СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.06.07                                                                                 Справа № 6/322ад.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства Державна Холдінгова компанія “Луганськвуглеремонт”, м. Антрацит  Луганської області

про стягнення  19 260 грн. 52 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Медвєдєва М.Є., дов. № 04/1781 від 26.04.07,

від  відповідача –не прибув ;

в с т а н о в и в :

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 19 260 грн. 52 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, за яким позов визнав повністю та зазначив, про  розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд прийшов до наступного:

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ ДХК “Луганськвуглеремонт” зареєстроване як платник страхових внесків до Фонду.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків (пені) станом на 01.04.07. у сумі 19 260 грн. 52 коп., підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем.

В той же час, позивачем до суду надані заява про зменшення позовних вимог у звязку із частковою сплатою відповідачем позовної суми. Так, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 14 430 грн. 52 коп.

Також  відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно з ст. 2 Закону України “Про судоустрій” суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною  3 ст. 3 Закону України “Про судоустрій” встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді.

Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Оцінивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково у сумі 14 430 грн. 52 коп., у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв’язку із їх сплатою.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 51, 87, 94, 98, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства ДХК “Луганськвуглеремонт”, м. Антрацит Луганської області, вул. Ростовська, 42 “б”, код 00182159, на користь:

-  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області, м. Антрацит, вул. Ростовська, 38, код 25938641, пеню у сумі 14 430 грн. 52 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.06.2007. у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Суддя                                                                                           Т.А. Василенко