ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  45/317

06.08.07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів"

до                  Державного комітету України з державного матеріального резерву

про                стягнення 26220,76 грн.

Суддя    Балац С.В.

Представники:

позивача:       Мельник М.Я., дов. від 20.07.2007

відповідача:  Головня М.А., дов. від 19.12.2006 № 2/6924

Суть спору: стягнення 26220,76 грн. основного боргу за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, яка утворилась за період з 01.09.2005  по 01.04.2007.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача на зберіганні знаходяться матеріальні цінності мобілізаційного резерву. Позивач стверджує, що за період з 01.09.2005  по 01.04.2007витрати останнього на утримання зазначених матеріальних цінностей склали 26220,76 грн. Тому позивач просить стягнути вказані витрати з відповідача.

Відповідач проти задоволення позову усно заперечив з тих підстав, що зерно на зберігання прийнято позивачем 26.09.2005 і тому останній безпідставно вимагає плату за зберігання з 01.09.2005. Також відповідач вважає, що відшкодування  витрат повинно здійснюватись в межах бюджетних надходжень.

Ухвалою від 06.07.2007  порушено провадження у справі № 45/317 та призначено її до розгляду на 25.07.2007.

В судовому засіданні 25.07.2007 оголошувалася перерва до 06.08.2007, про що сторони повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 06.08.2007,  за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами укладено договір відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 31.08.2005 № юр-2зб/321-2005.

За умовами цього договору позивач здійснює відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву (п. 1.1. договору) та зобов’язаний щорічно подавати відповідачеві звіт по формі № 1 (п. 2.7. договору).

Відповідач, в свою чергу, зобов’язаний відшкодовувати витрати на зберігання цінностей виходячи з розрахунку –2,50 грн. (в т.ч. ПДВ) за тонно-місяць (п. 3.1., 4.1. договору).

Тобто відповідач зобов’язаний відшкодувати позивачеві понесені останнім витрати на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву виходячи із зазначеного розрахунку за період зберігання.

На зберіганні відповідача знаходяться матеріальні цінності матеріального резерву, а саме зерно в кількості 524,328 тонн.  Цей факт підтверджується Приймальним актом (зберігальне зобов’язання № 1) від 26.09.2005.

Згідно п. 7 Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 № 532  відшкодування витрат, пов'язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між Держкомрезервом та відповідальним зберігачем за формою згідно з додатком, за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством.

Підприємствам, що здійснюють зберігання цінностей державного матеріального резерву, відшкодування витрат з державного бюджету передбачене п. 5 ст. 11 Закону.

При цьому, законодавством передбачено відшкодування тільки витрат, а не оплата послуг зі зберігання, тобто договір зберігання в даному випадку є безоплатним.

Обов’язок поклажодавця (відповідача) відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі при безоплатному зберіганні передбачений ст. 947 Цивільного кодексу України.

Причина виникнення спору полягає в тому, що позивач, виконуючи свої обов’язки зі зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, вимагає відшкодування витрат,  а відповідач вважає,  що таке відшкодування повинно здійснюватися виключно в межах бюджетних надходжень.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Договір  є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (статті  526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Не звільняють відповідача від виконання зобов’язання й норми Бюджетного кодексу України.

Тому посилання відповідача на те, що відшкодування витрат повинно здійснюватися виключно в межах фактичного бюджетного фінансування судом не приймається.

Позивач вказує, що період зберігання становить з 01.09.2005 по 01.04.2007.

Вказане твердження позивача є необґрунтованим, оскільки згідно Приймального акту (зберігальне зобов’язання № 1) позивачеві передано на зберігання зерно  26.09.2005 року. Тому фактичний час зберігання становить з 26.09.2005 по 01.04.2007 (19 календарних місяців та 5 днів).

Отже, за період з 26.09.2005 по 01.04.2007 вартість зберігання, за розрахунком суду, складає:

19 місяців х 2,50 грн. х 524,328 тонн  + 524,328 тонн х 2,50грн. / 30 днів (у вересні 2005) х 5 днів = 25124,05 грн. (в т.ч. ПДВ).

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за період з 01.09.2005 по 01.04.2007 підлягають задоволенню частково в сумі 25124,05 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву (01601, м. Київ вул. Пушкінська, 28 , з рахунку визначено Державним казначейством України) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів" (47302, Тернопіль, Збаразький р-н, м. Збараж, вул.. Грушевського, 90, код 31273402, рах.2741 в філії Тернопільське ЦВ ПІБ м. Тернопіль, МФО 338426) –25124 (двадцять п’ять тисяч сто двадцять чотири) грн.  05 коп. –основного боргу, 251 (двісті п’ятдесят одна) грн. 24 коп. –витрат по оплаті державного мита, 113 (сто тринадцять) грн.  06 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

4. В задоволенні решти вимог відмовити.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                              С.Балац

Дата підписання рішення : 21.08.2007