ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

13.11.2007                                                                             Справа №  4/317-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства закритого типу "Аграрно-Екологічне

Об'єднання "Трахтемирів" м. Київ

до приватного сільськогосподарського підприємства "Україна"

с. Щорсівка Генічеського району Херсонської області

про   стягнення 13000грн. 00коп.

Представники сторін в засідання суду не прибули

Відповідно до розпорядження голови господарського суду № 244 від 14.09.2007 року справу передано на розгляд  судді Ємленіновій З.І.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 10000грн.00коп. заборгованості та 3000грн. 00коп. пені, посилаючись на несвоєчасні розрахунки за агротехнічні та інші роботи зі збирання зернових культур за договором  № 02/06а від 01.06.2005 року.

Ухвалами  суду від 25.09.2007 року та від 23.10.2007року розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою представників сторін та неподанням ними витребуваних судом документів.

Позивач, який  належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, втретє не прибув в судове засідання, надіславши заяву про зміну предмету  спору. Він  просить     стягнути  з  відповідача 27,8тон  пшениці 6  класу, зазначивши, що незважаючи на те, що  розрахунки  за надані послуги відповідач здійснював грошовими  коштами, однак письмової  домовленості   між  сторонами  не  існувало, тому він  повинен  провести розрахунки  пшеницею.  Підставою  стягнення пені він  зазначає пункт 5.3 договору від 01.06.2005року, збільшивши її розмір  до 3640грн.00коп.

Заява про  збільшення розміру пені судом не  приймається до  розгляду, оскільки  позивачем не  надано  обґрунтованого розрахунку цієї  суми з зазначенням  періоду, за який її  нараховано.

Крім  того, позивач просить  вирішити спір  у відсутність  його  представника.

Відповідач  своїм правом на судовий захист не скористався,  в засідання суду втретє  не  з'явився, відзив на позов і витребувані судом документи не надав, незважаючи на те,  що  був повідомлений про  час розгляду справи.

За таких  підстав, справа відповідно до  статті 75 ГПК України розглядається без  участі представника відповідача, за наявними  в справі доказами, оскільки  подальше відкладення розгляду справи призведе до  порушення строку вирішення спору.

Дослідивши наявні в справі та надіслані додатково  позивачем докази, суд дійшов до  висновку про  те, що  позовні вимоги підлягають  частковому задоволенню  з  урахуванням наступних  підстав.

Між  сторонами  01.06.2005року  укладено  договір №02/06а, згідно з  яким  позивач прийняв на себе обов'язки за  дорученням  відповідача виконати  для останнього  комплекс агротехнічних робіт  по  збиранню  зернових.

Відповідно до  пункту  2.2.1 договору від 01.06.2005року  позивач зобов’язався здійснити  комплекс агротехнічних  робіт  згідно з  умовами, порядком та в обсягах, відповідно до  додатків до  договору. Додатком №1 до  договору від 01.06.2005року сторони  узгодили, що  розрахунок за     збирання сільськогосподарських  культур  на площі 612 га здійснюється зерном пшениці 6 класу із  розрахунку 3,6ц  за 1 га,  а всього –220,3 тони пшениці.

Наданим до  матеріалів справи  актом виконаних  робіт  від  25.07.2005року підтверджується, що  позивач виконав, а відповідач прийняв  роботи  по  збиранню  зернових на площі 612 га,  за що  належить  до  сплати  зерно  пшениці в кількості 220,3тонни на суму 79308грн.00коп.

Відповідно до  статті 629 ЦК України укладений між  сторонами  договір від 01.06.2005року є обов'язковим для виконання і сторони повинні дотримуватися взятих  на себе зобов'язань за договором, оскільки стаття 525 ЦК України не  допускає  односторонньої  відмови  від  зобов'язання , або  односторонньої  її  зміни.

Відповідно до  пункту 3.3 договору відповідач зобов'язався здійснити  розрахунки  за надані позивачем послуги сільськогосподарською продукцією на протязі 30  банківських  днів з  моменту виконання робіт. Свої  обов'язки  він  виконав частково, сплативши коштами 69.308грн.00коп. Його  борг  становить  за розрахунком позивача 10000грн.00коп, що в перерахунку на зерно  пшениці становить  27,8 тонни  пшениці 6 класу.

Доказів  передачі зазначеної  кількості пшениці, або  будь-яких  заперечень  проти  позову відповідач суду не  надав, тому вимоги  позивача про  вилучення у відповідача 27,8 тонни  пшениці 6 класу підлягають  задоволенню.

Розглядаючи  позовні вимоги  в частині стягнення пені, суд  виходить  із  наступного.

Пункт 6 ст.231 Господарського  Кодексу  України визначає, що  штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань  встановлюються у відсотках,  розмір  яких  визначається  обліковою  ставкою  Національного  банку України за весь  час  користування чужими  коштами, якщо  інший  розмір  відсотків  не  передбачено  законом або  договором.

В той же час відповідно до  ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних  санкцій  за прострочення виконання зобов'язання, якщо  інше не  встановлене законом або  договором, припиняється через  шість місяців від  дня, коли зобов'язання мало  бути  виконано. Тобто, за нормами  ГК України штраф та пеня  не  мають тривалого  характеру та через  шість  місяців після дня виникнення прострочки слід  припинити  їх  нарахування.

Сторони пунктом 5.2 договору  від  01.06.2005року не  визначили  конкретного  періоду  нарахування пені, а лише обмежили  її   розмір  0,1% загальної  вартості робіт за кожен  день  прострочки, не  визначивши при  цьому кінцевий  термін  обчислення пені,  тому суд  вважає  необхідним застосувати  норму ч.6 статті  232 ГК України, у зв'язку з  чим нарахування пені повинно  бути  припинено через  шість  місяців від  дня, коли зобов'язання  мало  бути  виконано. Зобов'язання відповідач повинен  був виконати  до 01.09.2005року. Таким чином, виходячи  із  вимог  ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування пені припинилося  01.03.2006року.

Суд  також  зазначає, що в силу статті 232 Господарського  Кодексу України, при  реалізації  в  судовому порядку  відповідальності  за порушення в сфері  господарювання застосовуються  загальний та скорочені строки позовної  давності, передбачені Цивільним Кодексом України, якщо  інші строки  не  встановлені Господарським  Кодексом України.

Статтею 258 ЦК України визначені спеціальні строки  позовної  давності в один  рік в частині стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином статті  258 ЦК України та 232 ГК України підлягають  застосуванню  одночасно, оскільки  вони  не  суперечать, а доповнюють  одна одну.

Період  нарахування пені  в силу ч.6 статті 232 ГК України  починається з  01.09.2005року та закінчується 01.03.2006року. З позовом позивач звернувся 23.08.2007року. Таким чином, строк позовної  давності позивачем також пропущено, тому в задоволенні позовних  вимог щодо  стягнення   пені  слід  відмовити.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового  процесу відповідно до  ст.49 ГПК України відносяться  на сторони  пропорційно  від  суми  задоволених  позовних  вимог.

З урахуванням  зазначених  норм закону, керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82-84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити  частково.

2. Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" с. Щорсівка Генічеського району Херсонської області, р/р 260017246 в ХОД „Райффайзенбанк  „Аваль” м.Херсона, МФО 352093, код 31013360 на користь акціонерного товариства закритого типу "Аграрно-екологічне об'єднання "Трахтемирів" м. Київ, вул.Нагірна №27, р/р №26001236 в АБ „Укргазбанк” м.Київ, МФО 320478, код 24735841 –27,8 тони пшениці 6 класу, 100грн.00коп.  витрат  по  сплаті державного  мита та 90грн.77коп. витрат за інформаційно-технічне  забезпечення судового  процесу.

Наказ  видати  після набрання рішенням  законної  сили.

3. В стягненні 3000грн.00коп. пені  відмовити.

Суддя                                                                  З.І. Ємленінова

Р ішення оформлено  відповідно до

ст.84 ГПК України 16.11.2007року.