АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.09.07
Справа  № 2-182/07

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                            Орищин Г.В.

суддів                                                                Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Європа-

Турінг-Україна», м.Львів (далі -ТзОВ) від 04.04.2007 р. № 07/2006

на рішення Галицького районного суду м.Львова від
07.03.2007 року

у справі № 2-182/07

за позовом ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача ТзОВ «Європа-Турінг-Україна», м.Львів

третя особа у справі товариство з обмеженою відповідальністю
«Спільне українсько-канадське підприємство «Міст-Тур», м.Львів

про виплату вартості частки майна

за участю представників
сторін:

від скаржника -Олексин Т.Т.
- предст.

від позивача -ОСОБА_2
-предст.

від третьої особи -не з'явився

Права і обов'язки сторін, передбачені ст.22 ГПК України, присутнім
в судовому засіданні представникам сторін роз'яснено.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 07.03.2007 р.
у справі

№ 2-182/07 (суддя Городецька Л.М.) задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1, стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю
«Європа-Турінг-Україна»(далі - ТзОВ) на користь позивача 56270,07 грн. вартості
частини майна та 51 грн. сплаченого державного мита, всього 56312,07 грн. та в
дохід держави - 512 грн. держмита; третя особа у справі - товариство з
обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство
«Міст-Тур», м.Львів (далі -ТзОВ).

Дане рішення оскаржується відповідачем у справі -ТзОВ
«Європа-Турінг-

Україна», оскільки, на його думку, судом порушено норми
матеріального та процесуального права, неповно
з'ясовано обставини, які мають значення для справи; неправильно
визначено правовідносини, які насправді існували між сторонами. Скаржник
зазначає, що від дати виходу п.ОСОБА_1 з товариства до дати купівлі товариства
новими учасниками пройшло більше року. Тому, підстав для розрахунку із п.
ОСОБА_1 у товариства не було. Крім цього, товариство  діє через свої представницькі органи (збори
учасників), які прийняли рішення (протокол № 11 від 23.07.2002 р.) про розподіл
частки між учасниками товариства. Також, скаржник зазначає, що у компаній, які
купили товариство не було підстав для проведення розрахунку з п.ОСОБА_1, так як
останній не входив до складу учасників товариства і,  за даними бухгалтерії, заборгованості перед
ним не вбачалось, тощо.

Позивач вимоги скаржника заперечив усними поясненнями в
судових  засіданнях.

Третя особа у справі -ТзОВ “Спільне українсько-канадське
підприємство “Міст-Тур” (в даний час -учасник ТзОВ “Європа-Турінг-Україна”),  подала відзив на апеляційну скаргу
(а.с.253-254), вважає вимоги скаржника обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою
колегією встановлено наступне:

Відповідно до угоди про створення і діяльність ТзОВ
«Європа-Турінг-Україна» та угоди про внесення доповнень до даної угоди,
зареєстр. 26.05.2000р.(а.с. 12), ОСОБА_1 (позивач), як учасник товариства вніс
64763 грн., що відповідає його частці у статутному фонді -6,4992%, а 05.06.2002
року ним подано заяву про вихід з товариства та
проведення  з ним розрахунку в
порядку, передбаченому ст. 54 Закону України “Про господарські товариства”
(а.с. 14).

Відповідно до рішення зборів учасників ТзОВ
«Європа-Турінг-Україна»від 23.07.2002 року (протокол № 11, знаходиться в
матеріалах справи, а.с. 47), заяву позивача про вихід з товариства задоволено,
однак,  вартість частини майна йому не
виплачено, а розподілено в рівних частинах між іншими учасниками товариства.

ОСОБА_1 звернувся до суду про виплату йому вартості частини майна
ТзОВ «Європа-Турінг-Україна», що пропорційна його частці -6,4992% і становить
згідно уточнених позовних вимог 56270,07 грн.(а.с. 218, 219).

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи,
судова колегія зазначає наступне:

Статтею 54 Закону України «Про господарські товариства»№ 1576-ХП
(далі -Закон України № 1576-ХП)
передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю
йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у
статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.
На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю
або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна
йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його
виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування,
повертається в натуральній формі без винагороди.

У відповідності із  част. 1
та 2 ст. 53 Закону України № 1576-ХП, учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства;
відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом
товариства.

З матеріалів справи вбачається, що п. ОСОБА_1 у своїй заяві про
вихід з числа засновників товариства, поданій загальним зборам учасників ТзОВ
“Європа-Турінг-Україна”, засв. приватним нотаріусом   ОСОБА_3 (зареєстр.  в реєстрі
за НОМЕР_1), просив виплатити йому
вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному
(складеному) капіталі. Однак,  на зборах
учасників  товариства (протокол № 11)
було розглянуто лише питання про вихід
п. ОСОБА_1  з товариства, така
заява була задоволена, а питання про виділення частки  п. ОСОБА_1 взагалі не розглядалось,
натомість, частка п. ОСОБА_1, була розділена, одноголосно,  між
українськими учасниками
товариства п. ОСОБА_4 та п. ОСОБА_5 Отже, позивач правомірно
звернувся  за судовим захистом свого
порушеного права на частку у майні  ТзОВ
“Європа-Турінг-Україна”. Таке право не заперечується і товариством, адже
такий шлях чітко виписаний законодавством,  як вказує в апеляційній скарзі скаржник.

Що стосується посилань
скаржника на звернення  з позовом
до неналежного позивача, оскільки частка в статутному фонду п. ОСОБА_1  поділена між п. ОСОБА_4 і  п. ОСОБА_5, до яких і слід було заявити
позов, судова колегія відзначає наступне:

У відповідності із ст. 140 ЦК України, учасники товариства з
обмеженою відповідальністю  не  відповідають за його зобов”язаннями і , в
даному випадку, позов правомірно заявлено не до учасників товариства (колишніх
чи  дійсних),  а до товариства як юридичної особи, яка,  згідно п. 3.10 Статуту (а.с. 6, 7)  відповідає за своїми зобов”язаннями всім
своїм майном.  Оскільки товариство не
виплатило  вартість частки  у статному фонді товариства п. ОСОБА_1 при
виході його з товариства, зобов”язання товариства, що виникло згідно із
законом,  не виконано, отже, судом
правомірно задоволено вимоги позивача.

Слід зазначити також, що скаржником не наведено порушення яких
норм матеріального та процесуального права припустився суд при прийнятті  оскаржуваного рішення.

З врахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для
скасування рішення, як такого, що прийнято у відповідності з вимогами чинного
законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 103, 105 Господарського процесуального
кодексу України, -

Львівський апеляційний
господарський суд  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу
ТзОВ «Європа-Турінг-Україна»відхилити.

Рішення Галицького
районного суду м. Львова від 07.03.2007 р. у справі

№ 2-182/07 залишити без змін.

Дана постанова
може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в
Галицький районний суд м. Львова.

головуючий суддя
Орищин Г.В.

судді
Дубник О.П.

Якімець Г.Г.