донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

23.10.2007 р.
справа №23/243

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової  Т.А.

суддів

Гези  Т.Д. , Діброви  Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_2 дов. № 91 від
26.07.2007р.,

від відповідача:

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємця
ОСОБА_1с.Раздольне Старобішевського району Донецької області

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

07.09.2007 року

по справі

№23/243 (Забарющий М.І.)

за позовом

Приватного підприємця
ОСОБА_1с.Раздольне Старобішевського району Донецької області

до

Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Луч" с.Рівне Шахтарський район
Донецької області

про

стягнення 51120грн. 38коп.

В С Т А Н О В
И В:

Приватний підприємець
ОСОБА_1с.Роздольне Старобішевський район Донецької області звернувся до
господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Луч»с.Рівне
Шахтарський район Донецької області 51120грн.38коп., з яких 36831грн.50коп.
сума вартості неоплаченого товару, отриманого за договором купівлі-продажу від
05.05.2006р., 10607грн.50коп. -штрафні санкції,
3681грн.38коп. інфляційні витрати.

Позивач 16.08.2007р. надав суду
заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно та грошові
кошти, що належать відповідачу.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 07.09.2007р. по справі №23/243 у задоволенні позовних вимог
відмовив, посилаючись на те, що позивач не довів факт отримання відповідачем
товару, у зв'язку з чим позовні вимоги визнані такими, що не підлягають
задоволенню.

Заява позивача про вжиття заходів
до забезпечення позову господарським судом відхилена, з тих причин, що
позивачем не надано доказів, підтверджуючих той факт, що невжиття таких заходів
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Крім того, господарським судом на
підставі п. 5 ст.83 ГПК України, на відповідача накладений штраф в сумі
500грн., за невиконання вимог суду.

Приватний підприємець ОСОБА_1, не
погоджуючись із рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від
07.09.2007р. у справі №23/243, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що
господарським судом при винесенні рішення не були досліджені у повному обсязі
всі обставини, які мають істотне значення для справи.

Заявник скарги вважає помилковим
висновок господарського суду про недоведеність позовних вимог, зокрема, не
погоджується з неприйняттям у якості належного доказу факту отримання
відповідачем товару за товарно-транспортною накладною № 29 від 16.06.2006р., та
вважає, що відсутність довіреності, не є підставою для відмови у позові.

Заявник скарги вважає належним
доказом, якій підтверджує факт отримання товару,  акт звірки від 01.03.2007р.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини неявки свого представника відповідач суд не
повідомив. Відповідно до ст.98 ГПК України про час і місце судового засідання
відповідач був повідомлений належним чином.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу
без представника відповідача, оскільки відповідач не скористався правом захисту
своїх прав та інтересів у судовому засіданні та правом на направлення свого
представника у судове засідання для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України
“Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на
підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської
справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції
України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44,
811 Господарського процесуального кодексу України здійснено фіксацію
судового процесу технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між сторонами 05.05.2006р. було
укладено договір на поставку птиці та комбікорму.

Відповідно умов даного договору
позивач (продавець) зобов'язувався передати у власність відповідачу (покупець)
товар, вказаний у п.2.1 договору, а відповідач зобов'язувався оплатити товар до
30 вересня 2006р.

В пункті 2.2 договору сторони
визначили, що загальна сума за цим договором складає 36831грн.50коп.

Сторони узгодили, що даний договір
набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання зобов'язань
за договором.

Позивач посилаючись на те, що за
накладною № 29 від 16.06.2006р. відповідач отримав вказаний у договорі товар на
суму 36831грн.50коп., та не оплатив його вартість, звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 36831грн.50коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на дані накладної № 29 від 16.06.2006р., а саме, вважає, що підпис в
графі «прийняв»даної накладної підтверджує факт отримання відповідачем товару,
також посилався на акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2007р.

Також позивач нарахував
відповідачеві на підставі п.4.1 вищевказаного договору штрафні санкції в
розмірі 10607грн.50коп. та інфляційні витрати у сумі 3681грн.50коп., які просив
стягнути з відповідача.

Розглянувши надані позивачем в обґрунтування
своїх вимог  документи, колегія суддів
Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що дані
документи не підтверджують наявність боргу за відповідачем в зв'язку з
невиконанням умов договору від 05.05.2006р., в частині оплати поставленої
продукції за накладною № 29 від 16.06.2006р., з огляду на наступне.

Позивачем не доведено виконання
п.3.1. договору, згідно якого покупець власними силами та за власний рахунок
здійснює вивіз товару, а саме: позивачем не надано документів, підтверджуючих
вивезення відповідачем товару власними силами.

Позивачем не доведено виконання при
передачі товару пункту 3.2 договору, яким передбачено, що право власності на
товар переходить покупцю з моменту передачі товару за довіреністю та накладною,
так позивачем не надано відповідної довіреності на отримання матеріальних
цінностей особою, яка поставила свій підпис у відповідній графі накладної.

Крім того, накладна № 29 від
16.06.2006р. не містить відомостей про те, що поставка товару здійснена за умовами
договору від 05.05.2006р.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи заявника скарги про
те, що акт звірки розрахунків станом на 01.03.2007р. підтверджує наявність
боргу, тому як акт звірки розрахунків, якій знаходиться в матеріалах справи на
аркуші 19, підписаний тільки головним бухгалтером СТОВ «Луч», прізвище якого не
зазначено в акті, підпис представника СТОВ «Луч»не завірений печаткою
підприємства, акт звірки не підписаний представниками позивача, тому при
наявності даних обставин наданий позивачем акт звірки розрахунків не
приймається колегією суддів в якості належного доказу, якій підтверджує
отримання відповідачем товару в сумі 36831грн. 50коп. як за умовами договору
від 05.05.2006р., так і за накладною №29 від 16.06.2006р.

У відповідності з п.4 ст.129
Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу
України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на
підставу своїх вимог та заперечень на вимоги.

Матеріалами справи не підтверджений
факт поставки позивачем відповідачеві продукції на підставі договору б/н від
05.05.2006р., жодний первинний документ не містить посилань на договір
поставки, на підставі якого здійснювалась поставка продукції.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
про стягнення 36831грн. 50коп. боргу за поставлену продукцію господарським
судом обґрунтовано визнані такими, що не підлягають задоволенню, оскільки
надані в підтвердження позовних вимог документи, накладна, податкова накладна,
акт звірки взаєморозрахунків не можуть бути визнані належними доказами,
підтверджуючими поставку продукції за договором б/н від 05.05.2006р. та
наявність боргу у відповідача по сплаті даної продукції.

Оскільки позовні вимоги в частині
стягнення боргу за поставлену продукцію є недоведеними, господарський суд
обґрунтовано визнав не підлягаючими задоволенню позовні вимоги в частині
стягнення 10607грн.50коп. штрафних санкцій та 3681грн.38коп. інфляційних
витрат.

Отже, враховуючі вищенаведене
судова колегія вважає доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції та вважає безпідставними доводи про
невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України
рішення господарського суду Донецької області від 07.09.2007року у справі №23/243
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, підстав до його зміни
або скасування не встановлено.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита
при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1с.Роздольне Старобішевський район Донецької області залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 07.09.2007р. у справі № 23/243 залишити без змін

Головуючий          Т.А.
Шевкова

Судді:          Т.Д.
Геза

Г.І.
Діброва

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС