ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.11.07р.

Справа № 12/134-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект", м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Комінцентр-сервіс ЛТД",

м. Дніпропетровськ

про визнання  акту недійсним.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Коршуновій О.С.

Представники  сторін :

Від позивача Патика А.В. довіреність від 27.09.2007р.

Від відповідача  Категоренко А.І. наказ № 128к від 04.06.1991р.

Від відповідача Москаленко Н.А. довіреність № 1 від 02.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  просить  визнати акт від 23.05.1994р.  укладений між позивачем та відповідачем недійсним; поновити пропущений строк на підставі ст.ст. 41, 48, 63 ЦК УРСР, ст. 261 ЦК України.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25.07.1979р. рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів  УССР № 471 інституту було  відведено земельну ділянку площею 0,38 га для прибудови інженерно-лабораторного корпусу по вул. Батумській в м. Дніпропетровську. 20 грудня 1992р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про співпрацю та спільну господарську діяльність. В даному договорі є посилання на дольову  участь відповідача в будівництві інженерно-лабораторного корпусу з подальшою передачею 5 і 6 поверхів даного корпусу, однак порядок і строки та інші умови щодо дольової участі відповідача в будівництві не були узгоджені, тобто  дані пункти договору не набрали законної сили, а інших договорів на дольову участь в будівництві  позивачем з відповідачем не укладались.  З листа ПП „Укрекспорт” від 28.04.2007р. позивачу  стало відомо про існування акту від 23.05.1994р. укладеного між позивачем та відповідачем згідно до вимог якого  позивач передав у власність відповідачеві 5 та 6  поверхи  інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 1059, 2 кв.м., побудованого в рахунок дольової участі по вул. Батумська, 11 в м. Дніпропетровську. Позивач вказує в позові, що даний акт від 23.05.1994р. є недійсним, так як  не відповідає вимогам закону, ущемлює  його майнові   права та   позивачем   не підписувався, а тому даний акт слід визнати недійсним згідно до вимог ст. ст. 41, 48, 63 ЦК УРСР. Також,  позивач просить поновити пропущений строк для звернення з даним позовом посилаючись на те, що позивачу стало відомо про існування оспорюваного акту з листа від 28.04.2007р., а у відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається  від дня, коли особа дізналася  про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, в додаткових поясненнях позивач вказує на  те, що надані відповідачем документи щодо  його дольової участі у будівництві інженерно-лабораторного корпусу по вул. Батумській, 11 у м. Дніпропетровську не можуть братися до уваги, так як в наданих документах мова йде про допоміжний корпус по вул. Батумській, 11, а в оспорюваному акті мова йде про інженерно-лабораторний корпус. Крім того, позивач зазначає, що ВАТ „Укркомундорпроект” було створено відповідно до наказу від 18.02.1994р. Державного комітету України по житловому господарству та згідно цього наказу позивачу були передані усі активи  і пасиви  Державного галузевого проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект”. Станом  на 23.05.1994р. (на момент підписання оспорюваного акту) 5 і 6 поверхів інженерно-лабораторного корпусу  не існувало, вони не були здані в експлуатацію та на них не було правовстановлюючих документів, на  балансі позивача  спірне майно було також відсутнє. Крім того, позивач зазначає, що на момент підписання акту інституту вже не існувало, а його було перетворено у ВАТ „Укркомундорпроект”, а зі змісту акту видно, що печатка стоїть  ВАТ „УКДП”. Згідно  наявного в матеріалах справи свідоцтва позивача видно, що він був зареєстрований 23.03.1994р., а спірний акт датований 23.05.1994р., тобто на два місяці пізніше чим був перетворений на ВАТ позивач. Відповідно до   п.8.2.1 Статуту позивача від 23.03.1994р. затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству вищим органом позивача є   загальні збори.  В період до набуття прав власності на акції Товариства іншими акціонерами Вищим органом Товариства є Засновник, як єдиний Акціонер. Отже, позивач вважає, що на момент передачі майна відповідачеві  власником майна Товариства був Державний комітет України по житлово-комунальному господарству. До компетенції Вищого органу Товариства відносилося зокрема затвердження угод, укладених на суму, що перевищує 10 відсотків Статуту Товариства. Пунктом 5.1 Статуту було визначено, що статутний фонд Товариства становить 1330000 тис. крб., а вартість майна, яку  ніби то передав  позивач відповідачу за актом від 23.05.1994р. становить 1359027,74 тис. крб.

27.08.2007р. до канцелярії суду надійшла заява позивача за підписом голови правління позивача В.В. Брагінського в якій останній відмовлявся від позову та просив припинити провадження у справі. Однак, в судових засіданнях  29.10.2007р. та 01.11.2007р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив  розглядати справу по суті заявлених позовних вимог  та позов задовольнити.

Представники відповідача   в судовому засіданні  проти позову заперечують, у відзиві просять не поновляти строк позовної давності та в позові відмовити посилаючись на те, що спірний акт було укладено між  позивачем  та відповідачем на виконання умов договору про спільну діяльність № Д-263 від 30.12.1992р. В подальшому, даний договір  був схвалений листом вищестоящої організації позивача –Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 18-23 від 11.04.2004р. направленого на адресу відповідача тоді ще державним інститутом „Укркомундорпроект”. Крім того, після  закінчення будівництва був підписаний 11.05.1994р. та затверджений 24.06.1994р.  у складі  двох комісій, в тому числі і вищестоящою організацією,  акт вводу в експлуатацію даної будівлі, де в п. 1 зазначено, що дана будівля будувалась господарським способом „Проектно-вишукувальним інститутом „Укркомундорпроект” з дольовою участю відповідача. 16.05.1994р. позивачем було прийнято наказ № 52/1 яким затверджений склад комісії для передачі відповідачеві в рахунок дольової участі 5 і 6 поверхів будівлі, а також встановлені строки прийомки до 25.05.1994р. Зміст зазначеного наказу має посилання на договір про спільну діяльність № Д-263 від 30.12.1992р. Також, позивачем було виконано і підписано (головою комісії та головою правління позивача на той момент Нечепорук В.В.) розрахунок вартості 5 і 6 поверхів, які передаються, який склав 1359027,74 тис. крб. Зазначена сума була вказана  в оспорюваному акті. Відповідач прийняв спірні будівлі на свій баланс де вони і знаходяться протягом 13 років по сьогоднішній день. За вказаний період між позивачем та відповідачем були підготовлені, підписані та скріплені печатками багато спільних документів за вищезгаданим приміщенням 5 і 6 поверхів, а саме: в 1998р.  оформлена інвентарна справа в БТІ; складений трьохсторонній розподільчий акт між власниками; проведені збори власників, складено і підписано протокол від 27.03.2001р. розділу земельної ділянки; 19.06.2001р. підписано акт розділу земельної ділянки; укладені договори оренди земельних ділянок; заведена землевпорядна справа з узгодженими підписами власників; отримано  відповідь № 2392 від 06.06.2000р. про розділ площ по будівлям між власниками; позивач 11.09.2003р. надіслав лист  на адресу ДМБТІ про те, що він не заперечує проти оформлення відповідачем права власності на 5 і 6 поверхів (літ. Б-6) вищезазначеної будівлі; самим позивачем за наказом № 16 від 18.02.1994р. отримані у власність будівлі по вул.  Батумській, 11 в переліку яких  відсутні 5 і 6 поверхи (літ. Б-6); 29.03.2007р. позивач направив на адресу ДМБТІ лист за підписом голови правління Геймана С.Г. про те, що на балансі позивача відсутні приміщення 5 і 6 поверхів і претензії по ним; у вересні 2005р. позивачем проводився ремонт м’якої кровлі у спільній будівлі, частина суми витраченої  позивачем на ремонт у розмірі 6000,20 грн. була відшкодована відповідачем позивачеві за актом від 14.10.2005р. Враховуючи вищевикладене,  відповідач вважає, що позивач не тільки знав, але й сам підписував і скріплював печаткою всі документи по оспорюваному акту прийому-передачі  у власність відповідача  приміщень 5 і 6 поверхів (літ. Б-6) по вул. Батумській, 11 починаючи з 1992р. по сьогоднішній день. При цьому, відповідач зазначає у відзиві, що оспорюваний акт не є самостійним договором, а є лише частиною  правовстановлюючих документів, які оформлені на підставі договору про спільну діяльність № Д-263 від 30.12.1992р.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 01.11.2007р.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

30.12.1992р. між  Державним інститутом „Дніпрокомундорпроект” та Товариством з обмеженою відповідальністю комерційна інжинірингова фірма „Комінцентр-сервіс Лтд” був укладений договір № Д-263 про співробітництво і спільну  господарську діяльність  за п. 2.3 якого фірма „Комінцентр-сервіс Лтд” приймає дольову участь в будівництві інженерно-лабораторного корпусу по вул. Батумській, 11, з подальшою передачею 5 і 6 поверхів площею 1059, 2 м2.

18.02.1994р. наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 16  „Про створення відкритого акціонерного товариства „Укркомундорпроект” було створене Відкрите акціонерне товариство „Укркомундорпроект” шляхом перетворення Державного галузевого проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект”. За п. 3, п. 5 цього наказу передбачено, що  на директора Державного галузевого проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект” Нечипорука В.В. покладено обов’язки голови правління ВАТ „Укркомундорпроект” та  активи і пасиви Державного галузевого проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект” переходять до відкритого акціонерного товариства „Проектно- вишукувальний інститут „Укркомундорпроект”, яке стає правонаступником прав і обов’язків корпоратизованого державного підприємства.

23.03.1994р. виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська зареєстровано статут ВАТ „Проектно-вишукувальний інститут „Укркомундорпроект” про що видано свідоцтво № 0284 від 23.03.1994р. реєстраційний № 8581-АТ.

11 травня 1994р.  позивачем в особі голови правління  ВАТ „Укркомундорпроект” Нечипоруком В.В.   та членами комісії ВАТ був складений акт прийомки в експлуатацію приймальною комісією закінченого будівництвом (реконструкцією) будівлі ВАТ „Проектно-вишукувального інституту „Укркомундорпроект” по вул. Батумській, 11 в якому зазначено, що даний акт  складено про те, що „реконструкція будівлі ВАТ  Проектно-вишукувальний інститут „Укркомундорпроект” здійснювалась господарським способом з дольовою участю фірми „Комінцентр-сервіс” ЛТД” і залученням субпідрядних організацій”.

23 травня 1994р. між інститутом „Укркомундорпроект” у складі комісії Нечипорук В.В. –директора інституту - голова комісії і членів комісії: зам. директора Кунах В.Д., зам. директора Галета В. Н., начальника ОКП-2 Овчинникова А.П., ГиП –Анікеєва А.А., зав. госпвідділом Олексенко Р.К., зав. кошторисним сектором Бабанська В.І., головного бухгалтера  Палига С.Н. та генерального директора фірми „Комінцентр-сервіс-ЛТД” Категоренко А.І. –голови комісії, і членів комісії: технічного директора Енольського А.В., начальника ОКСа Краснопольського В.Б., головного бухгалтера Байбула Н.П., начальника АХО Павлюк Д.В. діючи на підставі наказів № 52/1 від 16 травня 1994р. і  наказу № 41 від 12 травня 1994р. склали  даний  акт про передачу у власність фірми „Комінцентр-сервіс-ЛТД” У і УІ поверхів інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 1059, 2 м2  вартістю 1359027, 74 т.крб., побудованого в рахунок дольової участі по вул. Батумська, 11.

Вивчивши надані документи та аналізуючи їх з наданими поясненнями представників сторін, суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності позивачу слід поновити, а позовні вимоги  позивача задовольнити, виходячи з наступного.

У позовній заяві та у судовому засіданні позивач просить поновити  строк позовної давності щодо оскарження акту від 23.05.1994р. посилаючись на те, що йому стало відомо про наявність даного акту лише  28.04.2007р.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, виходячи з вимог ст.  261 ЦК України  та те, що позивач  довідався про наявність оспорюваного акту 28.04.2007р.,  то  строк позовної давності щодо оскарження акту від 23.05.1994р.  підлягає поновленню.

Виходячи з того, що наказом   від 18.02.1994р. Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 16  було створене Відкрите акціонерне товариство „Укркомундорпроект” шляхом перетворення Державного галузевого проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект”,  суд дійшов висновку про те, що станом на 23.05.1994р. (на момент підписання оспорюваного акту) такого підприємства як Державний галузевий проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект” не існувало, а  23.03.1994р. уже було зареєстровано ВАТ „Проектно-вишукувального інституту „Укркомундорпроект”   про що свідчить статут  позивача та копія свідоцтва про державну реєстрацію № 0284 від 23.03.1994р.

Як вбачається зі змісту  оспорюваного  акту  від 23.05.1994р. його підписано  від інституту „Укркомундорпроект” головою комісії - директором  інституту  „Укркомундорпроект” Нечипорук В.В., тобто  його підписано з перевищенням повноважень, оскільки такого підприємства як Державний галузевий проектно-вишукувального інституту проектування будівництва, реконструкції та ремонту об’єктів міського дорожньо-мостового господарства „Укркомундорпроект” та його посадових осіб уже не існувало, а за п. 5 наказу № 16 на директора інституту Нечипорука В.В. покладено обов’язки голови правління ВАТ „Укркомундорпроект”.

Крім того, в оспорюваному акті підпис  директора інституту „Укркомундорпроект” скріплена печаткою ВАТ „Укркомундорпроект”.

Наказ  № 52/1 від 16 травня 1994р., який підписаний Нечипоруком В.В. як директором інституту  також прийнято з перевищенням повноважень, оскільки на момент його підписання Нечипорук В.В. виконував обов’язки голови правління ВАТ „Укркомундорпроект”, що підтверджується наказом № 16 від 18.02.1994р.

Акт введення в експлуатацію   від 11.05.1994р. не містить посилань на те, що  саме лабораторний корпус по вул. Батумській, 11 введений в експлуатацію. Зі змісту даного акту видно, що акт складений у зв’язку з „реконструкцією   будівлі ВАТ  Проектно-вишукувальний інститут „Укркомундорпроект”.

Виходячи з цього, суд дійшов висновку про те, що на момент  укладання осопрюваного акту про передачу  у власність оспорюваного майна  позивачем відповідачеві, тобто станом на 23.05.1994р,  був відсутній акт  вводу в експлуатацію саме інженерно-лабораторного корпусу  по вул. Батумській, 11, а також  відсутні  і матеріали  технічної інвентаризації інженерно-лабораторного корпусу.

З пояснень Кунаха В.Д., який працював  в період з січня 1989р. по травень 2007р.  на посаді заступника директора, голови правління та заступника голови ВАТ „Укркомундорпроект” видно, що   своїми наданими поясненнями він підтвердив факт підписання оспорюваного акту від 23.05.1994р.  членами комісії від інституту „Укркомундорпроект”, тобто тоді коли інститут „Укркомундорпроект”  уже було перетворено  у ВАТ ПВІ „Укркомундорпроект” про що свідчать такі документи як наказ № 16 від 18.02.1994р., статут від 23.03.1994р. та свідоцтво  №  0284 від 23.03.1994р.про реєстрацію  ВАТ  ПВІ „Укркомундорпроект” .

Також, в  ході судового  засідання  було оглянуто оригінал оспорюваного акту від 23.05.1994р. з підписами вказаних вище  посадових осіб інституту „Укркомундорпроект”.

Однак, в судовому засіданні судом встановлено, що на момент підписання оспорюваного акту від 23.05.1994р.  зазначені вище  посадові особи інституту „Укркомундорпроект”, які підписали акт не мали повноважень на передачу майна, що належить  ВАТ „ПВІ „Укркомундорпроект”  у власність іншим особам.

Відповідно до п. 5.1 Статуту  ВАТ ПВІ „Укркомундорпроект”  затвердженого 23.03.1994р. статутний фонд товариства становить 1330000 тис. крб. Згідно п.8.1., п. 8.2 цього ж Статуту  управління Товариством здійснюють: вищий органом Товариства; спостережна рада; Правління Товариства; ревізійна комісія.  Вищий орган Товариства є загальні збори. В період до набуття в процесі приватизації прав власності на акції Товариства іншими Акціонерами Вищим органом Товариства є Засновник, як єдиний Акціонер ( п.8.2 Статуту).  Пунктом 8.2.4 Статуту до компетенції Вищого органу Товариства відноситься серед інших і  затвердження угод, укладених на суму, що перевищує 10 відсотків Статутного фонду  Товариства.

В статуті позивача,  в  переліку повноважень правління Товариства та голови правління відсутні повноваження  щодо передачі майна Товариства інших юридичним чи фізичним особам.

Зі змісту ж оспорюваного акту видно, що  членами комісії у складі директора інституту Нечипорука В.В. від імені інституту „Укркомундорпроект” передано майно відповідачеві на загальну суму 1359027, 74 тис. крб., тобто загальна сума майна перевищує суму статутного фонду позивача.

Таким чином, виходячи з наведених положень Статуту позивача видно, що  на момент  складання оспорюваного акту передачі майна  позивачем та відповідачем,  власником  спірного майна  був Державний комітет України по житлово-комунальному господарству, як засновник ВАТ „ПВІ „Укркомундорпроект”.

Посилання відповідача на те, що оспорюваний акт був укладений на виконання договору № Д-263 від 30.12.1992р.  є безпідставним, оскільки  зміст даного акту не містить посилань на вищевказаний договір.

А отже,   суд дійшов висновку, що даний акт  від 23.05.1994р. про передачу  інститутом „Укркомундорпроект”  ТОВ фірмі „Комінцентр-сервіс ЛТД”  приміщень 5 і 6 поверхів будівлі по вул. Батумській, 11 в м. Дніпропетровську  є самостійною угодою,   оскільки  зазначені в  оспорюваному акті дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав обов’язків позивача та ущемлює майнові інтереси позивача, суперечить чинному законодавству, статуту позивача.

Тобто оспорюваний акт від 23.05.1994р. прийнятий з порушенням вимог  на той момент діючого законодавства України.

За ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права.

Відповідно до ст. 63 ЦК УРСР  угода укладена від імені другої особи особою, не  уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень створює, змінює і припиняє цивільні права і обов’язки для особи, яку представляють, лише у разі подальшого схвалення угоди цією особою.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись   ст. 261 ЦК України, ст.ст. 41, 48, 63 ЦК УРСР,  ст.ст. 49,   82-85  Господарського  процесуального  кодексу України, господарський  суд –

ВИРІШИВ:

Поновити  позивачу   строк позовної давності.

Позовні вимоги позивача задовольнити.

1. Визнати акт від 23.05.1994р. укладений між  Відкритим акціонерним товариством „Проектно-вишукувальний інститут „Укркомундорпроект” та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою Комінцентр-сервіс ЛТД” недійсним.

2. Стягнути з  Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою Комінцентр-сервіс ЛТД” ( юридична адреса : 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 155а, поштова адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, ) на користь  Відкритого акціонерного товариства „Проектно-вишукувальний інститут „Укркомундорпроект” ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11) – витрати по сплаті державного мита в сумі 85 (вісімдесят п’ять) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Наказ  видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 02.11.2007р. відповідно до ст. ст. 84, 85 ГПК України.