ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.07 р.                                                                               Справа № 15/285

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Українські будівельні склади” м. Донецьк ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Атлант-2005” м. Донецьк ( )

про стягнення заборгованості у сумі 8723,90 грн., в тому числі основного боргу у сумі 8285,54 грн., 3% річних у сумі 82,08 грн., інфляції у сумі 356,28 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бурлаченко А.М. за довіреністю № 1/10-07 від 01.10.2007 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю „Українські будівельні склади” м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю „Атлант-2005” м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 8723,90 грн., в тому числі основного боргу у сумі 8285,54 грн., 3% річних у сумі 82,08 грн., інфляції у сумі 356,28 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/285, розгляд справи був призначений на 04.10.2007 р., сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

Відповідач у порушення ухвал суду від 07.09.2007 р., 04.10.2007 р. відзив на позовну заяву та витребувані документи до суду не представив, у судові засідання 04.10.2007 р., 22.10.2007 р. не з’явився.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо  відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю „Українські будівельні склади” м. Донецьк та відповідачем -  товариством з обмеженою відповідальністю „Атлант-2005” м. Донецьк була досягнута усна домовленість про купівлю-продаж будівельних матеріалах.

Згідно із ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Позивачем на підставі рахунків-фактур № УБ-0002264 від 27.04.2007 р., № УБ-0002362 від 04.05.2007 р. було поставлено відповідачу будівельні матеріали  на загальну суму 8285,54 грн.

Факт поставки позивачем вищевказаного товару підтверджується копіями видаткових накладних № УБ-0002126 від 28.04.2007 р. на суму 7638,74 грн., № УБ-0002203 від 04.05.2007 р. на суму 646,80 грн., що підписані обома сторонами, а також довіреностями серії ЯКШ № 918719 від 28.04.2007 р., серії ЯОЕ № 110002 від 04.05.2007 р., виданими представнику відповідача.

Крім того, вказаний факт позивач підтвердив податковими накладними № 000562/УБ від 28.04.2007 р., № 000576/УБ від 04.05.2007 р., реєстром вказаних податкових накладних.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів   на   нього,  якщо договором  або актами  цивільного  законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, відповідачем не було здійснено оплату за поставлений товар після його фактичного прийняття та прийняття товарно-розпорядчих документів на товар, через що утворилась заборгованість на суму 8285,54 грн., яка до теперішнього часу не погашена.

Листом № 05/06 від 21.06.2007 р. відповідач визнав претензію позивача, тобто підтвердив наявність заборгованості на суму 8285,54 грн., а також підписав акт-звірки станом на 31.05.2007 р.

Враховуючи, що позов позивачем в частині стягнення суми основного боргу обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Українські будівельні склади” м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 8285,54 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому,  позивач нарахував на суму заборгованості 3 % річних від простроченої суми у розмірі 82,08 грн. та інфляцію у сумі 356,28 грн.

Розрахунок 3 % річних від простроченої суми у розмірі 82,08 грн. є правильним, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 22  ГПК України відповідач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 22.10.2007 р., в якій збільшено суму позовних вимог у зв’язку з перерахуванням позивачем індексу інфляції на суму основного боргу та заявлено до стягнення заборгованість у сумі 8773,61 грн., а саме: основний борг – 8285,54 грн., інфляція – 405,99 грн.,  3% річних – 82,08 грн.

Суд прийняв вищевказану заяву позивача про збільшення суми позову до розгляду та в подальшому розглядав по суті позов на загальну суму 8773,61 грн.

Розглянувши наданий розрахунок суми інфляції, судом було встановлено, що при здійснені цього розрахунку позивачем допущені неточності. Тому, суд здійснив власний розрахунок та дійшов висновку про стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 404,18 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 22; 33-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Атлант-2005” (юридична адреса: 83121, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 299; ; розрахунковий рахунок 1502 в АКЦБ „Укрсіббанк” м. Харків, МФО 351005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Українські будівельні склади” (юридична адреса: 83052, м. Донецьк, пр. Ілліча, 76/1; ; розрахунковий рахунок 7001 в ДРУ „ПриватБанк”, МФО 335496)  заборгованість у сумі 8771,80 грн. (в тому числі: основний борг – 8285,54 грн., 3% річних -  82,08 грн., інфляцію -  404,18 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 101,98 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 117,98 грн.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення інфляції на суму 1,81 грн.

У судовому засіданні 22.10.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.