ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-4/011-5/285
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"10" вересня 2007 р.  09:45                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретері Чорної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом:   Закритого акціонерного товариства “Севастопольська рибодобувна компанія” (99014, м. Севастополь, вул. Правди, 10)

до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя

(99014, м.Севастополь, вул. Пролетарська, 24)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /3 від 30.12.2005 і визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /3 від 27.12.2005,

Представники сторін:

Позивач - Пешкова Олена Володимирівна, представник, довіреність № 070905/1 від 05.09.07,      Державне підприємство "Севастопольська рибодобувна компанія";

Відповідач - Чистякова Вікторія Вікторівна, представник, довіреність № 3/10-011/2007 від 12.02.07,       Державна податкова інспекція у Гагарінському районі м.Севастополя;

Відповідач - Федосіхіна Тетяна Володимирівна, представник, довіреність № 30/10-011/2006,      Державна податкова інспекція у Гагарінському районі м.Севастополя;

встановив:

Закрите акціонерне товариство “Севастопольська рибодобувна компанія” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /2 від 28.10.2005 та про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій № /2 від 28.10.2005.

До прийняття рішення господарським судом позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати недійсними податкове повідомлення-рішення від 30.12.2005 №/3 на суму 1506800,00 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій від 27.12.2005 №/3 на суму 2632418,02 грн.

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 17.02.2006 року, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.03.2006р. позов задоволено повністю; визнано недійсними податкове повідомлення-рішення ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя  від 30.12.2005р. №/3 на суму 1506800грн. та рішення ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя №/3 від 27.12.2005 року про застосування фінансових санкцій в сумі 2632418,02грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 85грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.06.2007 рішення господарського суду міста Севастополя від 17.02.2006, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.03.2006  скасовані, справа № 20-4/011 передана до господарського суду міста Севастополя для розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 30.07.2007 справа прийнята до провадження суддею І.В. Євдокимовим.

01.09.2005 набрав чинність Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV, яким до компетенції адміністративних судів віднесено вирішення публічно-правових спорів, у яких хоча б однією стороною є суб'єкт владних повноважень

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення суб’єкта владних повноважень, згідно з яким –це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 4 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України. Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової адміністрації України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово, шляхом звернення до суду.

Проаналізувавши суб’єктний склад та характер правовідносин, суд вважає, що звернення позивача до суду із вимогою про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /3 від 30.12.2005 і № /3 від 27.12.2005 є публічно-правовим спором, підвідомчим адміністративним судам України.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін, роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представників сторін, суд

В с т а н о в и в :

Державною податковою інспекцією в Гагарінському районі м. Севастополя в період з 04.05.2005 по 08.06.2005 була проведена документальна перевірка Закритого акціонерного товариства “Севастопольська рибодобувна компанія” з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2004 по 31.03.2005 та валютного законодавства за період з 01.01.2004 по 08.06.2005.

В ході перевірки встановлені порушення статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” № 185/94-ВР від 23.09.1994 (зі змінами та доповненнями), пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України  “Про систему валютного регулювання та валютного контролю” № 15-93 від 19.02.1993 та пункту 2.7 Постанови Правління Національного банку України від 08.02.2000 № 49 “Про затвердження положення про валютний контроль”, пункту 3.1 статті 3, підпункту 12.1.5 пункту 12.1 статті 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Перевіряючи в акті зазначили, що компанія “United Power Alliance Ltd.” в рамках агентського договору б/н від 12.01.2003 виконала ряд комплексних юридичних дій по зняттю арешту, який накладений на судна, що належать позивачеві - РКТС “Дуванкой” та БАТМ “Рибалка Севастополя” судом першої інстанції № 11 м. Лас-Пальмас (Іспанія).

В свою чергу компанія “United Power Alliance Ltd.” уклала договір-доручення з громадянином Єфименко О.В. (Повірений) На здійснення комплексу юридичних дій з виводу судів з –під арешту, Компанія при цьому забезпечує Повіреного грошовими коштами в сумі 600000 євро.

Повірений надає Довірителю звіт по договору-дорученню від 27.05.2003 про оформлення банком “Себадель” (Іспанія) банківських доручень на суму 400000 євро та 174527 євро згідно з комерційним контрактом на надання банківських гарантій.

Відповідно до звіту від 29.06.2004 про виконання доручення по агентському договору компанією “United Power Alliance Ltd.” оплачені борги перед судом першої інстанції № 11 м.Лас-Пальмас на суму 573527 євро. (697982,36 дол. США), агентська винагорода –15000 дол. США. Позивач перерахував грошові кошти в сумі 712982,36 дол. США на розрахунковий рахунок нерезидента.

У зв’язку з викладеним, перевіряючи зробили висновок, що позивачем не забезпечено своєчасне повернення на валютний рахунок авансового платежу в іноземній валюті але імпорт продукції (робіт, послуг), визначених у статті 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”.

В акті зазначено, що в ході перевірки встановлена наявність на балансі ЗАТ “Севастопольська рибодобувна компанія” простроченої кредиторської заборгованості перед  підприємствами –резидентами та нерезидентами в сумі 15980841,14 грн., у зв’язку з чим перевіряючи ми зроблений висновок, що позивачем занижена сума валового доходу за період з 2 кварталу 2003 року по 1 квартал 2005 року на загальну суму 20510951,74 грн.

Також в акті зазначено, що в порушення абзацу 7 підпункту 12.1.5 пункту 12.1 статті 12 вищевказаного Закону підприємством не включено до складу валових витрат сума самостійно погашеної визнаної кредиторської заборгованості.

Податковим повідомленням-рішенням від 30.12.2005 № /3 (яке направлено на адресу позивача за результатами розгляду його скарги) позивачу визначено суму податкового зобов’язання всього в сумі 1506800,00 грн., з яких 356400,00 грн. –основний платіж, 1150400,00 грн. –штрафні санкції відповідно до пункту 3.1 статті 3 , підпункту 12.1.5 пункту 12.1 статті 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”. Рішенням про застосування фінансових санкцій 27.12.2005 № /3 (яке також направлено позивачу за результатами розгляду його скарги) до позивача застосовані фінансові санкцій в сумі 2632418,02 грн. відповідно до статті 4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання і валютного контролю”.

Вказані податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій позивач просить визнати недійсними.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Закрите акціонерне товариство “Севастопольська рибодобувна компанія” створено шляхом реорганізації Державного підприємства “Севастопольська рибодобувна компанія”, та є його правонаступником.

Як вбачається із матеріалів справи 10.04.2002 судна “Рибалка Севастополя” (попередня назва - “Анатолій Ганькевич”) та “Дуванкой” (попередня назва –“Генерал Петров”), які були передані на баланс ДП “Севастопольська рибодобувна компанія”, правонаступником якого є позивач, наказом Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України, були арештовані відповідно до постанови на підставі рішення Суду першої інстанції № 11 м.Лас-Пальмас (Іспанія) по справі № 0000820/1999 за позовом компанії “North sea petroleum” до ДП “Атлантика”. До цього ж рішенням вказаного суду з ДП “Атлантика” на користь компанії “North sea petroleum” стягнуто 279851,92 дол. США, яка не була погашена. За рішенням суду до виконання прийняти: 279851,92 дол. США основного боргу, 135161 дол. США –відсотки річних, 83955 дол. США –судові витрати.

Згідно з договором агентування від 12.01.2003, укладеного між компанією “United Power Alliance Ltd.” (Агент) та ДП “Севастопольська рибодобувна компанія” (Судовласник) та додаткової угоди до нього від 23.09.2003 позивач доручив Агентові виконати дії по зняттю арешту з вищевказаних судів. Компанія “United Power Alliance Ltd.” укладає договір-доручення з громадянином Російської Федерації Єфименко О.В. на здійснення комплексу юридичний дій з виводу судів з під арешту, а саме: підписати угоду про банківську поруку з метою виконання рішення суду № 11 м. Лас-Пальмас, внести в якості залогу на банківський депозит грошові кошти для забезпечення виконання рішення суду та забезпечує його з цією метою грошовими коштами.

Відповідно до звіту до договору-доручення Єфименко О.В. оформлює з банком “Себадель” (Іспанія) банківські поручительства на загальну суму 574527,00 євро відповідно до комерційного контракту на надання банківських гарантій. Випискою банку підтверджується, що на депозиті, що забезпечує поручительство перед судом першої інстанції м. Лас-Пальмас (Іспанія) обліковуються кошти, які внесені Єфименко О.В., яка є довіреною особою компанії “United Power Alliance Ltd.”.

Закрите акціонерне товариство “Севастопольська рибодобувна компанія” перерахувало на рахунок компанії “United Power Alliance Ltd.” валютні кошти в сумі, еквівалентної тої, що внесена на депозит банку та з урахуванням агентської винагороди після отримання звіту компанії.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Імпорт (імпорт товарів), відповідно до Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, це купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб’єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб’єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Матеріалами справи підтверджується, що грошові кошти внесені на депозит банку  з метою знаття арешту з судів, які належать позивачеві, накладеного Судом першої інстанції № 11 м. Лас-Пальмас (Іспанія).

Таким чином, вищезазначена операція не може вважатися імпортною операцією резидента на умовах відстрочення поставки, а тому нема підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”.

Також суд вважає помилковими висновки відповідача щодо наявності на балансі позивача простроченої кредиторської заборгованості перед підприємствами-резидентами та нерезидентами, яка передана ДП “Севастопольська рибодобувна компанія” по розділовому балансу від ДП “СУОР” та порушення у зв’язку з цим вимог підпункту 12.1.5 пункту 12.1 статті 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно до вищевказаної норми закону платник податку –покупець зобов’язаний збільшити валові доходи на суму непогашеної заборгованості (її частини), визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій: або 90-й календарний день від дня граничного строку погашення такої заборгованості (її частини), передбаченого договором або визнаною претензією або 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення  нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України  від 16.01.2003 положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Перебіг строку позовної давності, згідно зі статтею 76 Цивільного кодексу УРСР, починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до статті 165 Цивільного кодексу УРСР, якщо строк виконання зобов’язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час.

Відповідачем не надано доказів того, що строк виконання за зобов’язаннями, заборгованість по яким була передана позивачеві, був визначений сторонами правочинів.

Відповідно до роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів за участю органів державної податкової служби” від 12.05.1995 № 02-5/451, обов’язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття цих актів, покладаються на відповідний податковий орган.

Таким чином, оскільки відсутні підстави  вважати кредиторську заборгованість, яка числіться на балансі позивача, простроченою, висновок відповідача про заниження суми валового доходу є безпідставним.

Суд також не  погоджується з висновком відповідача щодо необхідності включення до складу валових витрат 85 % від суми кредиторської заборгованості оплаченої компаніям, які віднесені до переліку офшорних зон.

Як слід з акту перевірки та матеріалів справи, за актом прийому-передачі  від 26.05.2003 кредиторська заборгованість СДП “Атлантика” перед компанією “Canainter S.L.” на суму 1027480,30 дол. США передана ЗАТ “Севастопольська рибодобувна компанія”.

07.07.2003 компанія “Canainter S.L.” переуступило право вимоги вищевказаної кредиторської заборгованості компанії “Albertstone Financial Ltd.”, яка віднесена до переліку офшорних зон.

За актом приймання-передачі від 20.06.2003 кредиторська заборгованість ДП “СУОР”, передана ДП “Укррибфлот”, а потім ДП “Севастопольська рибодобувіна компанія” перед компанією “Union Trading LLC” на суму 758104,39 дол. США. 15.09.2004 компанія “Union Trading LLC” переуступила право вимоги боргу компанії “Jaskman Financial Inc”, яка віднесена до переліку офшорних зон.

За актами приймання-передачі від 29.01.2003, 29.01.2003, 31.10.2003 кредиторська заборгованість ДП “СУОР”, передана ДП “Укррибфлот”, а потім ДП “Севастопольська рибодобувіна компанія” перед компанією “Mercantile International Inc” на суму 686873,11 дол. США, 18876,87 дол. США та 225061,0 дол. США.

15.09.2004 компанія “Mercantile International Inc” переуступила право вимоги боргу компанії “Jaskman Financial Inc”, яка віднесена до переліку офшорних зон.

Відповідно до пункту 18.3 статті 18 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” у разі укладення договорів, які передбачають здійснення оплати товарів (робіт, послуг) на користь нерезидентів, що мають офшорний статус чи при здійсненні розрахунків через таких нерезидентів або через їх банківські рахунки, незалежно від того чи здійснюється така оплата (в грошовій або іншій формі) безпосередньо або через інших нерезидентів, витрати платників податку на оплату вартості таких товарів (робіт, послуг) включаються до складу їх валових витрат у сумі, що становить 85 відсотків від вартості цих товарів (робіт, послуг).

З викладеного вище слід, що позивачем договори, які передбачають здійснення оплати товарів на користь нерезидентів, що мають офшорний статус, не укладались, розрахунки через таких нерезидентів або через їх рахунки не здійснювались.

Відповідно до положень цивільного законодавства зміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника. Відступлення права вимоги –це передання кредитором своїх прав інший особі за правочином, тому висновок відповідача про те, що позивач є третьою стороною у право чинах про відступлення нерезидентом права вимоги, є безпідставним.

Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Севастопольська рибодобувна компанія” про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення від 30.12.2005 № /3 на суму 1506800,00 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій від 27.12.2005 № /3 на суму 2632418,02 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст.  158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя від 30.12.2005 № /3 на суму 1506800,00 грн.

3.          Визнати недійсним рішення Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя від 27.12.2005 № /3 про застосування до Закритого акціонерного товариства “Севастопольська рибодобувна компанія” фінансових санкцій в сумі  2632418,02 грн.

4.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                         І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

11.09.2007

розсилка:

1.          ЗАТ “Севастопольська рибодобувна компанія” (99014, м.Севастополь, вул. Правди, 10);

2.          ЗАТ “Севастопольська рибодобувна компанія” (03067 м. Київ, Бульвар Івана Лепсе, 8)

3.          ЗАТ “Севастопольська рибодобувна компанія” (03680 м. Київ, вул. Машинобудівна, 50-А)

4.          ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя (99014, м.Севастополь, вул. Пролетарська, 24);

5.          справа

6.          наряд