ПОСТАНОВА

"25" вересня 2007 р.
Справа № 7а/138-3542

14 год. 40 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Підлубній О.В.

Розглянув справу

за позовом: Державного підприємства „Борщівський спиртовий завод”, м. Борщів, пров. Січових Стрільців, 2, Тернопільської області, 48700

до відповідача: Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Борщів, вул. Кондри, 5, Тернопільської області, 48700

за участю представників сторін:

позивача:          Співак Ірина Геннадіївна –довіреність № 834 від 08.12.04р.;

відповідача:           Скорохід Володимир Любомирович –довіреність № 20 від 09.01.07р.;

Стасюк Віталій Дмитрович –довіреність № 5550 від 18.09.07р..

Суть справи:

Державне підприємство "Борщівський спиртовий завод" звернулося з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 16.06.2007р., прийнятого Борщівською міжрайонною державною податковою інспекцією, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 53255 грн..

Представникам сторін в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірне повідомлення-рішення відповідає чинному законодавству, підтвердженням чого є акт виїзної позапланової перевірки № 590/23-02/00375119 від 15.06.2007р., проведеної на предмет достовірності нарахування Державним підприємством „Борщівський спиртовий завод” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2007р..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Борщівською міжрайонною державною податковою інспекцією на підставі підпунктів „б”, „в” пункту 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. № 2181-III (далі Закон 2181) прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.06.2007р., яким Державному підприємству „Борщівський спиртовий завод” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2007р. в сумі 53255 грн..

Як стверджує інспекція, підставою для зменшення бюджетного відшкодування в сумі 53255 грн., згідно акту виїзної позапланової перевірки № 590/23-02/00375119 від 15.06.2007р. проведеної на предмет достовірності нарахування Державним підприємством „Борщівський спиртовий завод” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2007р., стали допущені підприємством порушення п. 1.8. ст. 1, пп. 7.2.1. п. 7.2., пп. 7.4.1., 7.4.5. п. 7.4., пп.. 7.5.1. п. 7.5., пп. 7.7.1., 7.7.2., 7.7.5  п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” (далі Закон про ПДВ), а саме підприємством зайво включено до бюджетного відшкодування в березні 2007р. 53255 грн. податку на додану вартість, що складає суму ПДВ сплачену у попередньому звітному періоді –лютому. При цьому , звертає увагу суду на те, що податкові накладні одержані платником в грудні 2006р. (на суму 4243,36грн. в т.ч. ПДВ 707,23грн.) проведені по обліку в грудні, грудневі накладні які отримані  та проведені по обліку платником в січні  2007р. ( на суму 114012грн.  , в т.ч. ПДВ -19002 грн.) та січневі податкові накладні (на суму 201993,73 грн., в т.ч. ПДВ -33665,63грн.) ,  оплата яких проведена платником в лютому 2007р. і дані накладні  враховувалися позивачем при формуванні бюджетного відшкодування в січні та лютому, а отже мали бути включені до декларації за лютий місяць. Оскільки позивач таких дій в лютому не провів, а тому втратив право на відшкодування ПДВ в березні згідно приписів п.7.7. ст.7 Закону про ПДВ.

Позивач заперечує проти доводів інспекції і просить суд врахувати, що сума ПДВ правомірно, у відповідності до пп. 7.7.2. „а” Закону про ПДВ, включена до бюджетного відшкодування в березні 2007р., оскільки оплата податкових накладних отриманих в грудні 2006р., січні 2007р.була проведена підприємством в лютому 2007р., а тому тільки в березні позивач мав право включити дану суму до бюджетного відшкодування. Також, просить суд звернути увагу на те, що включення несплачених сум ПДВ до податкового кредиту не суперечить нормам Закону про ПДВ, а тому підприємство правомірно врахувало їх при формуванні податкових зобов’язань в грудні та січні.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та  наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

При цьому суд  виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до ст. 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” (далі Закон), підпунктів 2.1.4. п. 2.1., 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону 2181, п. 10.4. ст. 10 Закону про ПДВ, контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податкових зобов’язань платниками податків та здійснювати заходи з погашення податкового боргу та відшкодування податку на додану вартість;

- державне підприємство „Борщівський спиртовий завод”, як платник податку на додану вартість  перебуває на обліку в  Борщівській міжрайонної державної податкової інспекції з 03.09.2003р., Свідоцтво №26386204 ;

- за даними акту перевірки  № 590/23-02/00375119 від 15.06.2007р., який став підставою для прийняття спірного рішення, підприємством задекларовано до відшкодування на рахунок платника у банку в березні 2007 року згідно декларації по податку на додану вартість № 4624 зареєстрованої в податковій інспекції 20.04.2007р., 146593 грн. із яких на  відшкодування 53255 грн., як стверджує інспекція, позивач не має права;

- до суб’єктів підприємницької діяльності, за порушення норм чинного законодавства, органи державної податкової служби застосовують заходи, передбачені вищезазначеними Законами, на підставі матеріалів перевірки, результати яких оформляються актом документальної перевірки відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р., шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень на підставі Закону 2181 та „Порядку відшкодування податку на додану вартість” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації та Державного казначейства України в редакції наказу від 02.05.2001 р. № 200/86 (далі Порядок відшкодування ПДВ). Рішення, що оспорюється, прийняте за формою „В1”, яка затверджена наказом ДПА України від 06.07.2001р. № 567/5758 „Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних санкцій”, яка передбачена згідно п. 3.2. даного Порядку при перевищенні платником суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Представник податкової інспекції, в процесі судового розгляду, доводив суду, що підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування, є встановлені при проведенні виїзної позапланової перевірки, порушення підприємством п. 1.8. ст. 1, пп. 7.2.1. п. 7.2., пп. 7.4.1., 7.4.5. п. 7.4., пп.. 7.5.1. п. 7.5., пп. 7.7.1., 7.7.2., 7.7.5  п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ.

Доводи податкової інспекції щодо правомірності зменшення підприємству бюджетного відшкодування на суму 53255 грн., судом відхиляються, як помилкові, оскільки :

- в п. 1.8. ст. 1. Закону про ПДВ дається визначення поняття бюджетного відшкодування, як суми, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках визначених Законом про ПДВ. Оскільки дана норма не встановлює порядку визначення суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм цього закону, тому посилання податкової інспекції в акті перевірки на порушення підприємством даної норми Закону про ПДВ є безпідставним.

- Відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду;

- згідно пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

- згідно пп. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 п. 7.7., має від’ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду;

- доказами правомірності включення відповідних сум до податкового кредиту та проведення відшкодування його від’ємного значення є належним чином оформлена податкова накладна, передбачена підп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ, відповідно до якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку не підтверджених податковими накладними;

- підставою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону про ПДВ вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг), інших підстав дана норма Закону не передбачає.

Як вбачається з акту перевірки, у підприємства на момент проведення перевірки були підтверджені податковими накладними, оформленими відповідно до чинного законодавства, всі суми податку включені до податкового кредиту, про що свідчить відсутність в акті перевірки будь-яких зауважень з боку перевіряючих щодо їх оформлення.

Як випливає із матеріалів справи, і не оспорюється інспекцією, позивачем за результатами господарських операцій з контрагентами, на підставі пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону про ПДВ, враховуючи дату отримання податкових накладних на загальну суму 320249,09 грн. ( вт.ч. ПДВ - 53374,86 грн.), включено до податкового кредиту в грудні та січні 53374,86 грн. нарахованих, але не сплачених сум податку на додану вартість. Тобто, дія платника при формуванні податкового кредиту та податкового зобов’язання в грудні та січні  відповідають вищезазначеній нормі Закону про ПДВ.

Актом перевірки, реєстрами податкових накладних, розрахунком формування лютневого бюджетного відшкодування по декларації за березень 2007р., підтверджено що позивачем оплачено контрагентам суму кредиторської заборгованості 320249,09 грн. в т.ч. ПДВ - 53374,86 грн., в лютому 2007р..

Отже, право на відшкодування даної суми ПДВ у платника виникло тільки в лютому, а тому  позивач формуючи бюджетне зобов”язання  та бюджетне відшкодування в березні 2007р., враховуючи вимоги пп. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, правомірно включив спірну суму до відшкодування, як суму фактично сплачену у попередньому періоді, яким є лютий місяць.

При таких обставинах, відповідач не довів належними доказами порушення позивачем  норм Закону про ПДВ при декларуванні до відшкодування 53255 грн., у зв’язку з чим оскаржуване податкове повідомлення рішення № /0 від 16.06.2007р. підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.06.2007р. прийняте Борщівською міжрайонною державною податковою інспекцією яким Державному підприємству „Борщівський спиртовий завод” зменшено бюджетне відшкодування по податку на додану вартість в сумі 53255 грн..

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі („25” жовтня 2007р.) Львівського апеляційного  адміністративного суду , а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    М.С. Стадник