Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12  листопада 2007 року                                                               справа №29/476-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача                    -          Федорова О.В.

відповідача                   -          Фівкіна П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача  (вхідний № 3150Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від                01 жовтня 2007 року по справі № 29/476-07

за позовом Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакирівське", с. Бакирівка, Охтирський район, Сумська область

до  Військової частини А-1361, м. Харків

про стягнення 48018,51 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2007 року по справі №29/476-07 (суддя Тихий П.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини А-1361 на користь СТОВ "Бакирівське" 48018,51 грн. боргу, 480,18 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2007 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позов. Разом з тим його представник в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Позивач  у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить прийняте по справі  рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. При цьому він зазначає, що господарський суд області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору. Разом з тим його представник  в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноваженого представника відповідача, перевіривши

правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що ПП „Основа” стало переможцем відкритих і двоступеневих торгів щодо закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти № 2 від 27.04.05 р., що підтверджено звітом (копія звіту надана позивачем і залучена до матеріалів справи). Вартість товару, який мало поставити ПП „Основа”, передбачена в сумі 252057,0 грн. На підставі результатів торгів між Військовою частиною А 1361 та ПП „Основа” був укладений договір № 46 від 18.04.05 р. на закупівлю хлібобулочних виробів (за кошти державного бюджету України). Згідно наявних на договорі позначок, постачальник постачав покупцю товар. Кожна поставка бралася на облік відповідачем та оплачувалася або підлягала оплаті. 18.04.2005року між Військовою частиною А1361 (надалі - Відповідач, В/ч А1361) та Приватним підприємством «Основа»було укладено Договір про закупівлю хлібобулочних виробів №46. Згідно п. 9.3. Договору №46 ПП «Основа»зобов'язалось в строк до 30.06.2005 року поставити, а Замовник забезпечити прийняття та оплату хлібобулочних виробів в асортименті. Згідно добових замовлень одержувачів ПП "Основа" було поставлено продукції на загальну суму 127115,49 грн., що підтверджується матеріалами справи, Відповідач вартість одержаного товару сплатив частково, в розмірі 79 096,98 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача перед ПП "Основа" склала 48 018,51 грн. Вказаний факт підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків від 30.08.2005р., підписаний уповноваженими представниками ПП «Основа» та В/ч А1361.В подальшому між ПП «Основа» (Первісний кредитор, Постачальник) та СТОВ «Бакирівське»(Новий кредитор, Позивач по справі) було укладено Договір про відступлення права вимоги №1/46 на суму 48 018,51грн. за Договором №46, в якому ПП «Основа»є кредитором, а В/ч А1361 -боржником. При цьому, Первісним кредитором було передано Новому кредитору засвідчені копії Договору №46 та інших первісних документів, а також, Акт звірки взаємних розрахунків між Відповідачем та ПП "Основа" від 30.08.2005р. на суму 48 018,51грн. та копію повідомлення про відступлення права вимоги від 05.09.2005р. №17/102. Відповідач направив на адресу позивача лист №857 від 12.09.2005р. про надання згоди на відступлення права вимоги згідно п.8.1. Договору №46 без будь-яких вимог та заперечень від нього. Таким чином, на підставі та у відповідності зі ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України було здійснено заміну кредитора у зобов'язанні (ПП «Основа»Первісний кредитор) було замінено на СТОВ «Бакирівське»(Новий кредитор)). А отже, СТОВ "Бакирівське" отримало право вимоги по оплаті поставлених за Договором №46 хлібобулочних виробів на суму 48 018,51грн. Користуючись своїм правом на отримання належного розрахунку за Договором №46, 09.09.2005року. Позивачем було надано Відповідачу рахунок-фактуру №Б-00000059 на суму 48 018,51грн., який було залишено без оплати.  22.06.2007року Позивачем було направлено відповідачу претензію №128, що містила в собі вимогу оплати 48018,51 грн. у семиденний строк з моменту її одержання. Вказана претензія була одержана Відповідачем 29.06.2007року, про що   свідчіть відмітка на поштовому повідомленні. Відповідач, у відповіді на претензію за №1071 від 09.07.2007р., зазначив, що заборгованість він перерахувати не може, оскільки не обліковує її в якості кредиторської. Як вбачається з наданого договору № 46 від 18.04.05 р., він укладений відповідно вимогам ЦК України. В розділі № 8 договору сторони передбачили можливість уступки вимоги. Зокрема вказано, що сторони не можуть передавати окремо права та обов’язки як весь договір в цілому третім особам без досягнення попередньої згоди на це іншої сторони. Попередня згода на уступку договору повинна бути оформлена у письмовій формі і правонаступник сторони договору безпосередньо приймає на себе всі права і обов’язки за цим договором. Ні договір в цілому, ні окремі його частини (зобов’язання) не визнаний недійсним та не розірваний сторонами.Позивачем надано суду лист відповідача №857 від 12.09.2005р., яким відповідач надав згоду на відступлення права вимоги згідно п.8.1. Договору №46 без будь-яких вимог та заперечень від нього. Таким чином, у Відповідача перед Позивачем наявна заборгованість в розмірі 48 018,51 грн.Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що вказана сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 48018,51 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 44 та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на сторін пропорційно задоволених вимог

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені  відповідачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи. Його посилання на відсутність у нього грошових коштів через недостатність бюджетного фінансування не дають підстав для визнання наявності у нього права на   несплату  визнаного ж ним  боргу. Твердження відповідача про відсутність у нього вини у невиконанні цивільно-правового зобов’язання, заснованого на укладених договорах документально не обґрунтовані, оскільки відповідач не подав жодного письмового доказу вжиття ним заходів по врегулюванню зі своїм вищестоящим керівництвом  питання про виділення необхідних коштів  для цього зобов’язання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Харківської області від 01 жовтня 2007 року по справі № 29/476-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

А.І.Бухан

суддя

О.В.Шевель