ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" липня 2007 р.                                                                   Справа № А6/130-07

12.20 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого                                                    судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                             Петровій Л.М.

розглянувши адміністративну справу № А6/130-07

за позовом Державної податкової інспекції у Обухівському районі, м. Обухів

до Спілки співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Придніпровське», с. Трипілля, Обухівський район

про  стягнення 38 155,17 грн.

Представники:

від   позивача  Кононов Ю.М. (дов. № 02/10/10 від 10.04.2006 р.)

від   відповідача  Завальнюк В.В. (дов. № 01/05 від 07.05.2007 р.)

Обставини спору:

Державна податкова інспекція у Обухівському районі (далі - позивач) звернулась з адміністративним позовом до Спілки співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Придніпровське»(далі - відповідач) про стягнення 38155,17 грн.

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 26.03.2007 року  за правилами  Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Позовні вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,  внаслідок чого за ним утворився податковий борг перед бюджетом.

Представник відповідача проти позову заперечує, проте відзив з документальним обґрунтуванням власної позиції суду не надав.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд,

встановив:

Спілка співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Придніпровське»зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 23.08.2005 р.

Відповідно до розрахунку позивача, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 38155,17 грн. податкових зобов’язань перед бюджетом.

Працівниками ДПІ у Обухівському районі проведено виїзну планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Перевіркою було встановлено порушення вимог:

- пп..11.1 п. 11 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 22.05.1997  р. №564/231/33646315 №285/97-ВР, пп. «б»п.4.1.4 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000 р. (із змінами та доповненнями), а саме відповідачем не було подано до ДПІ в Обухівському районі податкові декларації про прибуток за 4 квартал 2005 р. та І квартал 2006 р.

- 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «По оподаткування прибутку підприємств», а саме відповідач не включив до складу валових доходів дохід від поворотної фінансової допомоги  в 4 кварталі 2005 року в сумі 117189,68 грн.

За результатами перевірки складено акт №564/231/33646315 від 17.08.2006 р., на підставі якого ДПІ у Обухівському районі було винесено податкове повідомлення-рішення: форми «Р»за №/0/1543 від 04.09.2006 р. за яким донараховано: податок на прибуток в сумі 29297,42 грн., штрафні санкції в сумі 9129,23 грн., всього донараховано 38426,656 грн. Частково сплачено 278,44 грн. Таким чином, недоїмка становить 38148,21 грн.

За несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання відповідно до ст. 16 Закону України №2181-ІІІ нарахована пеня в сумі 6,69 грн.

Статтею 5 Закону України № 2181-ІІІ встановлено, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки,  визначені цією  статтею,  визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1.).

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ податковий борг (недоїмка) - це податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України  № 2181-ІІІ передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем  відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4. пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі   коли   відповідно   до   закону  контролюючий  орган самостійно визначає податкове зобов'язання  платника  податків  за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки,  визначені у законі з відповідного податку, а  за  їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання  податкового  повідомлення про таке нарахування.  Коли ж  податкове зобов'язання визначено контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. «а»-«в»п. п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов‘язаний погасити  нараховану суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів від дня  отримання  податкового повідомлення.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно підпункту 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону є виключно податкові органи.

У разі, коли платник податків, як це передбачено підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Так,  позивачем  у відповідності до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог, затвердженого наказом ДПА України № 266 від 03.07.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2001р.  ДПІ у Обухівському районі виставлено відповідачу податкові вимоги  за № 1/582 від 06.10.2006 р. на суму 38416,31 грн. та за №2/714 від 05.12.2006 р., які були вручені відповідачу особисто. Дані податкові вимоги були залишені відповідачем без задоволення та не були відкликані податковим органом.

Податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались.

Згідно підпункту 7.2.1. пункту 7.2. ст. 7 Закону України № 2181-ІІІ джерелами   погашення   податкового   боргу   платника податків   за   рішенням   органу  стягнення,  які  є  виконавчими документами, є  будь-які  активи  платника  податків  (його  філій, відділень,   інших   відокремлених   підрозділів)   з  урахуванням обмежень,   визначених  цим  Законом,  а  також  іншими  законами.

Як передбачено п. 1.7. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ активи   платника   податків  - це  кошти,  матеріальні  та нематеріальні цінності,  що належать юридичній або фізичній  особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. ст. 3 Закону України № 2181-ІІІ активи  платника  податків   можуть   бути   примусово стягнені  в  рахунок  погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990  № 509-XII, державні податкові інспекції в районах,  містах без районного поділу,   районах  у  містах,  міжрайонні  та  об`єднані  державні податкові інспекції подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход  держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках  -  коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також  про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись  ст.ст. 17, 94, 160, 162, 163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Спілки співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Придніпровське» (08722, Київська обл., Обухівський район, м. Обухів, вул. Дружби, 6, ) на користь Державної податкової інспекції у Обухівському районі (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Каштанова, 20, р/р 0449 в ВДК в Київській області, МФО 821018) 38 155 (тридцять вісім  тисяч сто п’ятдесят п’ять) грн. 17 коп. податкової заборгованості.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя