ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05.10.07                                                      м. Київ                                     32/342-А

За позовом
Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта”

До

Третя особа
Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків
1. Державна податкова адміністрація у м. Києві
2. Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва

про
визнання протиправним та скасування рішення

Суддя Хрипун О.О.

Секретар судового засідання Ковальчук О.В.

Представники:

від позивача         Пицик Я.М. – предст., Панченко С.О. –предст.

від відповідача     Вовчук М.В. –гол.держ.под.інсп.

від третьої особи 1) Онуфрійчук В.А. –гол.держ.под.інсп., Чекін О.Є. –гол.держ.под.інсп.,

Джерелюк Ю.В. –гол.держ.под.інсп., Васильєв С.Б. –гол.держ.под.інсп.,

Вільчинський Р.З. –гол.держ.под.інсп.;

2) Пипко Р.П. –держ.под.інсп., Мисливий І.Ю. –держ.под.інсп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 21.11.2006 № /0.

Позовні вимоги мотивовані тим, що фіскальний звітний чек (Z-звіт) за 03.10.2006  надруковано відповідно до вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України  № 199 від 18.02.2002 “Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування”; розрахункові операції здійснювались через реєстратор розрахункових операцій, зареєстрований в органі державної податкової служби за місцем використання; книги обліку розрахункових операцій знаходяться за місцем знаходження суб’єкта господарювання, а тому фінансові санкції застосовано безпідставно.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на порушення позивачем:

-п. 9 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” внаслідок незабезпечення позивачем щоденного друкування на реєстраторах розрахункового фіскального звітного чеку за 03.10.2006 р.;

- п. 3 ст. 3 вказаного вище Закону у зв’язку з використанням реєстратора розрахункових операцій на території іншої адміністративно-територіальної одиниці без взяття на облік в органі державної податкової службі за місцем використання;

- п. 6 ст. 3 зазначеного Закону внаслідок незабезпечення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій;

- п. 13 ст. 3 Закону у зв’язку з виявленою невідповідністю суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Треті особи письмових пояснень не надали. Представники третіх осіб у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись не невідповідність доводів позивача вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2006 Спеціалізованою державною податковою інспекцією в м. Києві по роботі з великими платниками податків прийняте рішення № /0, яким згідно п.2, п.3, п. 4 ст. 17  Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 1021,65 грн.

Рішення видано на підставі акта перевірки від 31.10.2006 № 001175, складеного Державною податковою адміністрацією в м. Києві, в якому зазначено про порушення позивачем п.3, п. 9, п. 6 та п. 13 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” внаслідок незабезпечення друкування та збереження фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 03.10.2006р., невідповідності коштів на місці проведення розрахунків в розмірі 0 грн. 33 коп., незабезпечення зберігання книг обліку розрахункових операцій, а також здійснення розрахунків через незареєстрований у встановленому порядку реєстратор розрахункових операцій.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 №265/95-ВР суб’єкти господарської діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані, зокрема, щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

У разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій до суб’єктів господарської діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі, застосовуються фінансові санкції в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 4 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”).

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” фіскальний звітний чек –документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів № 199 від 18.02.2002 “Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування” у фіскальних вимогах поняття “фіскальні функції”, “фіскальна пам'ять”, “розрахункові операції”, “реєстратор розрахункових операцій”, “фіскальний режим роботи”, “фіскальний звітний чек”, “денний звіт”, “контрольна стрічка” вживаються у значеннях, наведених у Законі України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Згідно з абз. 9 ч. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 199 від 18.02.2002 “Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування” Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора, а згідно абз. 12 ч. 2 п. 2 вказаної Постанови зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту.

Відповідно до додатку до Постанови Кабінету Міністрів України № 199 від 18.02.2002 “Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування” підсумок розрахунків обчислюється за зміну, максимальна тривалість якої не повинна перевищувати 24 години.

Згідно з наказом ВАТ „Укрнафта” № 1/1 від 06.06.2004 на автозаправній станції ВАТ “Укрнафта”, яка перевірялась Державною податковою адміністрацією у м. Києві, та яка знаходиться в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська, 6/3 встановлено цілодобовий режим роботи, технічні перерви з 7 год. 00 хв. до 7 год. 30 хв. та з 19 год. 00 хв. –19 год. 30 хв.

Згідно наданих позивачем до справи фіскальних чеків №№ 5053 перша розрахункова операція після виконання Z-звіту 03.10.2006 р. була здійснена в 00 год. 12 хв. Актом перевірки встановлено, що Z-звіт за 03.10.2006 р. було виконано в 00 год. 00 хв. 04.10.2006р., тобто за період, що не перевищує 24 години.

За таких обставин, висновки акта перевірки про незабезпечення позивачем щоденного друкування на реєстраторах розрахункових фіскальних звітних чеків за 03.10.2006 р. визнаються судом помилковими.

Оскільки факт порушення позивачем вимог п. 9 ст. 3 Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” відсутній, підстав для застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 340 грн., передбачених п. 4 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, у відповідача не було.

Відповідно до п. 3 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 №614 затверджено Порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), згідно з п. 2.8 якого взяття реєстратора розрахункових операцій на облік в органі ДПС за місцезнаходженням господарської одиниці здійснюється при поданні СПД реєстраційного посвідчення на реєстратора розрахункових операцій. Посадова особа органу ДПС здійснює запис у відповідному розділі Книги реєстраторів розрахункових операцій, а також робить відмітку в реєстраційному посвідченні, а в пунктах 2.9-2.10 зазначено, що у разі використання реєстратора розрахункових операцій на території іншої адміністративно-територіальної одиниці його необхідно до початку використання взяти на облік в органі ДПС за місцем провадження підприємницької діяльності. Реєстратор розрахункових операцій вважається зареєстрованим після виконання всіх дій, передбачених пунктами 2.3 - 2.7, а при здійсненні підприємницької діяльності не за місцем реєстрації реєстратора розрахункових операцій - після виконання всіх дій, передбачених пунктами 2.3 - 2.8, а в разі перереєстрації - дій за пунктом 2.9 цього Порядку.

В акті перевірки зазначено, що позивач в період з 07.06.2004 по 07.06.2005 проводив розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій типу “ISM3000RF” не зареєстрований у встановленому порядку, оскільки цей реєстратор розрахункових операцій не було взято на облік в ДПІ у Голосіївському районі м. Києва.

Висновок акта перевірки спростовується наявними в справі доказами. Судом встановлено, що напис у реєстраційному посвідченні до реєстратора розрахункових операцій № від 07.06.2004, на який посилаються перевіряючи та відповідач, про те, що  реєстратор постановлено на облік в ДПІ 07.06.2005, здійснено помилково. Згідно листа ДПІ у Голосіївському районі м. Києва  від 12.07.2007 №3689/9/10-012, наданого на запит суду, вищевказаний реєстратор розрахункових операцій “ISМ3000RF” (зав. №ДЄ 10505) взято на облік 07.06.2004.

Враховуючи викладене, позивачем не було порушено вимоги п. 3 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,  а тому  застосування до позивача фінансових санкцій за використання незареєстрованого реєстратора розрахункових операцій з 07.06.2004 по 07.06.2005 є необґрунтованим.

Пунктом 6 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” на суб’єктів  підприємницької діяльності покладений обов’язок забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Згідно зі ст. 8 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Як вказується в акті перевірки, позивач не забезпечив зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій, оскільки не надав ці книги до перевірки.

Однак, Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 №614, яким  затверджено Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, передбачено, що використання книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає наявність книги обліку розрахункових операцій в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків (абз. 1 п. 7.4 Порядку).

Таким чином, на підтвердження відсутності у позивача книг обліку розрахункових операцій відповідач повинен був довести, що ці книги відсутні не тільки на місці проведення  розрахунків (в даному випадку –на автозаправній станції по вул. Саперно-Слобідська, 6/3), а і в господарській одиниці  (ВАТ “Укрнафта”) взагалі.

Згідно установчих документів ВАТ “Укрнафта” знаходиться за адресою м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, в той час як перевірка проводилась на автозаправній станції позивача по вул. Саперно-Слобідська, 6/3.

Доказів відсутності книги обліку розрахункових операцій в господарській одиниці –ВАТ “Укрнафта” суду не надано, а тому твердження відповідача про відсутність у позивача книги обліку розрахункових операцій є недоведеним.

За таких обставин, застосування до позивача фінансових санкцій за цим епізодом суд визнає неправомірним.

Згідно з ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність свого рішення від 16.11.2006 № /0 в частині застосування фінансових санкцій  за порушення позивачем п. 3, 6, 9 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” відповідач суду не довів, у зв’язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню в частині 1020 грн. застосованих фінансових санкцій (340 грн. –за застосування реєстратора розрахункових операцій, що не включений до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, + 340 грн. - за незабезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків + 340 грн. - за незабезпечення зберігання книги обліку розрахункових операцій). А тому позов в частині визнання неправомірним та скасування рішення відповідача від 16.11.2006 № /0 щодо застосування фінансових санкцій в розмірі 1020 грн. підлягає задоволенню.

Решта позовних вимог стосовно визнання неправомірним та скасування спірного рішення на суму 1,65 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Актом перевірки встановлена невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, на суму 0, 33 грн. Висновки акта перевірки в цій частині позивачем не оспорюються, доказів на підтвердження позову в цій частині суду не наведено. Таким чином, нарахована сума фінансових санкцій в розмірі 1,65 грн. відповідає вимогам ст. 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” .

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У зв’язку з частковим задоволенням позову відповідно до вимог ч. 3 ст.  94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у розмірі 1,70 грн. судового збору підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 160 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 21.11.2006 №/0 в частині застосування до Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” фінансових санкцій в розмірі 1020 грн.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5) 1,70 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя
О. О.Хрипун