ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"08" серпня 2007 р.                                                                               Справа №  16/3266

Господарський суд Черкаської області в складі:  головуючого - судді Спаських Н.М.

при секретарі: Волна С.В.,  за участю представників сторін:

від позивача: Олефіренко М.В.- директор,Федорченко А.М. за довіреністю;                    від відповідача: Ахмістов  О.М. . - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Черкаси справу за  первісним позовом Товариства з  обмеженою  відповідальністю  "Турбомаш"   до Відкритого акціонерного товариства "Азот"  про  стягнення 138 133,76 грн.  та  за  зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства  "Азот "  до  Товариства з  обмеженою  відповідальністю "Турбомаш"  про  стягнення 40 658,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред’явлено позов про стягнення з відповідача заборгованості за   передані запасні частини до компресора в  сумі 138 133,76 грн.  на  підставі  умов договору № 136-04/949-430 від 18  жовтня 2004  року, укладеного між сторонами.

Відповідач заявив зустрічний позов про стягнення з позивача пені в сумі                                    35 365,27 грн.,  1 326,20 грн. 3% річних та 3 961,16 грн. інфляційних, а всього  на  загальну  суму 40 652,63 грн.  також на підставі умов договору № 136-04/949-430 від 18  жовтня 2004  року. Зустрічний позов прийнято судом до розгляду спільно з первісним позовом ухвалою від 02.08.2007 року у відповідності до ст. 60 ГПК України

Представники сторін в  судовому  засіданні  підтримали свої  позовні  вимоги, а проти взаємних вимог заперечили і просять у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін  та  дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що первісний позов підлягає до  часткового задоволення, а в  задоволенні   зустрічного позову  слід  відмовити повністю, виходячи з наступного:

По первісному позову:

18  жовтня 2004  року між сторонами  по  справі укладено  договір                                   № 136-04/949- 4300. У  відповідності  до умов даного договору, позивач зобов'язався виготовить та  передати, а відповідач - прийняти і оплатити запасні  частини до  компресора - циліндри в кількості чотирьох штук. У відповідності до п. 2.2. договору, загальна  вартість обладнання становить 1 105 084,80 грн.

Укладений сторонами договір відповідає ст. 837 ЦК України і є  договором підряду. У відповідності до договору підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника) і передати її результат, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений за домовленістю сторін строк.

У відповідності    до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3 договору  відповідач  зобов'язався  провести  оплату   за  виготовлення  циліндрів  в  наступному  порядку:

- 30 %  загальної  суми  на  протязі  5  банківських  днів  з  моменту  підписання  сторонами  договору;

- 20 % загальної  суми  через 95  банківських днів  з  дати  підписання  сторонами договору;

- остальні 50 %  загальної  вартості  на  протязі 5 банківських  днів  окремо  за  кожен  циліндр   після  поставки.

У відповідності до п. 3.1. договору - строк поставки складає 240 днів з часу підписання договору та виконання п. 2.3.1. про оплату 30% загальної вартості договору.

Згідно первинних документів, позивач поставив відповідачу 4 циліндри згідно накладних, що є в справі від 07.10.2005 року; від 04.11.2005 року; від 12.12.005 року та від 22.02.2006 року.

Спору з приводу неотримання циліндрів чи щодо їх якості між сторонами немає.

За доводами позивача, що підтверджується первинними документами у  справі,  за  період  з 01.11.2004 року  по 18.06.2007 року , відповідач  свої  договірні  зобов‘язання   по оплаті товару виконав  частково :

- 01.11.2004 року  відповідач  сплатив  331 525,00 грн. ( платіжне  доручення  № 11723);

- 02.02.2005 року - 221 019,96 грн.  ( платіжне  доручення  № 92753);

- 17.10.2005 року - 138 135,60 грн.  ( платіжне  доручення  № 103335);

- 24.11.2005 року - 138 135,60 грн.  ( платіжне  доручення  № 2773);

- 04.01.2006 року - 138 135,60 грн.  ( платіжне  доручення  № 9),  а  всього  на  загальну  суму 996 951,76 грн. з призначенням платежу "за циліндр компресора згідно договору  № 136-04/949-430 від   18  жовтня 2004  року".

Залишок боргу по оплаті циліндрів становить  138 133,04 грн. (1105084,80-996951,76).

За розрахунками позивача залишок боргу становить 138 133,76 грн. що є математичною помилкою, яка  позивачем не усунута.

До стягнення з відповідача належить 138 133,04 грн., оскільки доказів проведення повного розрахунку відповідач суду не надав.

Спору по розміру заборгованості між сторонами немає.

У заяві від 24.08.2006 року № 430-29-38/22-1342 про залік зустрічних однорідних вимог відповідач визнає, що  його борг перед позивачем складає 138 133,04 грн. станом на 23.03.2006 року

По зустрічному позову:

За зустрічним позовом позивач просить стягнути 35 365,27 грн. пені за прострочення поставки циліндрів, 1 326,20 грн. процентів річних та 3 961,16 грн. інфляційних, а  всього  на  загальну  суму 40 652,63 грн.

З п. п. 3.1. договору вбачається, що строк поставки складає 240 днів з часу підписання договору та виконання п. 2.3.1. про оплату 30% загальної вартості договору.

Тобто за договором всі циліндри повинні бути передані відповідачу до 01.07.2005 року ( 240 днів після 01.11.2004 року).

Передача останнього циліндра відбулася лише 22.02.2006 року за накладною № 01.

У відповідності до п. 7.2. договору, за порушення строків поставки продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений договором строк.

Дана умова договору про пеню за порушення строків поставки суперечить ч. 3 ст. 549 ЦК України, якою визначено, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Зобов'язання по поставці товару є натуральним, а не грошовим, а тому встановлення за його порушення відповідальності у вигляді пені є неправомірним. Посилання відповідача на положення ГК України суд до уваги не приймає, оскільки ГК України  взагалі не визначає за що нараховується пеня, а за що штраф на противагу Цивільному Кодексу.

Розрахунок пені на загальну суму 173 498,31 грн.  за зустрічним позовом зроблено вірно, але пеня до застосування за не грошове зобов'язання не підлягає.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що нарахована ним пеня в сумі 173 498,31 грн. та вимоги позивача за первісним позовом про стягнення 138 133,76 грн. основного боргу повинні бути погашені взаємозаліком однорічних вимог, про що поставнику направлялася заява від 24.08.2006 року № 430-29-38/22-1342.

З приводу даної заяви представники ТОВ "Турбомаш" надали суду письмове пояснення від 02.08.2007 року про те, що підприємство не давало своєї згоди на зарахування однорідних вимог.

У відповідності до постанови ВГСУ від 22.07.2004 року № 15-03/186,  за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то вона вправі на підставі ст. 16 ЦК і ст. 20 ГК України звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 205 ЦК України,  у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Ст . 601 ЦК України не передбачає, що мовчання респондента на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог є  згодою на цю заяву. ВАТ "Азот" при  написанні заяви про залік зустрічних однорідних вимог також не попереджало ТОВ "Турбомаш" про те, що ненадання відповіді на заяву буде розцінюватися як згода на проведення заліку.

Виходячи з вищевикладеного, суд не може погодитися з доводами позивача за первісним позовом про те, що зобов'язання по сплаті  боргу за циліндри в сумі 138 133,04 грн. слід вважати припиненим шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вимоги по зустрічному позову в частині стягнення пені в розмірі 35 365,27 грн.                   ( 173 498,31-138133,04)  до задоволення не підлягають з вищевикладених мотивів про те, що встановлення пені за не грошове зобов'язання суперечить ст. 549 ЦК України.

Позивач за зустрічним позовом також просить стягнути з ТОВ "Турбомаш"  3 % річних за несвоєчасну сплату пені (35 365,27 грн.) за прострочення поставки циліндрів в загальній сумі 1 326,20 грн. за 15 місяців прострочення та інфляційні на цю ж суму пені в розмірі 3 961,16 грн. період з травня 2006 року по травень 2007 року.

Дані вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з такого:

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення  та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язується вчинити на користь другої сторони певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти). Вид зобов'язання визначається з предметом договору.

Згідно договору сторін зобов'язанням було поставити циліндри, за які замовнику  слід провести розрахунки.

Виходячи з цього, сплата пені не є зобов'язанням в розумінні ст. 509 та 625 ЦК України, а лише санкцією за порушення зобов'язання і міститься в главі 51 ЦК України "Правові наслідки порушення зобов'язання. Відповідальність за порушення зобов'язання".

Пеня не може бути одночасно і зобов'язанням і відповідальністю за невиконання зобов'язання.

З цих підстав нарахування інфляційних та процентів річних на пеню є неправомірним і до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, первісний позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути лише 138 133,04 грн., а в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача по справі слід стягнути по 1 381,36 грн. на відшкодування сплаченого державного мита та 118,00 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Азот" , ідентифікаційний  код 00203826,  м. Черкаси,  вул. Першотравнева, 72 на  користь Товариства з  обмеженою  відповідальністю "Турбомаш", ідентифікаційний   код  30452280,                  м. Суми, вул. Кірова, 98 А – заборгованість за   продукцію в  сумі 138 133,04 грн., 1 381,36 грн.   державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні решти вимог по первісному позову - відмовити.

3.  В задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя                                                                                          Н.М. Спаських