ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 вересня 2007 р.

№ 4/387-4867

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М. Плюшка І.А.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Поділля ГК"

на рішення  та постанову

Господарського суду
Тернопільської області від 26.01.2007 року Львівського апеляційного господарського
суду від 25.04.2007 року

у справі за позовом

ТОВ "Поділля ГК"

до

1)          ПП ОСОБА_1.; 2)          ПП ОСОБА_2.

про

стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2006 року ТОВ
"Поділля ГК" звернулося до господарського суду Тернопільської області
з позовом до приватних підприємців ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про стягнення 5 947, 44
грн. вартості майна, безпідставно набутого та реалізованого відповідачами.

Позивач зазначав, що відповідачі
без відповідних правових підстав заволоділи та продали цистерну об'ємом 60 м3
, яка є власністю позивача, одержавши від цього доходи, що підтверджується
постановою Бучацького РВ УМВС України про закриття порушеної кримінальної
справи №153486 від 30.06.2006 року та накладною №4 від 27.07.2005 року.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 26.01.2007 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою Львівського апеляційного господарського суду
від 25.04.2007 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а
рішення господарського суду першої інстанції -без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від  24.07.2007 року порушено
касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Поділля
ГК", у якій воно посилається на безпідставність відмови у задоволенні його
позову,  неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення процесуальних норм, і просить рішення господарського
суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати,
як незаконні.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, який уточнив доводи касаційної скарги і просив
постановити нове рішення про задоволення позову, перевіривши матеріали справи і
обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи, судова колегія  вважає, що скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Постановляючи про відмову у позові,
господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд виходили з
того, що спірне майно передано підприємцю ОСОБА_1орендодавцем, відповідно до
договору оренди від 18.12.2003 року, а тому, перебувало у його користуванні
правомірно і не може бути витребуване у порядку ст.1212 ЦК України.

Крім того, у позивача відсутні
правовстановлюючі документи на майно, яке є предметом спору у даній справі.

Проте, погодитись з наведеним
господарським судом першої інстанції та апеляційним господарським судом
правовим обгрунтуванням відмови у позові не можна.

Відповідно до ст.1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування
майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією
із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула
майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Умови повернення в натурі
безпідставно набутого майна визначені ст.1213 ЦК України, якою передбачено, що
набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в
натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Матеріалами справи підтверджено і
визнано судами, що по накладній №4 від 27.07.2005 року підприємецьОСОБА_1
продав ТОВ "Бучач-цукор" металеву цистерну за 5 947,44 грн.

Зазначене продавцем не
спростовувалось у своїх поясненнях суду, визнано встановленим під час перевірки
обставин продажу цього майна Бучацьким РВУ МВС в Тернопільській області
(а.с.11).

Не є спірне майно й об'єктом оренди
по договору від 18.12.2003 року та не купувалось орендодавцем за цим договором
при купівлі майна ЗАТ "Астрон", у якого металева цистерна перебувала
на зберіганні відповідно до умов договору схову від 14.12.1999 року.

Відсутність у підприємця ОСОБА_1.
права власності на спірне майно чи інших повноважень розпоряджатись ним
виключає правильність посилань господарського суду першої інстанції та
апеляційного господарського суду на відсутність правових підстав у позивача
вимагати повернення майна чи оплати його вартості, а тому, з огляду на наведене
та враховуючи, що обставини справи не потребують додаткового з'ясування, судом
допущена лише неправильна правова оцінка, судова колегія вважає можливим не
передавати  справу на новий судовий
розгляд, а постановити нове рішення про задоволення позову і стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1. на користь позивача 5 947,44 грн.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення  господарського суду Тернопільської області
від 26.01.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду
від 25.04.2007 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, код НОМЕР_2) на користь ТОВ
"Поділля ГК" (код 14045816) 5 947,44 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок
сім) грн. 44 коп. та 220 (двісті двадцять) грн. на відшкодування судових
витрат.

У позові до приватного підприємця
ОСОБА_2 відмовити.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
Є.М. Борденюк

І.А.
Плюшко