ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 р.
№ 7/297/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
С. Шевчук,

С. Владимиренко,
І. Воліка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги
1)          Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Ера" та
2)          Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "УкрПак"

на ухвалу
від 26.06.2007 року

господарського суду Запорізької області

у справі
№ 7/297/07

за позовом
ТОВ "УкрПак"

до
ВАТ "Ера"

третя особа
Українсько-кіпрське ТОВ з іноземними інвестиціями "Обрій"

про
визнання договору дійсним, стягнення 5 028,00 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
не з'явились

відповідача
Лісянський І.Л. (голова правління)

3-ої особи
не з'явились

Заслухавши суддю-доповідача –І. Воліка, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "УкрПак" звернулося до господарського суду з позовом про визнання дійсним укладеного з ВАТ "Ера" договору оренди нежитлового приміщення № 25/04/06 від 25.04.2006 року, а зокрема, додаткової угоди від № 2 від 28.03.2007 року до даного договору, а також про стягнення з відповідача                     5 028,00 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги наступними обставинами.

25.04.2006 року між сторонами у справі укладений договір оренди нежитлового приміщення № 25/04/06, за яким орендодавець (ВАТ "Ера") передає, а орендар (ТОВ "УкрПак") приймає в строкове користування (оренду) виробничі, складські, підсобні та інші приміщення, загальною площею 4 190 м2, що знаходять за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5, відповідно до викопіровки поверхового плану, затвердженого обома сторонами, яка є невід'ємною частиною даного договору (п. 1. 1.). Пунктом 4. 1. цього договору передбачено, що строк його дії складає 11 місяців - з 01.05.2006 року по 31.03.2007 року.

28.03.2007 року ТОВ "УкрПак" та ВАТ "Ера" підписано додаткову угоду № 2 до договору оренди нежитлового приміщення № 25/04/06 від 25.04.2006 року, відповідно до якої термін дії договору встановлений строком в 11 місяців - з 01.04.2007 року по 28.02.2008 року.

03.05.2007 року між ТОВ "УкрПак" та Українсько-кіпрським ТОВ з іноземними інвестиціями "Обрій" укладено договір купівлі-продажу № 22, за умовами якого останній (продавець) зобов'язується передати у власність покупця (позивача) мішок поліпропіленовий (товар), а покупець зобов'язується в строки, в порядку та в розмірі, встановленому даним договором, прийняти та оплатити його (п. 1. 1.). Право власності на товар переходить до покупця після повної його оплати згідно з умовами даного договору, а оплата товару здійснюється в безготівковій формі на рахунок продавця в строк до                   22.05.2007 року. (п. п. 1. 2., 5. 1.). Відповідно до п. 6. 1. товар поставляється на склад покупця транспортом продавця протягом 10 днів з моменту підписання цього договору. При цьому п. 8. 4. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем, продавець має право забрати переданий покупцю товар, а покупець зобов'язаний передати його протягом 3-х діб з моменту отримання письмової вимоги продавця.

Посилаючись на скрутне фінансове становище, позивач зазначає про те, що не зміг виконати свої зобов'язання за договором купівлі-продажу № 22 від 03.05.2007 року, а отже, змушений за письмовою вимогою Українсько-кіпрського ТОВ з іноземними інвестиціями "Обрій" повернути продавцю товар, що знаходиться на території орендованого ТОВ "УкрПак" у ВАТ "Ера" приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5.

Проте, відповідач не визнає умов додаткової угоди № 2 від 28.03.2007 року до договору оренди нежитлового приміщення № 25/04/06 від 25.04.2006 року щодо продовження строку дії договору до 28.02.2008 року, та, як стверджує позивач, перешкоджає в'їзду ТОВ "УкрПак" на територію, де знаходять орендовані приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5.

Разом з тим, позивачем подана заява б/н від 26.06.2007 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ВАТ "Ера" чинити перешкоди ТОВ «УкрПак»: у користуванні орендованим приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5; у вільному доступу автотранспорту до орендованого приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5; у розпорядженні ТОВ «УкрПак»майном, яке знаходиться в орендованому приміщенні, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5; а також просить до розгляду справи по суті накласти арешт на майно та розрахункові рахунки, які належать ВАТ "Ера", у зв'язку з тим, що невжиття вказаних запобіжних заходів може призвести до утруднення виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.06.2007 року у справі № 7/297/07 (суддя Н. Кутіщева), керуючись ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, заява ТОВ «УкрПак»про вжиття заходів забезпечення позову задоволена частково шляхом заборони ВАТ «Ера»чинити перешкоди ТОВ «УкрПак»: у користуванні орендованим приміщенням, яке знаходиться за адресою: М.Запоріжжя, вул. Зейська, 5; вільному доступу автотранспорту до орендованого приміщення, яке знаходиться за адресою, м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5, розпорядженні майном, яке знаходиться в орендованому приміщенні, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зейська, 5. В частині вимог щодо арешту майна та розрахункових рахунків, які належать ВАТ «Ера», відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що беручи до уваги передбачені законодавством підстави вжиття заходів забезпечення позову, застосування яких допускається в будь-якій стадії провадження у справі, та враховуючи обставини справи, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення заяви позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову, враховуючи до того ж доводи ТОВ «УкрПак», покладені в обґрунтування даної заяви.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ТОВ «УкрПак»посилається порушення господарським судом першої інстанцій при винесенні оскаржуваної ухвали процесуальних норм права та просить змінити оскаржувану ухвалу, задовольнивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову в повному об'ємі, а саме, наклавши арешт на майно та розрахункові рахунки, які належать ВАТ "Ера".

Касаційна скарга ВАТ "Ера" також ґрунтується на порушенні господарським судом першої інстанції процесуальних норм права, у зв'язку з чим відповідач просить про її скасування та направлення справи до господарського суду Запорізької області для розгляду по суті.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ "УкрПак" не підлягає до задоволення, а касаційну скаргу ВАТ "Ера" слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку звернення сторони (прокурора чи його заступника) із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею            33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з вищезазначених положень, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Однак, матеріали справи свідчать, що позовні вимоги заявлені про визнання укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення дійним та стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, спричинених невизнанням договору, і при цьому застосовані господарським судом першої інстанції заходи забезпечення позову стосуються допуску позивача, що є орендарем за спірним договором, та його автотранспорту до орендованих приміщень, і крім того, дозволу позивачу розпоряджатися майном, що знаходиться в даних орендованих приміщеннях.

Наведене свідчить про грубе порушення господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали у справі принципу наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, та  незабезпеченням збалансованості інтересів сторін, а також застосуванням таких заходів забезпечення позову, з якими не пов'язана імовірність утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

За наведених обставин, та виходячи з вищенаведених законодавчих положень, заходи забезпечення позову застосовані господарським судом першої інстанції ухвалою від 26.06.2007 року є такими, що прийняті з порушенням процесуальних вимог щодо підстав та умов застосування заходів забезпечення позову, а тому оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, у звязку з чим підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "УкрПак" залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ВАТ "Ера" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.06.2007 року у справі № 7/297/07 скасувати.

Справу передати до господарського суду Запорізької області для розгляду по суті.

Головуючий, суддя                                                            С. Шевчук

Судді:                                                                                    С. Владимиренко

І. Волік