СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.09.07
Справа №  20/403/07

Суддя   Гандюкова
Л.П.

За позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю “Легіон”, м.Запоріжжя

до Товариства
з обмеженою відповідальністю “АВТО-М”, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1,
м.Запоріжжя

про стягнення 10425,64 грн.
матеріальних збитків, 5000 грн. моральної шкоди

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   -
Сандул Є.В. (довіреність №13 від
03.03.2006р.);

Від відповідача  - Лисенко Н.В. (довіреність №01/05
від 16.04.2007р.);

Филипенко
С.Г.(довіреність №01/10 від 22.01.2007р.);

Від третьої особи
-ОСОБА_1

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача на користь позивача матеріального збитку, завданого в результаті
пошкодження автомобіля ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_1 з урахуванням втрати товарної
вартості в сумі 10025,57 грн., витрати пов'язані з проведенням
автотоварознавчого дослідження в сумі 350 грн., витрати на транспортування
пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця ремонту евакуатором у  сумі 200 грн., всього 10575,57 грн. та суми
5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою господарського суду від 01.08.2007р. позовна заява прийнята до
розгляду,  порушено провадження у справі
№ 20/403/07,  судове засідання  призначено на 16.08.2007р. Ухвалою суду від
16.08.2007р. в порядку ст.27 ГПК України до участі у справі залучено третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
-ОСОБА_1, цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 12.09.2007р. У судовому
засіданні 12.09.2007р. на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до
18.09.2007р.

У судовому засіданні 18.09.2007р. за згодою сторін оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

09.08.2007р. від позивача надійшла
заява про зменшення позовних вимог, яка в порядку ст.22 ГПК України прийнята
судом до розгляду. Відповідно до уточненої заяви позивач просить стягнути з
відповідача суму 8351,50 грн. матеріального збитку, завданого автомобілю в
результаті пошкодження у ДТП, суму 1524,14 грн.- втрати товарної вартості, суму
350 грн. витрат, пов'язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження, суму
200 грн. витрат на транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором з місця
ДТП до місця ремонту, всього 10425,64 грн. матеріальних збитків,  а також суму 5000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані
наступним. 20.04.2007р. о 17 год. 30 хв. на перехресті вулиці Тиражної та
провулку Суспільний у м.Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за
участю автомобіля ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_1, що належить на праві тимчасового
володіння та користування позивачу -ТОВ “Легіон” (під керуванням водія ОСОБА_2)
та трактора “Борекс-2101” д/н НОМЕР_2, що належить відповідачеві -ТОВ “Авто-М”
(під керуванням водія ОСОБА_1). Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 16.12 Правил дорожнього руху, про що
свідчать матеріали проведення дізнання та постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи №2709 від 28.04.2007р.
Внаслідок ДТП автомобіль ЗАЗ д/н НОМЕР_1 отримав технічні ушкодження, в
результаті чого ТОВ “Легіон” завдано матеріальні збитки. Згідно з Актом
№В2006/096 експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста по оцінці
транспортного засобу  від 28.04.2007р.,
який складався в присутності представника відповідача, вартість
відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням втрати товарної
вартості становить 10025,57 грн. Ремонт автомобіля ЗАЗ д/н НОМЕР_1 проводився
ТОВ “Легіон” за власні кошти, загальна вартість якого склала 8351,50 грн.  Згідно з Актом №В2006/096 експертного
автотоварознавчого дослідження  втрата
товарної вартості автомобіля в результаті його пошкодження та наступного впливу
наслідків ремонту  склала 1524,14 грн.
Підприємством позивача були понесені витрати, пов'язані з проведенням  автотоварознавчого дослідження в сумі 350
грн., а також витрати на транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП до
місця ремонту евакуатором в сумі 200 грн. Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача суму 5000 грн. завданої моральної шкоди,  яка виражається у зниженні престижу і підриві
ділової репутації ТОВ “Легіон”, оскільки внаслідок знаходження автомобіля на
ремонті протягом двох місяців не виконувалися договірні зобов'язання перед
замовниками, порушені терміни здачі об'єктів в експлуатацію, зірвані переговори
та втрачені важливі будівельні об'єкти, на яких планувалося виконати роботи. На
підставі викладеного, просить позов задовольнити, нормативно обґрунтовуючи свої
вимоги ст.23, ч.1 ст. 1166,  1167, ч.1
ст.1172, ч.2 ст. 1187 ЦК України.

Позивач у своїй заяві також просив
для забезпечення позову накласти арешт на грошові суми, що належать ТОВ
“Авто-М”, які знаходяться на його розрахунковому рахунку. Клопотання судом
відхилено як необґрунтоване.

Відповідач позов не визнав, у
своєму відзиві зазначив наступне. Позивач не є власником ушкодженого
транспортного засобу. Договір на експертне товарознавче дослідження укладений
між судовим експертом Сірим Д.В. і власником автомобіля ЗАЗ 110241
держНОМЕР_1-ОСОБА_3. Відповідач не має у своєму розпорядженні документи, які
підтверджують, що збиток заподіяно майну позивача, і що саме він є особою, що
має право на відшкодування шкоди.  На
даний час вина машиніста ОСОБА_1 у ДТП не
встановлена, справа про адміністративне правопорушення в суді не
розглядалася. Відповідач вважає, що вимоги позивача про відшкодування шкоди на
підставі ч.1 ст.1172 та ч.2 ст.1187 ЦК України безпідставні. Власник джерела
підвищеної небезпеки -ТОВ “Авто-М” не відповідає за шкоду, заподіяну цим
джерелом, тому що транспортний засіб вибув з його володіння в результаті
протиправних дій машиніста ОСОБА_1, який у неробочий час, без дозволу або
доручення адміністрації підприємства використовував екскаватор “Борекс”
держНОМЕР_2 в особистих цілях, самостійно змінив маршрут руху, тим самим
порушив трудову дисципліну. Результатом цих дій і стала дорожньо-транспортна
пригода. Відповідальність юридичної особи, передбачена ч.1 ст.1172 ЦК України,
настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода,  знаходиться з даною організацією в трудових
відносинах, і шкода заподіяна у зв'язку з виконанням трудових обов'язків. Дії
машиніста ОСОБА_1 кваліфікуються як неправомірне володіння, і згідно з ч.3
ст.1187 ЦК України обов'язок відшкодовувати заподіяну шкоду покладається на
нього на загальних підставах відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України.

Відповідачем надано клопотання про залучення
ОСОБА_1 до участі у справі в якості іншого відповідача, яке ухвалою від
16.08.2007р. судом відхилено як необґрунтоване. ОСОБА_1 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача.

Третя особа -ОСОБА_1 письмового
пояснення по суті спору не надав. У судовому засіданні усно пояснив, що на час
вчинення ДТП  працював у відповідача,
повертався з місця роботи (об'єкта ) до гаражу, транспортний засіб мав
несправність.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої
особи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2007р. о 17 год. 30 хв. на
перехресті вулиці Тиражної та провулку Суспільний у м.Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП).

Постановою інспектора відділення
оформлення ДТП (для обслуговування по м.Запоріжжя) при УМВС України в Запорізькій
області про відмову у порушенні кримінальної справи №2709 від 28.04.2007р.,
зокрема,  встановлено, що 20.04.2007р. о
17.30 год. від вул.Бородинська по вул.Тиражна рухався автомобіль ЗАЗ-112
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 В цей час на перехресті
вул..Тиражна- пров.Суспільний в зустрічному напрямку рухався трактор
“Борекс-2101” номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який на
вказаному перехресті почав виконувати розворот і виїхав на смугу руху
автомобіля ЗАЗ-1102  номерний знак
НОМЕР_1. Водій ОСОБА_2 побачив небезпечно діючого водія трактора, застосував
різке гальмування, однак своїми односторонніми діями  не зміг запобігти дорожньо-транспортної
пригоди та зіткнувся з трактором “Борекс-2101”, державний знак НОМЕР_2. У ході
проведення дізнання встановлено, що ця ДТП
сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (ПДР)
п.п.16.12.

Згідно з довідкою старшого
інспектора відділення ДТП у м.Запоріжжя при УМВС України в Запорізькій області
в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.04.2007р.,
автомобіль ЗАЗ-112 номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Як слідує із матеріалів справи, а
саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №380786 власником
автомобіля ЗАЗ 110247, реєстраційний НОМЕР_1 є ОСОБА_3.  Згідно з договором найма (оренди)
транспортного засобу від 03.07.2006р., посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого за №1129,
власник ОСОБА_3 (орендодавець) передав автомобіль ЗАЗ-112 номерний знак НОМЕР_1
за плату у тимчасове володіння та користування
ТОВ “Легіон” (орендар) строком на три роки -з 03.07.2007р. по
03.07.2009р.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію машини АБ №167224 власником екскаватора “Борекс-2101” реєстраційний
№10578 ВО є ТОВ “Авто-М” (відповідач у справі). Згідно з подорожнім листом
№003255 зазначеним транспортним засобом 20.04.2007р.  управляв водій ОСОБА_1, який відповідно до
наказу №7-к від 20.02.2007р. був прийнятий ТОВ “Легіон” на роботу машиністом
екскаватора 5 розряду з 20.02.2007р.

Відповідно до акту №В2006/096
експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста по оцінці транспортного
засобу від 28.04.2007р. матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля
ЗАЗ-110247 держномер НОМЕР_1 у результаті пошкодження його при ДТП складає
10025,57 грн. (8501,43 грн. -вартість відновлювального  ремонту, 1524,14 -грн. втрата товарної
вартості).

Вартість проведення експертного
автотоварознавчого дослідження згідно з рахунком №096 від 28.04.2007р. склала
350 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового
ордеру від 04.05.2007р.

Згідно з наданою позивачем довідкою
вих.№60/2-4 від 13.09.2007р. на момент вчинення ДТП 20.04.2007р. автомобіль ЗАЗ
-1102 д/н НОМЕР_1, який належить ТОВ “Легіон” на праві тимчасового володіння,
застрахований не був та страхове відшкодування внаслідок страхового випадку не
отримувалося.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ
“Легіон” за власні кошти здійснений ремонт автомобіля ЗАЗ д/н НОМЕР_1, загальна
вартість якого склала 8351,50 грн., що підтверджується дефектно-розрахунковою
відомістю від 02.05.2007р., рахунком №158 від 24.05.2007р., актом прийняття
виконаних робіт від 12.07.2007р. на суму 4500 грн., які сплачені ТОВ “Легіон”
згідно з банківською випискою від 24.07.2007р., та актом приймання-передачі
матеріалів на ремонт автомобіля №1 від 31.05.2007р. на суму 3851,50 грн.

Згідно з актом прийому-передачі
виконаних робіт від 20.04.2007р. вартість послуг по транспортуванню автомобіля
ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_1 на евакуаторі склала 200 грн. Платіжним доручення №1024
від 12.07.2007р. ТОВ “Легіон” сплачено виконавцю за транспортування автомобіля
200 грн.

21.05.2007р. позивач звертався до
відповідача з претензією №25, відповідно до якої пропонував у триденний строк з
моменту отримання даної претензії відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 10575
грн. 57 коп. (10025,57 грн. -вартість відновлювального ремонту, 350 грн.  -витрати на проведення експертизи, 200 грн.
-витрати на транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором).

Листом №01/211 від 25.05.2007р. ТОВ
“Авто-М” відмовилося від задоволення претензії, обґрунтовуючи свою відмову тим,
що машиніст екскаватора ОСОБА_1 використовуючи транспортний засіб в особистих
цілях, порушив маршрут та здійснив ДТП не при виконанні своїх службових
обов'язків, у зв'язку з чим
відшкодування шкоди можливе безпосередньо винуватцем ДТП ОСОБА_1 після
розгляду адміністративних матеріалів в суді та у випадку визнання його винним.

Проаналізувавши  норми чинного законодавства, оцінивши докази,
суд вважає, що позовні вимоги в частині заявленої до стягнення  матеріальної шкоди, яка   складає
загальну суму 10425,64 грн.
підлягають задоволенню на наступних підставах.

Предметом спору є відшкодування шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП.
Зобов'язання  із відшкодування
шкоди є недоговірними зобов'язаннями, регулюються спеціальним законодавством (
підрозділ 2) розділу Ш книги 5 ЦК України.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду,  а саме: майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Таким чином, зобов'язання з
відшкодування шкоди є деліктними (позадоговірними). Форми і розміри позадоговірної
відповідальності визначаються лише законом. Підставою цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові
елементи -шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв'язок
та вину особи, яка заподіяла шкоду.

На позивача покладений обов'язок
доказати шкоду (її розмір), протиправність поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок; на відповідача -відсутність вини.

За приписами ст.1187 цього Кодексу
шкода,   завдана    джерелом
підвищеної  небезпеки,
відшкодовується особою,  яка  на
відповідній  правовій  підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним   засобом,   механізмом,
іншим  об'єктом,
використання,  зберігання або утримання  якого
створює  підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1172  ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ст.4-1 Господарського процесуального
кодексу України господарські суди вирішують спори у порядку позовного
провадження.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК
України кожна сторона  повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  і заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що на підставі
наведених вище письмових доказів (постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи №2709 від 28.04.2007р., акт №В2006/096 експертного
автотоварознавчого дослідження спеціаліста по оцінці транспортного засобу  від 28.04.2007р., дефектно-розрахункова
відомість від 02.05.2007р., рахунок №158 від 24.05.2007р., акт прийняття
виконаних робіт від 12.07.2007р., банківська виписка від 24.07.2007р., акт
приймання-передачі матеріалів на ремонт автомобіля) позивачем доказаний склад
правопорушення, а саме -факт спричинення шкоди позивачу, протиправність
поведінки, розмір шкоди, а також причинний зв'язок.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення
відповідача, стосовно того, що  позивач
не є власником ушкодженого транспортного засобу, відсутність доказів які
підтверджують, що збиток заподіяно майну позивача, і що саме він є особою, що
має право на відшкодування шкоди, оскільки позивачем надано нотаріально
посвідчений  договір найму (оренди)
транспортного засобу від 03.07.2006р., відповідно до якого позивач ТОВ “Легіон”
на момент скоєння ДТП  на правовій
підставі володіло транспортним засобом, який отримав ушкодження. Згідно з
ст.ст. 395,396,398 ЦК України позивач володіє чужим майном на підставі договору
з власником майна, тому має право на захист цього права відповідно до
положень  глави 29 цього Кодексу. Статтею
386 глави 29 ЦК України передбачено право на відшкодування завданої
майнової  шкоди.

Суд критично ставиться до
заперечень відповідача, в яких останній посилається на відсутність його вини,
оскільки транспортний засіб вибув з його володіння в результаті протиправних
дій водія екскаватора ОСОБА_1, який у неробочий час використовував транспортний
засіб в особистих цілях, а також наданих ним матеріалів  службового розслідування, зокрема,
пояснювальної ОСОБА_1, наказу №5 від 25.04.2007р. про притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності по ст.ст.147,147-1 КзпП України, довідки про заробітну плату.

Необґрунтовано також посилання  відповідача на ч.3 ст.1187 ЦК України, якою
встановлено, що особа,  яка  неправомірно заволоділа транспортним засобом,
механізмом,  іншим об'єктом,  завдала шкоди діяльністю  щодо
його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах, оскільки  згідно
з доказами, які містяться у матеріалах справи, ОСОБА_1 на час скоєння ДТП був
працівником підприємства відповідача, керував транспортним засобом на
підставі  подорожнього листа, виданого
ТОВ “Авто-М”. Як вбачається із схеми, наданої відповідачем,  екскаватор слідував по вулиці Тиражній в
напрямку бази підприємства. Будь-яка інша особа транспортним засобом не
заволоділа.  Притягнення водія до
відповідальності за порушення трудової дисципліни не може бути визнано належним
доказом вибуття транспортного засобу із володіння ТОВ “Авто-М”.

Належних доказів відсутності вини
відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки та особа, яка відшкодовує
шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових)
обов'язків, не надав.

Відповідно до ст.1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Суд вважає, що відповідач, як
особа, що є володільцем джерела підвищеної небезпеки, не доказав, що шкода
спричинена внаслідок  непереборної  сили
або  умислу потерпілого. Тому в
силу приписів закону він повинен   відповідати
за завдану шкоду.

На підставі викладеного, суд вважає
обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про стягнення суми 8351 грн. 50
коп. матеріального збитку, завданого автомобілю в результаті пошкодження у ДТП,
суми 1524 грн. 14 коп. втрати товарної вартості, суми 350 грн. витрат
пов'язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження, суми 200 грн. витрат
на транспортування пошкодженого автомобіля
з місця ДТП, тому в цій частині позовні вимоги задовольняються.

Позивачем також заявлена вимога про
стягнення з відповідача  суми 5000 грн.
моральної шкоди, яка обґрунтована ст.ст.23,1167 ЦК України. Моральна
шкода,  на думку позивача, виражається в
зниженні престижу і підриві ділової репутації ТОВ “Легіон”.

Згідно з  частиною
першою  та  другою
статті  23 ЦК України особа  має
право  на  відшкодування
моральної  шкоди, завданої  внаслідок
порушення  її  прав.
Моральна шкода полягає, зокрема,
у приниженні честі та гідності фізичної особи,  а
також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до   частини
першої   статті   1167
ЦК  України моральна шкода,  завдана фізичній або  юридичній
особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності
її  вини,  крім
випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 5  Постанови
Пленуму  Верховного  Суду
України  від 31.03.1995 N 4  "Про судову практику в справах  про відшкодування   моральної
(немайнової)   шкоди"   визначено,
що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності
обов'язковому  з'ясуванню  при
вирішенні  спору про відшкодування

моральної (немайнової) шкоди
підлягають:  наявність  такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку
між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її    заподіянні.    Суд,
зокрема,   повинен   з'ясувати,
чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних  чи
фізичних

страждань  або
втрат  немайнового характеру,  за яких обставин чи якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні,  в якій
грошовій  сумі чи  в  якій
матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому
виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п.
З  цієї  постанови
Пленуму  Верховного  Суду
України  від 31 березня 1995
р.  N 4
роз'яснено,  що під немайновою
шкодою,  заподіяною юридичній особі,  слід розуміти втрати немайнового  характеру,
що настали  у зв'язку з
приниженням її ділової репутації,
посяганням на  фірмове  найменування,   товарний
знак,   виробничу   марку, розголошенням   комерційної
таємниці,  а  також
вчиненням  дій, спрямованих  на
зниження  престижу  чи
підриву  довіри   до
її діяльності.

За твердженням    позивача
наявність    моральної    шкоди виражається у зниженні престижу і
підриві ділової репутації ТОВ “Легіон”, оскільки внаслідок знаходження
автомобіля на ремонті протягом двох місяців ТОВ не виконувалися договірні
зобов'язання із замовниками, порушені терміни здачі об'єктів в експлуатацію,
зірвані переговори та втрачені важливі будівельні об'єкти, на яких планувалося
виконати роботи. Постачальники і покупці товарів і послуг стали відноситися з
обережністю і підозрою. Частина партнерів відмовилась співпрацювати,
засумнівавшись в діловій репутації і припинили ділові відносини з позивачем.

При цьому позивач не надав належних
доказів у розумінні ст.ст. 33,34 ГПК України для підтвердження наявності
моральної шкоди і її розміру. Посилання позивача на те, що знаходження  пошкодженого у ДТП автомобіля на ремонті
привело до зниження престижу і підриву ділової репутації позивача, недовіри
клієнтів та відмови частини з них від співпраці є необгрунтованим і
недоведеним. Суд при розгляді справи не встановив обставин  (фактів)
на  підтвердження  спричинення
ТОВ “Легіон” утрат
немайнового  характеру,  які
могли  бути визнані моральною
(немайновою) шкодою.  За таких обставин
відсутні підстави для задоволення позову
у частині  відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

На підставі викладеного, позов в
цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити  частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Авто-М” (юридична адреса: 69037, м.Запоріжжя, вул.40 років
Радянської України, буд.45-Б, к.102; фактична адреса: 69057,
м.Запоріжжя, пров.Тамбовський, 2 а/с 4201, , р/р
00 у ВАТ “СЕБ Банк” м.Київ, МФО 300175) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю “Легіон” (69035, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, 39, , р/р 1 в АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313407) суму 8351 грн.
50 коп. матеріального збитку, завданого автомобілю в результаті пошкодження у
ДТП, суми 1524 грн. 14 коп. втрати товарної вартості, суми 350 грн. витрат
пов'язаних з проведенням атотоварознавчого дослідження, суми 200 грн. витрат на
транспортування пошкодженого автомобіля
з місця ДТП, суму 104 грн. 26 коп.
витрат на державне мито, суму 79 грн. 75 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення 5 000 грн.
моральної шкоди відмовити.

Суддя
Л.П.Гандюкова

Рішення  господарського суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і
підписано у повному обсязі  10.10..2007
р.