатора та реєстр вимог кредиторів на наявність або відсутність у вище зазначених документах будь-яких можливих кредиторів, які не звернулись у визначений час до ліквідатора з своєю заявою про визнання кредитором.

Додатково, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.6 ст. 31 Закону всі кредиторські вимоги до банкрута, які не були задоволені за недостатністю майна банкрута, вважаються погашеними.

Отже, ДПІ у Печерському районі м. Києва не доведено твердження зазначені в апеляційній скарзі, а саме не обґрунтовано яким чином прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали порушено права податкового органу та охоронювані законом інтереси. Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 15.08.2007 р.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.08.2007р. у справі №43/206 залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Законом України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва на постанову Господарського суду міста Києва від 15.08.2007р. у справі № 43/206 залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.08.2007р. у справі № 43/206 за заявою ТОВ “Кубер-Груп” до ТОВ “Спецконтроль”про визнання банкрутом залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 43/206 повернути до Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя

Судді

09.11.07 (відправлено)