КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2007                                                                                           № 8/52

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Кондес  Л.О.

суддів:                                          Куровського  С.В.

Михальської  Ю.Б.

при секретарі:                     Василів О.В.

За участю представників:

від позивача - не з"явився,

від відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства  (далі - СФГ) "ГУД МЕН Ко"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.02.2007

у справі № 8/52 (Оленич Т.Г.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариство Комерційного банку (далі - ЗАТ КБ) "ПриватБанк" в особі Чернігівської філії Приватбанку

до                                                   СФГ "ГУД МЕН Ко"

про                                                  стягнення 17 573,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 22.02.2007 усправі №8/52 позов Закритого акціонерного товариства Комерційного банку „ПриватБанк” в особі Чернігівського регіонального управління ЗАТ КБ „ПриватБанк” до СФГ „ГУД МЕН Ко” задоволено частково.

Присуджено стягнути з СФГ „ГУД МЕН Ко” на користь ЗАТ КБ „ПриватБанк” 19 833,25 грн. заборгованості по відсотках, 198,83 грн. державного мита та 117,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову – відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення прийнятих на себе зобов’язань відповідач в термін, вказаний в кредитному договорі №КL-10-05 від 31.01.2005 кредит не повернув та нараховані відсотки за користування кредитом своєчасно не сплатив. Сума боргу по виконавчому напису нотаріуса №140 від 09.02.2006 не стягнута. Оскільки кредит не погашений, відповідно до статей 1054, 1048 Цивільного кодексу України з відповідача підлягає стягненню 19883,25 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих за період з 08.02.2006 по 09.01.2007 включно, та оскільки виконавчим написом від 09.02.2006 задоволені вимоги банку по простроченій заборгованості по кредиту за період з 02.12.2005 по 07.02.2006 включно, суд виключив з періоду нарахування відсотків за користування кредитом дату 07.02.2006.

Не погодившись з рішенням суду, СФГ „ГУД МЕН Ко” звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 22.02.2007 у справі №8/52 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до договору застави майна, приватним нотаріусом був здійснений виконавчий напис 09.02.2006, згідно якого 17.02.2006 державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження про стягнення з СФГ „ГУД МЕН Ко” непогашеної суми кредиту з відсотками та пенею за рахунок заставленого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її доводів, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши в судових засіданнях апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, судова колегія встановила наступне.

В січні 2001 року позивач звернувся до господарського суду Чернігівської області про стягнення боргу за простроченим відсоткам за кредитним договором за період з 07.02.2006 по 01.12.2006 в сумі 17 573,62 грн.

22.02.2007 позивач відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України звернувся з заявою про збільшення суми позовних вимог та просив стягнути з відповідача 19940,43 грн. заборгованості по кредитному договору по прострочених відсотках.

Сума заборгованості по прострочених відсотках з 07.02.2006 по 10.01.2007 обрахована з суми неповернутого кредиту в розмірі 43 194,41 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2005 року між сторонами у справі укладено кредитний договір №KL-10-05 (надалі - Договір) , відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 48 000 грн., не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2 даного договору, в обмін на зобов’язання відповідача по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені договором терміни (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пунктів 1.3 та 4.1. кредитного договору сторони встановили термін повернення кредиту 01 грудня 2005 року та відсотки за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно пунктів 1.3., 2.2.3., 2.4.1. в розмірі 25% річних.

Згідно пунктів 2.2.2., 2.2.3. позичальник зобов’язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 4,1., 4.2., 4.3. даного договору та повне погашення кредиту здійснити в терміни згідно пункту 1.3. Договору.

Факт надання банком кредиту відповідачу в сумі 45 524,41 грн. підтверджується копіями меморіальних ордерів та платіжних доручень.

Отже, за умовами кредитного договору відповідач зобов'язувався здійснити повне погашення кредиту в термін до 01.12.2005 включно та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 25% річних у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту та 50% річних від суми залишку непогашеної заборгованості при порушенні якого-небудь із зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пунктами 1.3, 2.2.3, 2.3.2. договору.

За змістом пункту 4.3. Договору сторони домовились, що датою сплати відсотків є 25-е число кожного місяця, починаючи з дати підписання договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими. Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, відмінну від зазначеної, то останньою датою погашення відсотків, нарахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Згідно пункту 5.1. Договору відповідач виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Відповідач посилається за лист №138 від 26.12.2005 щодо його прохання продовжити строк дії кредитного договору, проте продовження дії договору можливо лише за згодою сторін.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 Господарського кодексу України, стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач в термін, вказаний в договорі, кредит не повернув та нараховані відсотки за користування кредитом своєчасно не сплатив.

Стаття 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Згідно статті 572 Цивільного в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

9 лютого 2006 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинським В.М. вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №140, з пропозицією звернути стягнення на майно (зерно та насіння), яке на підставі кредитного договору №KL-10-05 від 31.01.2005 та договору застави, посвідченого вищезгаданим приватним нотаріусом 31 січня 2005 року за реєстровим №87, передане у заставу позивачу, та за рахунок отриманих від реалізації зерна та насіння коштів задовольнити вимоги позивача, строк платежу за якими настав 01 грудня 2005 року, у розмірі: простроченої заборгованості по кредиту - 43 194,41 грн. прострочених відсотків за період з 02.12.2005 по 07.02.2006 – 4 171,52 грн.; пені за прострочені відсотки та кредит за період з 01.12.2005 по 07.02.2006 – 3 295,69 грн., загальна заборгованість 50 661,63 грн., плата за вчинення виконавчого напису 605 грн., а всього на суму 51 266,61 грн.

17 лютого 2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області по вищезазначеному виконавчому напису було відкрите виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, сума боргу по виконавчому напису нотаріуса не стягнута, кредит не погашений.

Згідно частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Докази погашення заборгованості по кредитному договору у матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

При прийнятті рішення господарським судом Чернігівської області правомірно виключено з розрахунку позивача щодо нарахування відсотків за користування кредитом дату 07.02.2006, оскільки згідно виконавчого напису нотаріуса № 140 від 09.02.2006 задоволені вимоги банку по простроченій заборгованості по кредиту по 07.02.2006 включно.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Чернігівської області від 22.02.2007 у справі №8/52 відповідає чинному законодавству, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу СФГ „ГУД МЕН Ко” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 22.02.2007 у справі №8/52 – без змін.

Матеріали справи №8/52 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                      Кондес  Л.О.

Судді                                                                                          Куровський  С.В

Михальська  Ю.Б.