СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

14.11.07
Справа№ 3/308А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула
матеріали справи

За позовом:  ПП ОСОБА_1, м. Львів

До
відповідача: Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова

Про визнання
недійсним податкового повідомлення -рішення від 15.01.2007 року № 533/10/17-1

За участю представників:

Від
позивача:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представники

Від
відповідача: Кармелюк Т.Б. - представник

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору: Подано позов
приватним підприємцем ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова  про визнання недійсним
податкового повідомлення -рішення від 15.01.2007 року № 533/10/17-1.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив задоволити позовні вимоги з
мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях
наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав і мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Повний текст рішення
виготовлений, підписаний  та оголошений
14.11.2007 року.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали  справи, та
оцінивши  докази в їх сукупності ,
встановив наступне:

ДПІ у Франківському районі м.
Львова в період з 13 по 26 грудня 2006 року проводилась планова виїзна
перевірка ПП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2004 р. по 30.09.2006 р. За результатами
перевірки податковою інспекцією було складено акт № 2223/17-1/ від
26.12.2006 року та прийнято податкове повідомлення - рішення № 533/10/17-1 від
15.01.2007 року, за яким приватному підприємцю ОСОБА_1 визначено податкове
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 9 589,50 грн., в тому числі
:  6 393,00 грн. -основний платіж та 3
196,50 грн. -штрафні санкції.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням приватний підприємець ОСОБА_1оскаржила його в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до
висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

При прийнятті постанови, суд
виходив з наступного:

Податкове повідомлення - рішення
№533/10/17-1 від 15.01.2006 року, яким позивачу визначено податкове
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 9 589,50 грн., прийняте за
порушення підприємцем ст..2, пп..7.2.6 п.7.2 , п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України „Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР, а саме - за завищення
податкового кредиту за 2004 - 2005 р. р. на загальну суму 6 393,00 грн.

Відповідно до підпункту 7.4.5.
пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не
дозволяється включення до податкового кредиту будь -яких витрат по сплаті
податку не підтверджених податковими накладними. У разі, коли на момент
перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку,
попередньо включені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму
податкового кредиту, на підтверджену зазначеним цим підпунктом документами.

Як вбачається з матеріалів справи,
під час проведення перевірки правильності визначення повноти нарахування та
своєчасності сплати приватним підприємцем ОСОБА_1 податку на додану вартість
податковою інспекцією було встановлено
заниження суб'єктом господарювання
податку на додану вартість у розмірі 6393,00 грн., а саме: у 2004 році
занижено ПДВ на суму 3190,00 грн., та у 2005 році -на суму 3203, 00 грн. ( а.с.
13-14). В акті перевірки податковою інспекцією зазначено, що приватний
підприємець ОСОБА_1  до складу
податкового кредиту у 2004 році віднесла
суму 3190,00 грн., яка включена до Декларацій по податку на додану
вартість за І -ІУ квартали 2004 року і не підтверджена на час проведення
перевірки податковими накладними, книгами придбання товарів ( послуг)  в зв'язку з їх відсутністю. Аналогічно,
позивачем  до складу податкового кредиту
2005 року віднесено суму 3203,00 грн. , яка включена до Декларацій по податку
на додану вартість  за січень-листопад
2005 року  і не підтверджена  на час проведення перевірки податковими
накладними у зв'язку з їх відсутністю. Виходячи з наведеного, податковою
інспекцією зроблено висновок про завищення приватним підприємцем ОСОБА_1  податкового кредиту за 2004-2005 роки на
загальну суму 6393,00 грн., внаслідок чого було занижено податок на додану
вартість на загальну суму 6393,00 грн. Доказом відсутності на момент проведення
перевірки документів, підтверджуючих віднесення до складу податкового кредиту
сум ПДВ є пояснення суб'єкта господарювання.

Згідно статті 11 Закону України
"Про систему оподаткування" платники податку несуть відповідальність
за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і додержання законів
про оподаткування.

Законом України "Про податок
на додану вартість", яким визначено ставки та механізм справляння податку
на додану вартість, обов'язок щодо визначення об'єкта оподаткування,
нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг,
правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних
покладено на платника податку - продавця товару.

Обов'язок сплатити нарахований
продавцем податок на додану вартість у складі ціни товару або послуг та
отримати належним чином оформлену податкову накладну в підтвердження сплати
податку, законом покладений на платника податку - покупця.

Відповідно до підпункту 7.2.3
пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість"
податкова накладна є звітним податковим і одночасно розрахунковим документом і
складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця.

Як вбачається з реєстру документів
представлених приватним підприємцем до перевірки, складеним та підписаним ПП
ОСОБА_1, в ньому відсутні податкові накладні за 2004-2005 р. р. та книги обліку
продажу товарів, а також документи які підтверджують факт оплати придбаного
товару.

З огляду на викладене, при
проведенні перевірки правильності визначення повноти нарахування та
своєчасності сплати податку на додану вартість, ДПІ правомірно встановлено, що
в порушення п.п.7.4.5 п.7.4., п.п.7.7.1 п.7.1, п.п.7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону
України „Про податок на додану вартість” підприємцем занижено податок на додану
вартість у розмірі 6 393,00 грн.

Не заслуговують на увагу суду
доводи позивача, що втрачені на час проведення перевірки накладні та платіжні
документи вже поновлені, а отже це є підставою скасування податкового
повідомлення рішення про донарахування податку на додану вартість за спірний
період та застосування штрафних санкцій.

Порядок поновлення втрачених
документів встановлено положеннями чинного законодавства.

Позивачем не вжито заходів
передбачених законодавством для
поновлення втрачених документів до початку проведення перевірки для
включення сум податку до складу податкового кредиту у періоді, що перевірявся.

Крім того, підприємцем було
порушено вимоги п.п.7.2.8 п.7.2. с. 7 Закону України „Про податок на додану
вартість” в частині неведення книги обліку придбання і продажу товарів (робіт,
послуг) та реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за 2005 р.

З огляду на викладене, з
урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування
найвищою судовою інстанцією України та обставин справи, суд дійшов висновку що
позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене,  керуючись ст.7-9, 14, 17, 69-71, 79,
86,158-163, 167, п. п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України,  суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

2.Постанову може бути оскаржено в
порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний
текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160
КАС України, 14.11.2007р.

Суддя