ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.09.07                                                                                           Справа  № П-12/55

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів                                           Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ «Оріана-Галев»№225 від 30.07.07р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2007 року

у справі    №П-12/55

за позовом прокурора м. Калуша в інтересах держави в особі Калуської міської Ради

до відповідача 1 ТзОВ «Оріана-Галев», м. Калуш

до відповідача 2 ВАТ «Оріана», м. Калуш

про визнання права власності на відходи

За участю:

Від позивача Гуменяк Н.В.

Від відповідача 1 Іванов О.Б.

Від відповідача 2 –не з’явився;

Від прокуратури: Шумелда Р.Р.

В ході судового засідання представникам сторін та прокурору права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечень щодо складу суду не поступало.

Встановив: рішенням господарського суду Івано-Франківської області (суддя Матуляк П.Я.) від 17.07.2007р. у справі №П-12/55 задоволено позовні вимоги.

Рішення суду мотивоване тим, що токсичні відходи (гексахлорбензол в кількості 11067 тон), які накопичувалися ВАТ «Оріана», були захоронені на полігоні ДП „Завод „Фітон" ВАТ „Оріана". В 2000 році, в рахунок погашення заборгованості перед Українсько-канадським спільним підприємством „Галев ЛТД'", майно, що знаходилося на балансі ДП „Завод „Фітон" ВАТ «Оріана», в тому числі і полігон, на якому було захоронено токсичні відходи, було передано УКСП „Галев ЛТД" і в подальшому його було внесено до статутного фонду ТзОВ „Оріана-Галев". Поскільки, відходи є невід'ємною частиною полігону, тому ці відходи є власністю ТзОВ „Оріана-Галев".

Відповідач 1 з рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про відходи»питання про відходи при передачі полігону окремо не вирішувалося. Доказів передачі відходів сторонами не подано.

Прокурор у відзиві зазначає, що захоронений у кількості 11067 т. гексахлорбензол є невід'ємною частиною полігону токсичних відходів, оскільки під захороненням, відповідно до Закону України «Про відходи»розуміють остаточне розміщення відходів при їх видаленні у спеціально-відведених місцях, чи на об'єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини не перевищував установлених нормативів, тому просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні представник доводи прокурора підтримав, просив залишити рішення господарського суду без змін апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач 2 –ВАТ «Оріана»відзиву на апеляційну скаргу не подав, явку представника не забезпечив, належними чином повідомлявся про час розгляду справи, тому колегія вирішила розглянути справу без його участі, за наявними доказами у справі.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.07 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

На виконання Угоди про гранд Всесвітнього екологічного траст-фонду (Проект вилучення речовин, що руйнують озоновий шар) між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку, що виступає як впроваджувальна установа Трастового фонду Всесвітнього екологічного фонду від 15 вересня 1998 року, ратифікованої Законом України від 04.03.1999р., Україною прийнято зобов’язання щодо припинення випуску і застосування речовин, що руйнують озоновий шар планети. До таких речовин відноситься чотирихлористий вуглець, який випускався концерном ВАТ "Оріана". Внаслідок такого виробництва утворились відходи - гексахлорбензол, які віднесено до першого класу токсичності.

Господарським судом встановлено, що дані відходи накопичувались ВАТ "Оріана" на полігоні "Заводу "Фітон", що на той час був дочірнім підприємством ВАТ "Оріана", м. Калуші (1350 м на північний захід від с.Мостище).

Аналізом доказів у справі встановлено, що Дочірнє підприємство "Завод "Фітон" ВАТ "Оріана", до складу якого входив зазначений полігон, було вилучено у ВАТ "Оріана" виконавчою службою Калуського міського управління юстиції у зв’язку із невиконанням договірних зобов’язань перед Українсько-канадським спільним підприємством "Галев ЛТД", що підтверджується наявними у справі копіями постанови про об’єднання виконавчих проваджень від 07.02.2001р. ВДВС Калуського міського управління юстиції та листом ВАТ "Оріана" №649 від 25.08.2005р.

Також судом встановлено, що у 2000р. все майно, що знаходилося на балансі ДП "Завод "Фітон" ВАТ "Оріана", в тому числі і полігон, було передано УКСП "Галев ЛТД" в рахунок погашення заборгованості. Останнім вказане майно було внесено до статутного фонду ТзОВ"Оріана Галев", створеного в листопаді 2000р. даний факт представниками сторін не заперечується.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи»зазначено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними. Захоронення відходів - це остаточне розміщення відходів при їх видаленні у спеціально відведених місцях чи на об'єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини не перевищував установлених нормативів.

Аналізом цих правових норм колегія погоджується з господарським судом, що відходи , які є предметом даного спору, є невід’ємною частиною полігону в м.Калуші  (1350 м на північний захід від с.Мостище).

Відповідно до ст. 11 Закону при зміні власника чи користувача земельної ділянки, на якій розміщені відходи, питання про право власності на відходи вирішується окремо, відповідно до закону.

Відповідно до ст. 29 Закону з метою визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання виробники відходів, їх власники, а також спеціально уповноважені органи виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки здійснюють моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів.

Факт ведення моніторингу підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту місця видалення відходів №8 від 19.08.2002р. (а.с. 21-33). При цьому, в паспорті зазначено, що власником міця видалення відходів є ТзОВ «Оріана-Галев». Крім цього, встановлено, що місце видалення відходів у паспорті №8, зазначене як "корпус 852". Витягом з реєстру прав власності  на нерухоме майно №6840004 від 25.03.2005 р. підтверджується, що зазначений корпус є власністю ТзОВ"Оріана-Галев".

Згідно ст. 8 Закону відходи є об'єктом права власності. Право власності на відходи може переходити від однієї особи до іншої в порядку, передбаченому законом.

Суб'єктами права власності на відходи є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи та організації усіх форм власності, територіальні громади, Автономна Республіка Крим і держава. (ст. 9 Закону).

На підставі наведеного колегія погоджується з висновком господарського суду, що ТзОВ "Оріана-Галев" є власником спірних відходів.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення .

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2007 року по справі за №П-12/55 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий–суддя                   Г.І.Мельник

Судді                              Д.Ф.Новосад

О.В.Михалюк