СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

05 листопада 2007 року

Справа № 2-23/18814-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився,

відповідача:
Мустафаєва Е.Т., дов. № 655 від 18.04.07,

розглянувши апеляційну скаргу
Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці
Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 31 липня 2007 року по справі
№ 2-23/18814-2006А

за позовом           Фізичн особа - підприємець  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до           Головного управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим (вул. ім. газети "Кримська
правда", буд. 61,Сімферополь,95000)

про визнання нечинною постанови

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 31 липня 2007 року (повний
текст складено та підписано  06 серпня
2007 року) позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1до  Головного управління  у справах захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим про визнання нечинною постанови задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач 16 серпня 2007 року подав заяву про апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу відповідач подав 05 вересня 2007 року.

У судове засідання, призначене на
05 листопада 2007 року позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи
сповіщався належним чином, про причини неявки судову колегію не повідомив.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з
підстав, викладених в ній.

Як встановлено колегією суддів, 08
лютого 2006 року працівниками Головного управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим на підставі розпорядження №  00003300 була проведена планова перевірка
складу-магазину, що належить позивачу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2

В ході перевірки було виявлено
порушення позивачем статті 15 Закону України „Про захист прав споживачів”,
пункту 1.16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами. Виявлені
порушення  були відображені в акті перевірки
№ 00002547 від 08 лютого 2006 року. Порушення виразилися в реалізації товару
без маркування на державній мові; відсутності необхідної, доступної та
достовірної, своєчасної інформації про реалізований товар.

За результатами матеріалів
перевірки за порушення законодавства у сфері захисту прав споживачів  начальником Головного управління у справах
захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим  прийнята постанова № 1859 від 10 жовтня 2006
року про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України “Про
захист прав споживачів”, відповідно з якою до позивача застосовані штрафні
санкції в розмірі 17449,45 грн.

Колегія суддів, заслухавши
пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та
процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Статтею 23 Закону України “Про
захист прав споживачів” передбачена відповідальність за відсутність необхідної,
доступної, достовірної і своєчасної інформації про товар, роботи, послуги у
вигляді штрафу у розмірі 30 відсотків вартості одержаної для реалізації партії
товару та за  виготовлення або реалізацію
товару, який не відповідає вимогам нормативних документів -у розмірі 50
відсотків вартості виготовленої  або
одержаної для реалізації партії товару, або не менш десяти  неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян.

Відповідно до  абзацу другого пункту 4 Положення “Про
порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист
прав споживачів”, питання про накладення штрафу
розглядається за участю представника суб'єкта підприємницької
діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку,
коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської
діяльності  про місце і час розгляду
справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
питання про накладення та стягнення штрафу в сумі 17449,45грн. вирішено
начальником  Головного управління  10 жовтня 2006 року. Пунктом  5 Положення визначено, що  постанова про накладення штрафних санкцій в
трьохденний термін після прийняття надсилається суб'єкту підприємницької
діяльності або видається його представнику під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржувана постанова була відправлена
позивачу поштою.

Згідно з  Положенням про порядок накладення та
стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів № 1177,
рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів
перевірки. Як вбачається з акту перевірки, перевіркою встановлено: реалізація
товару  без маркірування на державній
мові, відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації
про реалізуємий товар, відсутність дати виробництва, заводу  виробництва. Відповідачем в апеляційній
скарзі вказано, що  весь товар указаний в
таблиці акту знаходився в реалізації в залі торгового приміщення, на складі, на
вітрині.

Відповідно до  пункту 1 статті 18 Закону України “Про захист
прав споживачів” споживач має право на одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації про товари (роботи, послуги), що
забезпечує  можливість  їх
свідомого  і компетентного
вибору.

Однак, пунктом  2 статті 18 Закону встановлено, що  вказана інформація доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що
додається до товарів  (наслідків робіт,
послуг), на  етикетці, а також
маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів товарів (робіт, послуг) або в окремих сферах обслуговування.

З положень статті 18 вищевказаного
Закону слідує, що отримання необхідної, доступної, достовірної і своєчасної
інформації споживачам здійснюється в момент вибору  наданого для реалізації товару.  Оскільки вартість вказаної партії товару
(частина якої на момент перевірки знаходилася у торговому залі, а частина на
складі),  яка отримана для реалізації,
записана відповідачем зі слів, то застосування штрафних санкцій за необхідну,
доступну, достовірну і своєчасну інформацію відповідачем не засновано на
вимогах Закону. Всі данні о товарах, вказаних в акті перевірки, отримані з  етикеток на товарах на підставі візуального
огляду. Вартість одержаної для реалізації партії товару відповідачем визначена
на підставі візуального огляду без врахування бухгалтерських документів.

Визначення вартості товару  при перевірці було вказане на підставі
ціни  на товар, яка вказана з націнкою та
сумою податку на додану вартість, що  теж
є неправомірним, оскільки вартість
партії товару без торговельної націнки є меншою, ніж при реалізації в
торговельній сеті. Відповідачем не прийнято до уваги, що деякі товари, які
вказані в акті перевірки, знаходилися в складському приміщенні та не були в
реалізації.

Згідно з пунктом 39 Порядку заняття
торговельною діяльністю та правилами торговельного обслуговування населення №
108, всі товари у суб'єкта  господарської
діяльності повинні бути з відповідними документами, наявність яких  передбачена діючим законодавством
(товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, природно-витратні накладні,
сертифікат відповідності державної системи сертифікації).

Таким чином, застосування до  позивача штрафних санкцій в сумі 17449,45грн.
(30% отриманої для  реалізації партії
товару, а не реалізуємої, як помилково вважає відповідач) неправомірно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла  до висновку, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, тоді як постанова господарського суду Автономної
Республіки Крим має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 24, 195,
198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління  у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 31 липня 2007 року у справі № 2-23/18814-2006А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді