СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.07                                                                                 Справа № 1/584.

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства “Теплогірський завод гідроустаткування",                 м. Теплогірськ Луганської області

до  Малого приватного підприємства "Фламінго", м. Стаханов Луганської області

про стягнення  44634 грн. 72 коп.

в присутності представників  сторін:

від позивача –  Мартинчук О.Я., дов. від 11.10.07 № 170;

від відповідача – не прибув;

в с т а н о в и в :

Суть спору:  про стягнення 33675 грн. 12 коп. боргу, 10959 грн. 60 коп. збитків.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 10.10.07 № 34-10/10 проти позову заперечує з посиланням на необґрунтоване, на його думку, нарахування позивачем вартості електроенергії при розрахунках за послуги оренди на 10% більше ніж розцінки енергопостачальника. У частині відшкодування збитків відповідач заперечує вартість обладнання, заявлену до стягнення та простить призначити експертизу.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Строк вирішення даної справи закінчується 06.11.07.

Дослідивши обставини справи, вислухавши представника позивача, суд  прийшов до наступного.

Так, між  Відкритим акціонерним товариством “Тепло гірський завод гідроустаткування” /позивачем/ та Малим приватним підприємством "Фламінго" /відповідачем/ було укладено договір оренди від 08.02.03 № 1-11/03 з додатковими угодами до нього від 31.03.03, від 31.10.03,  за умовами яких позивач передав відповідачу як орендарю  майно /основні виробничі фонди в сумі 815196 грн., що передбачено п. 1.1  договору.

У відповідності до складеного сторонами та підписаного акту передачі майна в оренду за договором від 08.02.03 № 1-11/03 відповідач прийняв від позивача майна на суму 808 тис. грн. у кількості 386 одиниць.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після повернення йому орендованого майна 11.05.07 були відсутні електродотримач та електродвигун. Також за відповідачем утворилась заборгованість на суму 33675 грн. 12 коп. з орендної плати.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Оцінивши матеріали справи, доводи сторін у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту укладеного договору оренди від 08.02.03 № 1-11/03, у ньому позивач та відповідач передбачили, що орендар зобов'язаний відшкодовувати шкоду, завдану орендованому майну, а орендодавець зобов'язаний забезпечувати електропостачання та водопостачання за "державними" розцінками.

Як доказ своїх позовних вимог позивач надав акт звірення від 01.05.07, який підписаний відповідачем без заперечень та зауважень та з якого вбачається заборгованість МПП "Фламінго" на суму 30247 грн. 02 коп. З врахуванням орендної плати за 11 днів травня 2007 року ціна позову у частині орендної плати визначено позивачем у сумі 33675 грн. 12 коп.

Однак при розгляді справи у суді відповідач заперечив факт належного підписання зі свого боку даного акту звірення та послався на те, що позивачем вартість електроенергії при розрахунках за послуги оренди визначена на 10% більше ніж розцінки енергопостачальника.

Ухвалою господарського суду від 11.10.07 відповідач був зобов'язаний провести звірення та скласти акт із зазначенням рахунків на сплату боргу за електроенергію. У судове засідання відповідач не прибув, але з наданих позивачем документів вбачається, що відповідачем складено таблицю  розрахунків за електроенергію, за даними якої різниця вартості електроенергії, яку сплачено ним за період дії договору та рахунків, виставлених позивачем без врахування тарифів енергопостачальника складає 16202 грн. 36 коп.

За листом від 19.10.07 № 173 позивачем надано письмові пояснення в обґрунтування пред'явлення орендарю рахунків на сплату електроенергії на 10% більше, а ніж за тарифами ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання".

Позивачем підписано складену відповідачем таблицю, тобто він не заперечує факт проведення розрахунків не у відповідності до умов договору.

Але посилання позивача на Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.98 № 727 та свій статус платника єдиного податку суд вважає необґрунтованими, оскільки:

- по-перше, укладеним договором сторони чітко врегулювали, що електропостачання має здійснюватися за "державними" розцінками, тобто за змістом даної умови договору, за розцінками енергопостачальника, яким є ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання";

- по друге, єдиний податок за свої змістом не пов'язаний з ціною послуги, тобто при оподаткуванні своєї виручки  у розмірі 10% платник такого податку не має автоматично нараховувати його одержувачу послуги.

Таким чином заперечення відповідача у частині завищення позивачем орендної плати суд вважає обґрунтованими.

Щодо решти вимог про стягнення збитків у сумі 9519 грн. 60 коп. вартості електродотримача та 1440 грн. 00 коп. вартості електродвигуна, факт відсутності яких на момент повернення майна за актом від 11.05.07 відповідач не заперечує, то вони підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору. А згідно  ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, під якими законодавець розуміє витрати, пов'язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення його дійсна вартість. Також законодавцем у вказаній нормі закону передбачено, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов"язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред"явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом; суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові  ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідач як орендар не повернув майно у цілісності, що підтверджено актом від 11.05.07.

Щодо дійсної вартості електродотримача та електродвигуна, то суд приймає як докази надані позивачем документи в обґрунтування ціни спірного обладнання, оскільки згідно ст. ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Клопотання відповідача про проведення експертизи відхиляється, суд вважає, що у даному випадку не має необхідності у спеціальних знаннях, оскільки збитки підлягають відшкодуванню за цінами на момент такого відшкодування, а договір від 21.06.07, підписаний між позивачем та ТОВ "Промбудінвест" на виготовлення електродотримача, розрахунок вартості одного машинокомплекту, прайс-лист ТОВ "Компанія Антел" з цінами на електродвигуни є доказами вартості відсутнього майна.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково на суми 10959 грн. 60 коп. збитків та 17472 грн. 76 коп. боргу з орендної плати. У решті позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст.  49 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 623 ЦК України,  керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  Малого приватного підприємства "Фламінго", м. Стаханов Луганської області, вул. Южна, б. 1, ідент. код 20189399 на користь Відкритого акціонерного товариства “Теплогірський завод гідроустаткування”, м. Теплогірськ Луганської області,  вул. Єнісейська, б. 12, ідент. код 00165638 - 10959 грн. 60 коп. збитків, 17472 грн. 76 коп. боргу, 284 грн. 32 коп. витрат по держмиту та 75 грн. 17 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.          У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –12.11.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова