КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2007                                                                                           № 9/139-14/98

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес  Л.О.

суддів:

За участю представників:

від позивача -Бойко В.С. – за дов.

від відповідача -Новак В.Д.-за дов., Кузнєцова О.В.- за дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м"ясної і молочної промисловості "УкрНДІм"ясомолпром"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.05.2007

у справі № 9/139-14/98

за позовом                               Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Києва

до                                                   ЗАТ "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м"ясної і молочної промисловості "УкрНДІм"ясомолпром"

про                                                  стягнення 18 210,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

На новому розгляді справи № 9/139-14/98 рішенням Господарського судуміста Києва від 15.05.2007р. частково задоволено  позов Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському р-ні м.Києва до ЗАТ „Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м’ясної і молочної промисловості „УкрНДІм”ясомолпром”  про стягнення 18 210,28 грн. –різниці між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику згідно із Законом України „Про наукову і науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах, за період з травня 2002р. по грудень 2003р.

Підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 9 643,66 грн.- основного боргу, в решті частини позову відмовлено.

Позивач і відповідач ,не погодившись із судовим рішенням, оскаржили його до Київського апеляційного господарського суду.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 18 210,28 грн.- різницю між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах згідно повідомлень за період з травня місяця 2002 року по грудень  2003 року, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт  посилається на  Постанову Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. № 1826, яка  була прийнята на виконання ст..24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” і якою встановлено порядок фінансування та виплати пенсій науковим ( науково-педагогічним) працівникам.

Фінансування витрат на виплату різниці у розмірі пенсії працівникам не бюджетних підприємств, організацій здійснюється за рахунок коштів цих підприємств і організацій, які сплачують Пенсійному фонду кошти на виплату зазначеної різниці.

Позивач звертає увагу на те, що на підставі листа Українського державного інституту по проектуванню підприємств м’ясної та молочної промисловості „УкрНДІм”ясомолпром” від 03.01.2002 року № 2 ( в якому зазначено, що інститут є госпрозрахунковою організацією, бюджетних коштів немає) був проведений розрахунок відшкодування різниці між сумою пенсії за Законом України „Про наукову і науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Тільки листом від 28.05.2003р. №151 „УкрНДІм’ясомолпром” як доповнення до попереднього листа повідомив, що „УкрНДІм’ясомолпром” до 1995 року мав 100%  бюджетне фінансування,  з моменту надання якого  було змінено частку, яку зобов’язаний відшкодувати „УкрНДІм”ясомолпром” ( змінено відсоток бюджетного фінансування).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає , що скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить в частині задоволених позовних вимог по науковим працівникам Цапенко М.Є, Горбенко Л.Я, Третяк П.П.  рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу  в зазначеній частині вимог, посилаючись на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, відповідач звертає увагу на те, що суд, відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної  як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленою на загальних підставах відповідно до інших законодавчих актів по науковим працівникам, які працювали на підприємстві відповідача до 1995 року, тобто в період бюджетного фінансування, в той час, коли по науковим працівникам, які працювали як і під час бюджетного фінансування організації, так і під час небюджетного фінансування           , задовольнив в повному обсязі, що є порушенням ст.24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. № 1826.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія  погоджується з висновком суду першої інстанції, що  позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 9 643,66 грн., з огляду на наступне:

На розгляд суду першої інстанції позивачем передані вимоги , які складаються із сум різниць між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику згідно із Законом України „Про наукову і науково-технічну діяльність” ( далі Закон № 1977-12) та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з травня 2002 року по грудень 2003 року по 10-ти працівниках на загальну суму 18 210,28грн., а саме:

-Записочний Б.Н.- 443,49 грн., Скляр Н.І.- 1122,22 грн.,Шинкаренко В.І.- 273,32 грн., Бородай В.Д.- 1468,26 грн., Вербицька А.О.- 1383,93грн., Луцька Н.А.- 1145,93 грн.. Едельман С.Г.- 2729,47 грн., Цапенко М.Є.- 6 356,49 грн., Третяк П.П.- 161,15 грн., Горбенко Л.Я.- 3126,02 грн.

Відповідно до ч.6 ст.24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” різниця між сумою пенсії за цим законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право особа, фінансується для наукових ( науково-педагогічних) працівників бюджетних установ і організацій за рахунок державного бюджету, а для наукових ( науково-педагогічних) працівників інших підприємств і організацій - за рахунок коштів цих підприємств і організацій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно листа Міністерства аграрної політики України від 16.04.2003р. № 37-17-1-13/4167 на ім”я директора відповідача виконання проектних робіт відповідачем до 1995 року включно здійснювалося за рахунок державних капітальних вкладень – коштів, що виділялися Міністерством фінансів та економіки УРСР Міністерству м”ясної та молочної промисловості України, Міністерству сільського господарства УРСР та Держагропрому УРСР на базі затверджених планів розвитку переробної м”ясомолочної галузі економіки України.

Згідно з Доповненням до інформації за №2 від 03.01.2002р. за підписом директора відповідача на ім”я начальника Дніпровського міського Управління Пенсійного фонду України від 28.05.2003р. № 151 з дати заснування і по 31.12.1995р. бюджетне фінансування інституту „УкрНДІм”ясомолпром”, правонаступником якого є відповідач, складало 100%.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники Записочний Б.Н., Скляр Н.І.. Шинкаренко В.І., Бородай В.Д., Вербицька А.О., Луцька Н.А., Едельман С.Г. вийшли на пенсію до 31.12.1995р., коли 100% фінансування відповідача здійснювалося за рахунок коштів державного бюджету, про що свідчать копії витягів з трудових книжок зазначених працівників, довідки та повідомлення  відповідача, тому правомірним є заперечення відповідача  проти фінансування за його рахунок різниці між сумами пенсій, призначених зазначеним працівникам згідно із Законом № 1977-12 і сумами пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів на загальну суму 8 566,62 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції  обґрунтовано дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 8 566,62 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо вимог в частині відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної Цапенко М.Є., як науковому працівнику згідно із Законом №1977-12 та сумою  пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів в сумі 6 356,49 грн., то зазначені вимоги підлягають задоволенню в заявлений сумі, виходячи із наступного:

Як свідчать наявні у справі докази, а саме, Довідка від 30.12.2002р. №123 за підписами директора та вченого секретаря відповідача ( а.с.87,т. 2), в якій зазначено, що Цапенко М.Є. має стаж роботи в інституті 22,5 роки, що відділи, в яких працював Цапенко М.Є., є науковими, що 70% робочого часу Цапенко М.Є. займався науково-технічною діяльністю.

Розмір витрат на виплату різниці у розмірі пенсії, що підлягають фінансуванню за рахунок державних не бюджетних підприємств і організацій, визначається в розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів після призначення пенсій згідно із Законом України „Про наукову та науково-технічну діяльність”, про що підприємству, установі, організації надсилається повідомлення. В свою чергу, державні не бюджетні підприємства і організації щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду України кошти для виплати різниці у розмірі пенсії , призначеної в минулих та поточних роках.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. №1826 розмір витрат на виплату різниці у розмірі пенсії, що підлягають фінансуванню за рахунок державних не бюджетних підприємств і організацій, визначається в розрахунку органами Пенсійного фонду після призначення пенсій згідно із Законом України „Про наукову та науково-технічну діяльність”, про що підприємству, установі, організації надсилається щомісячно повідомлення.

До матеріалів справи долучені копії повідомлень відповідача від 26.12.2002р., від 28.03.2003р., від 17.07.2003р.,від 08.10.2003р. та від 29.12.2003р. про суму витрат на виплату пенсії, що становлять різницю між сумою пенсії,  призначеною згідно із Законом України „Про наукову і науково-технічну діяльність” і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за підписами керівника Рудкевича та головного бухгалтера Раскової, якими Цапенко М.Є. встановлені розміри витрат на виплату різниці у розмірі пенсії на загальну сумку 6 356,49 грн.

Щодо вимог в частині відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної Третяку П.П., як науковому працівнику згідно із Законом № 1977-12  та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 161,15 грн., то суд першої інстанції визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції:

Відповідач необґрунтовано просить  припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України  за відсутністю предмету спору  і  посилається на те, що платіжним дорученням №97 від 30.09.2003р. перерахував позивачу 138,35 грн. за претензією №22 від 26.08.2003р. та повідомленням про суму витрат на виплату пенсії, однак в претензії №22 від 26.08.2003р. йдеться про погашення заборгованості в сплаті різниці за жовтень-грудень 2002р. (84,06 грн.) та за січень-березень 2003р. (54,29грн.) на загальну суму 138,35грн., а в позовній заяві вимога про стягнення різниці в пенсіях в сумі 161,15 грн. за інший період, а саме, за квітень-вересень 2003р.

Стосовно вимог позивача про відшкодування  різниці між сумою пенсії, призначеної Горбенко Л.Я., як науковому працівнику згідно із Законом № 1977-12 та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших  законодавчих актів, в сумі 3 126,02 грн. за жовтень-грудень 2003р., то суд першої інстанції  обґрунтовано визнав такими, що підлягають задоволенню :

Не можна погодитись із  запереченнями відповідача щодо відмови  у задоволенні зазначених вимог і посиланням на те, що  після винесення постанови Київським апеляційним господарським судом позивачем було переглянуто частку, яку повинен відшкодувати відповідач по науковим працівникам Едельман та Горбенко і, ніби-то, частка відшкодування склала не 5 855,49 грн., в т.ч. по Горбенко Л.Я. не 3 126,02 грн., а лише 1396,87 грн., які 28.12.2005р.,  відповідачем були перераховані позивачу.

Предметом позову є  відшкодування з відповідача по Горбенко Л.Я. 3126,02 грн. за жовтень-грудень 2003р., в той час, як в листі позивача та керівника відповідача від 10.11.2005р. № 2831/04 йдеться про заборгованість на суму 1396,87 грн. за квітень-листопад 2004р. ( 798,56грн.), вересень 2005 року ( 598,31 грн.), але  при цьому не зазначається , про заборгованість  яких саме наукових працівників йдеться мова.

За таких обставин, суд першої інстанції визнав позовні вимоги обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню  частково в загальній сумі 9 643,66 грн.( 6356,56 + 161,15 + 3126,02), а в решті частини позову майнові вимоги задоволенню не підлягають як такі, що суперечать чинному законодавству і не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв”язаний доводами апеляційної скарги ( подання) і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги позивача та відповідача є необґрунтованими і непереконливими, тому залишає їх без задоволення, а рішення місцевого господарського суду – без змін, оскільки визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2007р. у справі №9/139-14/98 залишити без змін, а апеляційні скарги – без задоволення.

2.Матеріали справи № 9/139-14/98 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді