СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

15 жовтня 2007 року
Справа № 2-11/9381-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

без участі представникі сторін,

розглянувши апеляційну скаргу Кримської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 09 серпня 2007 року по справі № 2-11/9381-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Валок" (вул. Східна, 67,Семисотка, Ленінський р-н,98214)

до           Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (вул. Хрещатик, 32а,Київ 1,01001)

в особі Кримської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (вул. Київська, 77/4,Сімферополь,95000)

3-тя особа  Семисотська сільська Рада  (вул. Гагаріна, 10,Семисотка, Ленінський р-н,98214)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 09 серпня 2007 року у справі № 2-11/9381-2007А позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Валок” до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Кримської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, 3-тя особа Семисотська сільська рада про спонукання до виконання певних дій, задоволено. Зобов’язано Державне підприємство „Центр державного змеленого кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Кримської регіональної філії видати Товариству з обмеженою відповідальністю „Валок” державний акт нового зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право  постійного користування земельною ділянкою” від 02 квітня 2002 року № 449, про  право постійного  користування товариством земельною ділянкою площею 6,06 га в межах земель Семисотської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим замість державного акту серії ІІ-КМ № 002314, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю „Альбатрос” 15 грудня 1998 року.

Не погодившись з постановою суду, Кримська регіональна філія державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при  державному комітеті України по земельних ресурсах” подала апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене на 15 жовтня 2007 року, сторони не з’явились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином. Однак, до початку судового слухання від Кримського регіонального філіалу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах”  надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Проте, судова колегія ухвалила відхилити вказане клопотання, вважаючи матеріали справи достатніми для розгляду справи по суті без представників сторін, явка яких не була визнана судовою колегією обов’язковою.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах апеляційної скарги відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України встановила наступне.

Рішенням 5 сесії 23 скликання Семисотської сільської ради від 09 грудня 1998 року Товариству з обмеженою відповідальністю “Альбатрос” (м. Дніпропетровськ) передано в постійне користування земельну ділянку площею 8,34 га в межах земель Семисотської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим. На підставі вказаного рішення товариству було видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ –КМ № 002314 від 15 грудня 1998 року, про що було зроблено запис № 9 в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею. Рішенням 14 сесії 23 скликання Семисотської сільської ради від 07 квітня 2000 року було припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 8,34 га із забудованих земель на Арабатській стрілці Семисотської сільської ради (пункт 1 цього рішення). Цим же рішенням частина цієї земельної ділянки площею 6,06 га передана в постійне користування Товариству з обмеженою відповідальністю “Валок” для виробництва сільгосппродукції (пункт 2 цього рішення). На виконання зазначеного рішення Семисотської сільської ради в державному акті на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ –КМ № 002314 від 15 грудня 1998 року було зроблено відповідний запис у графі змін у землекористуванні від 14 квітня 2000 року, який був посвідчений підписом начальника Ленінського районного відділу по земельних ресурсах Республіканського комітету Автономної Республіки Крим по земельних ресурсах і єдиному кадастру, а також скріплений гербовою печаткою вище зазначеного органу.

Відповідач та третя особа не надали суду першої інстанції доказів того, що вказаний державний акт являється в силу будь-яких обставин недійсним. Отже, за таких умов колегія суддів приходить до висновку, що він є дійсним документом, який посвідчує право позивача на постійне користування зазначеною в ньому земельною ділянкою. Таким чином, судова колегія  вважає, що  на момент розгляду даного спору в апеляційній інстанції позивач є законним землекористувачем, який має право на судовий захист будь-яких своїх прав щодо наданої йому в постійне користування земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою” від 02 квітня 2002 року № 449 було затверджено форми державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта про право постійного користування земельною ділянкою. Зазначена постанова не втратила чинність на даний момент, та державні акти мають відповідати за свою формою зразкам таких актів, які затверджені даною постановою. Проте, при цьому, пунктом 2 зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, а також державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними після набрання чинності цією постановою та підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян та юридичних осіб.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в травні 2007 року позивач, бажаючи отримати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою нового зразка, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449, замість державного акта старого зразка серії ІІ –КМ № 002314, звернувся до відповідача по справі з заявою про видачу державного акта на право постійного користування земельною ділянкою нового зразка. Своїм листом від 25 травня 2007 року № 684 відповідач відмовив у видачі позивачу державного акту нового зразка, мотивуючи це тим, що оскільки державний акт старого зразка не був переоформлений позивачем в період з 07 квітня 2000 року по 01 січня 2002 року відповідно до норм Земельного кодексу України редакції 1992 року, то оформляти державний акт на право постійного користування земельною ділянкою після 01 січня 2002 року необхідно відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою набувають лише підприємства, установи, організації, що належать до державної або комунальної власності, то Товариство з обмеженою відповідальністю “Валок”, яке не відноситься ані до державної, ані до комунальної власності, не має права на таке переоформлення. Не погодившись з наданою йому відповіддю, позивач звернувся до господарського суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, у позивача  в квітні 2000 року виникло право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 6,06 га в межах земель Семисотської сільської Ради. Вказане право було оформлено відповідно до вимог діючого на той час законодавства України, а саме: відповідно до вимог пункту 3.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (в редакції станом на 29 лютого 2000 року, що діяла на час виникнення вказаних правовідносин), яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року, шляхом внесення відповідного запису про зміну в землекористуванні начальником Ленінського районного відділу земельних ресурсів до державного акту серії ІІ –КМ № 002314, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю “Альбатрос” в грудні 1998 року. Отже, позивач на законних підставах використовує на праві постійного користування земельну ділянку в межах земель Семисотської сільської ради.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою” від 02 квітня 2002 року № 449 після набрання чинності цією постановою, раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян та юридичних осіб.

Що стосується  доводів відповідача про втрату позивачем права на постійне користування земельною ділянкою, що містяться у відзиві на позовну заяву, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини  3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Виходячи зі змісту вказаної конституційної норми, надане Товариству з обмеженою відповідальністю “Валок” право постійного користування земельною ділянкою не може бути автоматично припинено внаслідок набрання чинності Земельним кодексом України редакції від 25 жовтня 2001 року. Про це свідчить також зміст вже вище згаданого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449. Нормами статті 92 Земельного кодексу України 2001 року не обмежене  і не скасоване діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 01 січня 2002 року до його переоформлення (пункт 5.3 зазначеного рішення). Порядок переоформлення права користування земельною ділянкою має бути врегульований у чинному Кодексі або інших законах шляхом визначення об'єктів, суб'єктів та основних стадій набуття прав на земельні ділянки (пункт 5.5 зазначеного рішення). Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Земельний кодекс України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Чинним Кодексом не встановлено чітких матеріально-правових і процесуальних гарантій зміни громадянами юридичного титулу права постійного користування земельною ділянкою на право власності чи право оренди. Переоформлення відповідних прав включає земельно-кадастрові роботи та інші послуги, які суб'єкти підприємницької діяльності надають на платній основі, встановлюючи їх розцінки на свій розсуд. Отже, постійним землекористувачам не гарантована можливість зміни законно набутого права за сприяння і за рахунок держави, яка є ініціатором таких змін.

Колегія суддів відмічає, що право позивача на постійне користування земельною ділянкою не припинилось внаслідок того, що набрав чинності Земельний кодекс України 2001 року. Діюче законодавство України, у тому числі Постанова Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449, надає право законним землекористувачам не переоформлювати державні акти взагалі. При цьому таке право не втрачається. Таким чином,  таке положення фактично визнає можливість зберігання і після 01 січня 2002 року права постійного користування землею за особами, які на законних підставах набули таке право до 01 січня 2002 року, але не можуть його в силу положень нового Земельного кодексу України набувати після цієї дати.

В пункті 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року, встановлено, що державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах. В даному випадку таким підрозділом є відповідач у справі –Державне підприємство “Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі його Кримської регіональної філії.

Керуючись статтями 24, 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кримської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 серпня  року у справі № 2-11/9381-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.В. Дугаренко

Судді                                                                      Л.М. Заплава

М.І. Ткаченко