ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

31.10.07                                                                                           Справа  № 4/550-8/36

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                      Мурської Х.В.

суддів                                                          Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання            Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства “Тернопільобленерго”, м. Тернопіль

на рішення Господарського суду  Львівської області  від  10.07.2007 року

у справі      № 4/550-8/36  , суддя Гутьєва В.В.,

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Тернопільобленерго”, м. Тернопіль

до відповідача Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця”, м. Львів

про стягнення 9 278 грн. 20 коп. боргу,

за участю представників

від позивача – Стопник-Медведюк О.С. - юрисконсульт;

від відповідача –Валага О.О. - юрисконсульт.

Сторонам роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід колегії суддів не поступало, від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами представники сторін відмовились.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.07.2007 року у справі №  4/550-8/36 у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Тернопільобленерго” про стягнення з Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” 9 278 грн. 20 коп. завданих збитків –відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване безпідставністю вимог позивача, їх невідповідністю вимогам законодавства. Так, місцевим господарським судом встановлено, що позивачем в обґрунтування позовних вимог не подано жодних доказів, які б з достовірністю підтверджували прокладення позивачем кабеля 10 КВ з дозволу начальника залізниці. Крім того, позивачем при прокладенні кабеля 10 КВ порушено “Правила  улаштування електропристроїв”, що призвело до пошкодження кабелю при виконанні працівниками Львівського центру механізації колійних робіт земляних робіт.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач –ВАТ “Тернопільобленерго”, звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, згідно поданої заяви про уточнення вимог апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в користь позивача з Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” стягнути 9 278 грн. 20 коп. завданих збитків.

Відповідач, Державне територіально-галузеве об’єднання “Львівська залізниця” у відзиві на апеляційну скаргу, спростовує наведені в апеляційній скарзі обставини та просить рішення Господарського суду Львівської області у даній справі залишити без змін так як останнє винесено на підставі повного та всебічного дослідження усіх фактичних обставин справи та вірного застосування вимог законодавства.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши думки представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам законодавства, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 19.06.2006 року працівниками Львівського центру механізації колійних робіт, при виконанні земляних робіт в районі залізничної станції «Зборів», що знаходиться за адресою с. Млинівці Зборівського району Тернопільської області, було пошкоджено кабельну лінію Зборівського РЕМу ВАТ «Тернопільобленерго». На підставі даної обставини було складено акт від 19.06.2006 року, згідно якого зафіксовано пошкодження ізоляції кабеля 10 КВ позивача.

Даний акт було підписано представниками відповідача та представником позивача. При цьому, представник позивача, при підписанні акта, виклав свої зауваження, а саме: проект капітальних робіт і дозвіл на проведення робіт в охоронюваній зоні відсутні.

17 серпня 2006 року позивач скерував на адресу відповідача претензію за № 6  з вимогою про сплату суми завданих збитків в розмірі 9 278 грн. 20 коп., яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

З метою захисту порушеного права, позивач звернувся з позовом до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача завданих збитків.

В обґрунтування позовних вимог та доводів апеляційної скарги, скаржник покликається на порушення зі сторони відповідача Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж - Додатку до правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМ України від 04.03.1997 р. № 209, зазначаючи при цьому, що останній перед виконанням земляних робіт в охоронюваній зоні не повідомив позивача і , відповідно, не отримав письмового дозволу на проведення таких робіт, а тому зобов’язаний відшкодувати позивачу завдані неправомірними діями збитки. Згідно наявного в матеріалах справи кошторису попередньої вартості робіт, виконаних позивачем на відновлення пошкодженого кабеля, сума збитків, завданих відповідачем, становить 9 278 грн. 20 коп.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Відповідно до п. 3 Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж, на які покликається скаржник, підприємства, установи, організації, окремі громадяни, що мають намір виконувати роботи у межах охоронних зон електричних мереж, повинні не пізніше як за три доби повідомити про це енергопідприємство за умови своєчасного одержання письмового дозволу від нього на виконання цих робіт за формами, наведеними у додатках N 1, 2 до цих Умов. Дозвіл складається у двох примірниках. До нього, за необхідності, додається план із зазначенням розміщення та глибини залягання кабельних ліній електропередачі, складений згідно з актом уточнення їх трас за формою, наведеною в додатку N 3 до цих Умов.

Проте, як правомірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 3.28 “Правил технічної експлуатації залізниць України”, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 № 50/1854, пересічення залізниць лініями електропередачі можуть бути допущені тільки з дозволу начальника залізниці.

Крім того, згідно з п. 2.3.97 “Правил улаштування електропристроїв”, узгоджених з Держбудом СРСР 13.01.1977 р. та затверджених Головним технічним управлінням та Держенергонаглядом Міненерго СРСР 05.10.1979 р., при пересіченні кабельними лініями залізниці мінімальна глибина прокладання кабелю повинна становити не менше 1 метра від полотна дороги.

Як вбачається з акта 19.06.2006 року, глибина залягання кабелю становила 30-35 см, що свідчить про допущені порушення при його прокладанні саме позивачем. Окрім цього, в даному акті засвідчено факт відсутності вказівних знаків наявності (пролягання) кабеля.

В апеляційній скарзі скаржник також покликається на те, що вищезазначені Правила неправомірно застосовані судом до даних правовідносин, оскільки не мають зворотної сили у часі. В обґрунтування даних обставин зазначає, що кабельна лінія на ділянці ст. Зборів 1384 км. ПК4 збудована у 1960 - 1963 роках Тернопільським обласним енергетично експлуатаційним управлінням сільського господарства, яке було структурним підрозділом «Укрсільенерго».

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження даних обставин, а саме факту прокладення кабельної лінії саме у 1960-1963 роках та правомірності прокладення такого кабелю Зборівським РЕМ.

У відповідності до вимог п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, що є наслідком виникнення деліктного зобов’язання.

Об’єктом деліктних зобов’язань виступає відшкодування, яке боржник зобов’язаний надати кредитору –юридичній особі, якій заподіяно шкоду. Дане відшкодування може полягати в поновленні майнової сфери потерпілого в натурі або в повному відшкодуванні заподіяних збитків.

Позивач же обгрунтував як підставу звернення до суду  завдані йому збитки неправомірними діями відповідача При цьому, судова колегія зазначає, що в даному випадку збитки не класифікуються по класичній правовій природі як неустойка, штраф, пеня, а як відповідні майнові кошти, необхідні для поновлення порушеного права позивача.

У деліктному зобов’язанні обов’язок заподіювача спрямований на поновлення порушеного абсолютного права, або –на відшкодування заподіяних збитків.

Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу  правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка, причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність, встановлену ст.1166 ЦК України.

Щодо наявності безпосереднього (прямого) причинового зв’язку, то судова колегія зазначає наступне. Причиновий зв’язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв’язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода –наслідком. Встановлення причинового зв’язку дає можливість визначити суб’єкта відповідальності та її межі. При цьому, причиновий зв’язок має місце тоді, коли діяння суб’єкта заподіяло наслідок (шкоду), передує наслідку, містить неминучість або реальну можливість настання наслідку або коли наслідок закономірно породжується у конкретних умовах саме цим діянням суб’єкта, а не діянням інших осіб чи настає вслід за діянням суб’єкта.

У відповідності до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З матеріалів справи не вбачається пошкодження кабелю з вини ДТГО “Львівська залізниця”.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області  законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для скасування такого.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2007 року у справі №  4/550-8/36 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя                                                                            Мурська Х.В.

Суддя                                                                                                   Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                   Кордюк Г.Т.