ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" липня 2007 р.
Справа № 14/4221

За позовом  Відкрите акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант" в особі Хмельницької філії ВАТ "УСК "Дженералі Гарант м. Хмельницький

до Відкрите акціонерне товариство "Старосинявське автотранспортне підприємство 16850" смт. Стара Синява Старосинявського району

про стягнення 12 505,72 грн.

Суддя  Гладюк Ю.В.

представники сторін:

від позивача: Надточа З.С. –за довіреністю №17080-1/14 від 21.12.06р.

від відповідача: не з’явився

Суть спору: Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача 12 505,72 грн. заборгованості по страхових платежах за перевезення пасажирів, відповідно до договору №000012 від 01.03.1999р. про проведення особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, а також 3 617,85 грн. заборгованості по страхових платежах відповідно до договорів обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач  незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив двічі, про наявність поважних причин невиконання вимог суду суд не поінформував. За таких обставин  суд  розглядає справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України,  за наявними матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що 01.03.1999р. між Хмельницькою ОДС УСК „Гарант-Авто”, що діяла від імені ВАТ УСК „Гарант-АВТО” м. Київ та відповідачем укладено договір (агентську угоду) №000012 про проведення особистого страхування від нещасних випадків на транспорті. З грудня 2006р. ВАТ УСК  „Гарант-АВТО” і відповідно Хмельницька ОДС УСК „Гарант-Авто” перейменовані на ВАТ „УСК „Дженералі Гарант” і Хмельницьку філію ВАТ „УСК  „Дженералі Гарант”.

Згідно даного договору відповідач проводить страхування пасажирів безпосередньо через водіїв автобусів котрі перевозять пасажирів і продають їм квитки.

Страховий платіж згідно указаного договору на маршрутах приміського сполучення становить 5 % від вартості проїзду і 2 % на маршрутах міжміського, міжобласного сполучення (пункти 1.2, 1.3 договору).

Сума страхового платежу разом з вартістю квитка, отриманого від пасажирів, здається водіями в касу відповідача.

У відповідності з п.4.2 договору відповідач зобов’язаний перераховувати страхові платежі, отриманні через водіїв автобусів при продажі квитків пасажирам при їх перевезенні, на рахунок Страховика подекадно з остаточним перерахуванням коштів до 10 числа наступного місяця.

Станом на 01.01.07р. заборгованість відповідача по страхових платежах за перевезення пасажирів складає 10 883,77 грн, що підтверджується актом звірки від 01.01.2007р.

Крім того між сторонами укладені договори (поліса) №ВА-1733628, №ВА-1446, №ВА-1627, №ВА-1630 від 01.04..2006р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у відповідності із Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»від 01.07.2004р. №1961-ІУ на загальну суму 5239,80 грн.

В період дії вищевказаних полісів відповідач із загальної суми частково сплатив позивачу страховий платіж у сумі 3 617,85 грн.

Станом на 01.01.2007р. заборгованість відповідача перед позивачем по страхових платежах становить 1621,95 грн. (5239,80 грн-3617,85грн), що підтверджується актом звірки від 15.01.2007р.

Страховий платіж є валовим доходом позивача від страхової діяльності і за який позивач сплачує податок у бюджет.

Позивачем на адресу відповідача 01.03.2007р. надсилалась претензія №379, яка була залишена останнім без задоволення, посилаючись на відсутність коштів.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського  кодексу  України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Позов обґрунтований, підтверджений належними доказами, а тому підлягає задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача.

Керуючись п. 2 ст. 175, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в :

Позов  задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Старосинявське автотранспортне підприємство 16850”  (смт. Стара Синява, вул. Ватутіна, 95, р/р 0 в ХОД „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 315966, код 21334780)  на користь Відкритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант” в особі Хмельницької філії ВАТ „УСК Дженералі Гарант”  (м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 6, р/р 2557 в Хмельницькій філії „Укрексімбанк”, МФО 315609, код 21313750)  –12 505,72 заборгованості, 125,06 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      Ю.В. Гладюк