СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" липня 2007 р.

Справа № 16/407-НА

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді  розглянувши
позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Волочиськ

до Управління Пенсійного фонду
України у Волочиському районі м. Волочиськ

про визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу №Ф-370 від

07.05.2007 р.

Суддя     Магера В.В.                                              Секретар
судового засідання Степчук Т.А.

Представники:

Від
позивача  - не з'явився

Від
відповідача -Ткачук С.П. -представник за довір. №3470/07 від 25.05.2007 р.

Ухвалою суду від 13.06.2007 р. відкрито
провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи на
10.07.2007 р. Ухвалою суду від 10.07.2007 р. судовий розгляд справи відкладено
та призначено на 25.07.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином.

Суть спору:
Позивач  у   позовній
заяві   просить  визнати протиправною та скасувати вимогу про
сплату боргу №Ф-370 від 07.05.2007 р., якою позивачу нараховано 230,82 грн. При
цьому позивач зазначає, що при проведенні перевірки відповідач вийшов за межі
своєї компетенції та прийняв рішення яке суперечить вимогам чинного
законодавства.

Позивач в судові засідання 10.07. та
25.07.2007 р. не прибув, повноважного представника для участі у них не
направив, поважні причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його
відсутності на адресу суду не надіслав.

Відповідач у запереченнях проти позову,
його представник в судових засіданнях проти позовних вимог заперечують та
зазначають, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав: відповідно до п.3
ст.11Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
позивач є особою, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному
страхуванню. У відповідності до п.5 ст.14 та п.1 ст.15 Закону № 1058-ІУ позивач
є страхувальником та платником страхових внесків до солідарної системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно п.п.6 п.2 ст.17 Закону №
1058-IV  позивач, як страхувальник -
фізична особа  суб'єкт підприємницької
діяльності зобов'язана нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки
та в повному обсязі   страхові внески.

Відповідно до пп.4 п.8 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності ,
які обрали особливий спосіб оподаткування ( фіксований податок , єдиний податок
) на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески у порядку, визначеному цим Законом у фіксованому
розміри

Ст.45 Закону України „Про державний
бюджет України на 2005 рік” встановлено фіксований розмір страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (
фіксований податок, єдиний податок), та членів сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, у розмірі
мінімального страхового внеску, визначеного Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до ст.1 зазначеного
Закону мінімальний страховий внесок - це сума коштів, що визначається як
добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску ,
встановлених законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Законом України „Про внесення змін
до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших
законодавчих актів” визначено, що сплата та зарахування до бюджетів і державних
цільових фондів сум єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва та
фіксованого податку здійснюється в порядку та на умовах, які діяли до
01.01.2005 р. Зазначена норма набрала чинності з 31.03.2005 р.

За період з 01.01.2005 по 30.03.2005
р. вищезазначені особи, які обрали особливий спосіб оподаткування, відповідно
до ст.45 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 року” зобов'язані
сплатити до Пенсійного фонду України фіксований розмір страхових внесків за
січень, лютий та 30 днів березня 2005 р. із розрахунку 83 грн.84 коп. на місяць
(передбачений законодавством розмір мінімального страхового внеску в першому
кварталі 2005 р.), оскільки фіксований податок для суб'єктів малого
підприємництва в повному обсязі зараховувався до загального фонду відповідного
місцевого бюджету, а страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне
та пенсійне страхування платники фіксованого податку зобов'язані сплачувати в
порядку та на умовах , визначених спеціальним законодавством з питань
справляння таких внесків ( в даному випадку згідно Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”).

Відповідно до ст.1 Закону України
„Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності,
які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
не перерозподілом Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 -1 кварталу 2005 року” суми внесків до Пенсійного фонду України суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування ,
обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним
законодавством України протягом 2004 -1 кварталу 2005 р., але не були
зараховані на їх особові рахунки в фондах соціального страхування у зв'язку з
застосуванням Державним   казначейством
України норм діючого на той час Закону України „Про державний бюджет України на
2005 рік” не вважаються заборгованістю. У зв'язку з цим управлінням Пенсійного
фонду України у Волочиському районі Позивачу на підставі даних ДПІ про сплату
єдиного податку протягом 1 кварталу 2005 р. було зменшено заборгованість на суму,
що сплачена в складі єдиного податку в І -му кварталі 2005 р., але яка не
надійшла на рахунки Пенсійного фонду. Тобто було проведено розрахунок належних
до сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з врахуванням частини
єдиного податку про що складено акт № 319 від 30.03.2007р.

Даний акт було направлено на адресу
Позивача, отримання якого приватним підприємцем підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення. Проте це не є акт перевірки, так як чинним
законодавством не передбачено проведення перевірки за період 1 кварталу 2005 р.
Тому, твердження Позивача, щодо проведення перевірки та неналежного оформлення
останньої є необгрунтованими, так як перевірка не проводилась по вказаному
підприємцю взагалі, а вимогу про сплату боргу сформовано на підставі картки
особового рахунку та норм чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене
відповідач просить  в задоволенні  позову відмовити.

Ухвалою суду від 13.06.2007 р.
відкритого провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 10.07.2007
р. Позивач належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки ухвала
суду від 13.06.2007 р. позивачем отримана 20.06.2007 р., що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення. В зв'язку з неявкою представника позивача
в судове засідання 10.07.2007 р., його було відкладено та призначено на
25.07.2007 р., про що позивач повідомлений належним чином. Ухвала суду від
10.07.2007 р. позивачем отримана 16.07.2007 р., що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення.

Повноважний представник позивача в
засідання суду 13.06.2007 р.  та
25.07.2007 р. (повторно)  не з'явився,
поважні причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності
його повноважного представника не направив.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.155 КАС
України суд своєю ухвалою  залишає  позовну
заяву  без  розгляду, якщо: 4) позивач повторно не прибув
у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини
неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його
відсутності.

За таких обставин, позовна заява
підлягає залишенню без розгляду у відповідності до вимог  ч.1 п.4 ст. 155 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Особа,  позовна
заява  якої залишена без
розгляду,  після усунення підстав, з яких
заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного
суду в загальному порядку.

Керуючись
п.п. 6 та 7 Розділу VII „ Прикінцеві та Перехідні положення ”, ч.1 п.4
ст.155  Кодексу    адміністративного   судочинства
України,   СУД-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Волочиськ до
Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі, м.Волочиськ
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №Ф-370
від 07.05.2007 р. залишити без розгляду.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку ухвалу повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 5 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 10
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного
суду через суд першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Ухвала, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук.
3 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.