ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2007 р.                                                           Справа № 13/123-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                            Щепанській Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився;

від відповідача: не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко", м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "28" березня 2007 р.  у справі № 13/123-07 (суддя Тісецький С.С.)

за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Вінниця", м.Вінниця

до Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко", м.Вінниця

про стягнення 3145,51грн.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007р. ТОВ "Агро-Союз-Вінниця" подало до господарського судуВінницької області позов про стягнення з ВАТ "Вінницямолоко" 3145,51грн. заборгованості за поставлену продукцію (запчастини), яка отримана структурним підрозділом відповідача - Калинівським молокозаводом.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 28.03.2007р. у справі №13/123-07 позов задоволено: стягнуто з ВАТ "Вінницямолоко" на користь ТОВ "Агро-Союз-Вінниця" 3145,51грн. боргу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ВАТ "Вінницямолоко" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення суду з підстав порушення норм матеріального права, а саме ст.ст.241, 244, 246 ЦК України.

Обґрунтовуючи доводи скарги, відповідач посилається на те, що ВАТ "Вінницямолоко" не уповноважувала особу, яка отримала у позивача запчастини на суму 3145,51грн. згідно довіреності ЯЛТ №639259, оскільки вказана довіреність видана Калинівським молокозаводом, який є відокремленим структурним підрозділом ВАТ "Вінницямолоко" без права юридичної особи, тобто отримавши запчастини, представник Калинівського молокозаводу, перевищив свої повноваження. Вказує, що довіреність була видана на отримання товару на суму 2550грн., а не на 3145,0грн. Зазначає, що законодавством передбачено оформлення довіреності лише юридичною особою. Посилається на ст.246 ЦК України, згідно якої  довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи. Вважає, що оскільки юридичною особою - ВАТ "Вінницямолоко" довіреність не видавалась, то вона не несе обов'язку проводити розрахунки за отриманий структурним підрозділом - Калинівським молокозаводом товар.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу (а.с.39) позивач заперечує проти доводів скарги, просить оскаржуване рішення залишити без змін, скаргу - без здоволення. Посилаючись на п.3 ст.95, ст.96 ЦК України зазначає, що юридична особа несе відповідальність за дії чи бездіяльність свого відокремленого структурного підрозділу. Зазначає, що представник відповідача в засіданні суду першої інстанції не заперечує  фактичного отримання товару на спірну суму. Вважає, що зазначивши в апеляційній скарзі про те, що представника структурного підрозділу ВАТ "Вінницямолоко" Калинівського молокозаводу було уповноважено отримати запчастини тільки на суму 2500грн. (а не на суму 3145,06грн.), відповідач підтвердив дійсність правочину, який відбувся.

Сторони не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Згідно приписів ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правилами, наданими суду першої інстанції.

Слід зазначити, що апеляційний розгляд справи відкладався згідно ухвали Житомирського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням відповідачем  витребуваних документів, зокрема Положення про структурний підрозділ ВАТ Калинівський молокозавод, докази повернення позивачу отриманих запчастин тощо. Тобто відповідач мав можливість висловити  суду свою  позицію та надати всі потрібні докази, однак своїм правом не скористався.

Представник позивача  Розгонюк Г.М. був присутній в судовому засіданні 07.08.2007р., надав суду свої пояснення по суті спору та оригінали документів згідно ухвали апеляційного господарського суду від 03.05.2007р., а саме довіреність на ім'я Коломійця В.С., видаткової та податкової накладних, які були оглянуті судом.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути  апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, оскільки неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду заяви  за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального законодавства,  апеляційний господарський суд вважає скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Калинівським молокозаводом, що є структурним підрозділом ВАТ "Вінницямолоко",  видана Коломійцю В.С. довіреність ЯЛТ №639259 (а.с.10, 42) на отримання у позивача запчастин на суму 2500грн.

Згідно накладної №03286/06 від 20.02.2006р. (а.с.8, 43-44) представник Калинівського молокозаводу отримав у позивача запчастини на суму 3156,06грн.

Однак відповідач за отриманий товар не розрахувався, із суми 3156,06грн. неоплаченою залишилась сума 3145,51грн. Факт отримання запчастин на суму 3156,06грн. відповідач не заперечує, доказів на підтвердження проведення розрахунків з позивачем не надав.

В зв'язку з неоплатою товару, позивачем  на адресу відповідача направлено вимогу №89 від 06.07.2006р. (а.с.7), яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Посилання відповідача на те, що довіреність була видана на отримання товару на суму 2550грн., а не на 3145,0грн. та на те, що законодавством не передбачено оформлення довіреності структурним підрозділом, тому відповідач, як юридична особа, не несе обов'язку проводити розрахунки за отриманий товар структурним підрозділом - Калинівським молокозаводом, не приймаються апеляційним господарським судом до уваги та спростовуються наступним:

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Зокрема, внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Приписами статті 64 ГК України встановлена організаційна структура підприємства, зокрема, передбачено, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Згідно п.1.14 Статуту ВАТ "Вінницямолоко" (а.с.15-19) до складу товариства входять структурні підрозділи, які не є юридичними особами і діють на підставі положень про них Товариство самостійно визначає свою структуру, створює, реорганізовує та ліквідує свої структурні підрозділи. Пунктом 11.3 Статуту передбачено, що філії та представництва Товариства не є юридичними особами, наділяються основними та обіговими коштами за рахунок майна Товариства. Філії та  представництва діють на підставі положень, що затверджуються Загальними зборами Товариства, та під керівництвом осіб, призначених Правлінням Товариства. Вказані особи діють на підставі довіреностей, виданих Головою Правління Товариства у порядку, визначеному цим Статутом.

Відповідно до ст.33 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вказувалось вище, апеляційний господарський суд ухвалою від 07.08.2007р. крім іншого витребовував у відповідача Положення про структурний підрозділ ВАТ "Вінницямолоко" - Калинівський молокозавод.

ВАТ "Вінницямолоко" не виконав вимог суду та не надав Положення про структурний підрозділ, тим самим не довів відсутність чи перевищення повноважень відокремленого структурного підрозділу щодо видачі довіреностей на право вчинення певних дій цим підрозділом в інтересах юридичної особи. Надання такої довіреності  є внутрішньогосподарськими відносинами суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, структурний підрозділ не може бути стороною у справі в господарському суді, оскільки він не є юридичною особою.

Факт отримання запчастин у позивача на суму 3156,06грн. відповідач не заперечує, доказів повернення позивачу зайво отриманих запчастин або їх оплати не надав.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано стягнув з відповідача в розмірі 3145,51 грн., та поклав на відповідача відшкодування судових витрат.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не  ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Рішення господарського суду Вінницької області від 28.03.2007р. у справі №13/123-07 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Вінницької області від "28" березня 2007 року у справі № 13/123-07 залишити без змін , а  апеляційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко", м.Вінниця  - без задоволення.

2. Справу № 13/123-07 повернути до господарського суду  Вінницької області.

Головуючий суддя                                                                 Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано 5 прим.:

---------------------------------

1 - до справи;

2,3 - сторонам;

4 -    структурному підрозділу "Калинівський молочний завод" ВАТ "Вінницямолоко"

(22400,Віницька область,м.Калинівка,вул.Островського,68);

5 - в наряд