ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.10.2007
Справа № 18/137

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді  Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарях судового засідання:
Врони С.В, Савіна В.Ю.

за участю представників:

від
позивача:  Зелений В.В. юрист,
довіреність №б/н  від 10.10.07;

від
позивача:  Турчанов О.В. юрист,
довіреність №43  від 23.09.07;

від
відповідача:  ОСОБА_2 представник,
довіреність №б/н  від 26.07.06;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м.
Олександрія Кіровоградської області на ухвалу господарського суду Кіровоградської
області від  10.08.2007 р. у справі №18/137

за позовом:
товариства з обмеженою відповідальністю “Будинок торгівлі “Гірник”, м.
Олександрія Кіровоградської області

до приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Олександрія Кіровоградської області

про визнання
недійсним договору купівлі -продажу частини нежитлового приміщення від
28.09.2005р,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року закрите акціонерне товариство “Будинок торгівлі
“Гірник” звернулося в господарський суд Кіровоградської області до приватного
підприємця ОСОБА_1 з позовом про визнання недійсним договору купівлі -продажу
частини нежитлового приміщення від 28.09.2005р.
Позивач просив суд про задоволення позовних вимог, оскільки, як він
вважає, вказаний договір був заключений з порушенням закону. Одночасно закритим
акціонерним товариством “Будинок торгівлі “Гірник” було подано клопотання про
забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, заборони
проведення його перебудови, заборони Олександрійському МБТІ виготовляти та
видавати відповідачу документи.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2007 року
(суддя Тимошевська В.В.) вжито заходів до забезпечення позову:

·          накладено
арешт на 81/100 частини нежитлового приміщення площею 3230,9 м 2  АДРЕСА_1;

·          заборонено
приватному підприємцю ОСОБА_1 здійснювати перебудову спірного приміщення;

·          заборонено
Олександрійському МБТІ виготовляти та видавати приватному підприємцю ОСОБА_1
документи на спірне майно (довідки, довідки-характеристики, витяги з реєстру
прав власності, висновків технічної документації і т.п.).

Ухвала вмотивована тим, що
відповідач здійснив самовільну перебудову придбаного за договором частину
будинку і вживає заходів узаконити ці перебудови і отримати свідоцтво про право
власності з урахуванням перебудов. (а. с. 3 - 5)

Ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського
суду  від 03.09.2007 року за апеляційною
скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 порушено провадження з перегляду в
апеляційному порядку зазначеної ухвали господарського суду Дніпропетровської
області. (а. с. 46)

В апеляційній скарзі приватного підприємця ОСОБА_1 ставиться питання про
скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції. В обгрунтування скарги
зроблено посилання на слідуючі обставини:

·          суд
не встановив наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду;

·          згідно
п. 6.2 Роз”яснення Вищого адміністративного суду України від 23.08.1994 року №
02-5/611 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення
позову” накладення арешту на майно може бути виключно за позовами про визнання
права власності або витребування майна;

·          суд
не встановив, чим же саме перебудова чи отримання відповідних довідок та
технічної документації в МБТІ може ускладнити виконання рішення суду в
майбутньому. (а. с. 47 -50)

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку
ст. 25 Господарського процесуального кодексу України здійснено заміну закритого
акціонерного товариства “Будинок торгівлі “Гірник” на його правонаступника:
товариство з обмеженою відповідальністю “Будинок торгівлі “Гірник”.

Заслухавши доповідь судді -доповідача,
пояснення представників позивача і відповідача, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання товариства з обмеженою відповідальністю
“Будинок торгівлі “Гірник” про забезпечення позову, господарський суд
Кіровоградської області виходив з того, що відповідачем здійснюються дії по
зміні приміщення шляхом перебудови, в зв”язку з чим є необхідність по
забезпеченню доказів, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи

зробити неможливим виконання
рішення господарського суду в частині застосування правових наслідків
недійсності правочину.

Проте з таким висновком погодитися не
можна.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав
позов, або з своєї ініціативи, має право вжити заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на будь -якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду.

Отже, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у
подальшому гарантується виконання судових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України
позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам
вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у
безспірному порядку.

Як зазначено в Роз”ясненні Вищого господарського суду України від 23.08.1994
№02-5/611 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення
позову”, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред”явлення
позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за
якістю на момент виконання рішення.

Вибір способу забезпечення позову залежить від суті позовної вимоги. Не
допускається застосування заходів забезпечення позову, які не пов”язані із
заявленими вимогами.

Всупереч зазначеним положенням Закону ухвала господарського суду, про
вжиття заходів до забезпечення позову товариства нічим не обґрунтована.

У даній справі предметом спору є вимога про визнання договору недійсним,
держмито сплачене позивачем як за немайновий спір.

В зазначеній ухвалі судом вирішені питання не пов”язані з розглядом
даної справи і виконання можливого рішення за результатами його розгляду.

В матеріалах справи відсутні докази, які свідчили про те, що виконання
рішення у справі, в якій предметом спору є визнання договору купівлі -продажу
недійсним може бути неможливе або утруднене, в разі невжиття заходів по
забезпеченню позову.

Єдиним обґрунтуванням суду першої інстанції для застосування вказаних
засобів забезпечення позову була вказівка на те, що відповідач здійснив
самовільне будівництво і вживає заходів на його узаконення. Але дана обставина
свого підтвердження не знайшла.

Так, роботи по реконструкції спірної будівлі були проведені відповідачем
з дозволу виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської
області за погодженим проектом і з дозволу держархбудконтролю ще до звернення
позивача до суду з даним позовом.

Заборона МБТІ видавати документи на
оформлення вказаних робіт є обмеженням власника спірного майна у здійсненні
прав, передбачених статтею 41 Конституції України, якою встановлено, що кожен
має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений своєї власності. Право приватної власності є
непорушним.

При забезпеченні позову слід враховувати, що заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності юридичної особи чи приватного
підприємства, причиняти їм збитки.

Як вказує відповідач, застосовані
судом заходи повністю позбавляють його можливості здійснювати господарську
діяльність: ввести в експлуатацію будівлю, займатися торговою діяльністю, брати
кредити.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд мав брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й іншої сторони,
при цьому вияснити чи має намір позивач в межах заявленого позову повернути
відповідачу отримані грошові кошти і чи спроможний він це зробити.

Таким чином, судова колегія
встановила, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що
виконання рішення у справі може бути неможливим, або утрудненим в разі невжиття
заходів по забезпеченню позову, а відтак, у господарського суду Кіровоградської
області не було правових підстав для вжиття заходів передбачених статтями 66,
67 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, прийнята
господарським судом у цій справі ухвала щодо забезпечення позову товариства з
обмеженою відповідальністю “Будинок торгівлі “Гірник” є незаконною і
необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, та, керуючись статтями 66, 67, 101-105, 106
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 10.08.2007 року у справі №18/137 скасувати.

Справу передати для розгляду по суті до господарського суду
Кіровоградської області.

Копію постанови направити для виконання міському відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного управління юстиції.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду
України.

Головуючий                                                                                  Л.В.
Чоха

Судді:
І.А. Сизько

І.В.
Тищик