ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2007 р.
11:09

Справа №  6/239/05

10.10.2007р. 11 год. 09 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області, Миколаївська область, смт. Доманівка,  вул. Леніна, 61.

до відповідача
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Доманівському районі, Миколаївська область, смт. Доманівка, вул. Кірова, 59.

про
Зобов’язання відповідача  прийняти до заліку та включити в акт щомісячної звірки витрат по виплаченій пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку гр. Винарчуку М.І. за період з  березня 2002 року по липень 2005 року в сумі 4626,92 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Никитенко Т.В., довіреність № 3283/07 від 25.06.07.

Від відповідача
Сало П.І., довіреність від 03.01.07. № 1.

Предмет спору:  Позивач звернувся до суду з позовом та, з урахуванням заявлених в судовому засіданні уточнень, просить зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Доманівському районі включити в акт щомісячної звірки суму витрат виплачених пенсій по інвалідності у зв’язку з нещасним випадком по громадянину Винарчуку М.І. за період з  березня 2002 року по липень 2005 року в сумі 4626,92 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на Сумісну постанову правління ПФУ  та правління ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України від 04.03.2003 року № 5-4/4, якою затверджено “Порядок відшкодування Фондом соціального страхування  від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання”, що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та згідно заперечень від 09.09.2007 року № 10495 та від 14.08.2007 року № 468, вказуючи, що відшкодування виплат пенсій по трудовому каліцтву по таких справах суперечить закону, оскільки згідно п. 2 ст. 7 прикінцевих положень Закону України  “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” Фонд соціального страхування сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам, які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників на такі страхові виплати та соціальні послуги, або таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передано до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні виплати від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. Крім того, відповідач не погоджується з позовом, вказуючи на відсутність у позивача передбаченого Інструкцією про порядок передачі особових справ (затвердженої Постановою правління Фонду від 20.04.2001 року № 10) акту (форма Н-1) про розслідування нещасного випадку на виробництві в оригіналі чи нотаріально завіреній копії.

Ухвалою від 01.12.2005 року провадження у справі зупинено за клопотанням представника відповідача у зв’язку з розглядом районним судом позовної заяви прокурора Доманівського району в інтересах Винарчука М.І. про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, про що свідчив надана відповідачем    копія листа прокурора Доманівського району від 30.11.2005 року № 11202.

Ухвалою від 19.07.2007 року провадження у справі поновлено, відповідачу ухвалено повідомити щодо результатів розгляду зазначеної справи.

Відповідачем до судового засідання не надано доказів розгляду районним судом позовної заяви прокурора Доманівського району в інтересах Винарчука М.І. про встановлення факту нещасного випадку на виробництві.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд –

встановив:

Позивач призначив і здійснював виплату  пенсій  по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві громадянину Винарчуку Михайлу Івановичу, який отримав каліцтво 31.07.1992 року, про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві від 03.08.1992 року (а. с. 12).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 7) та довідки № 100 (а.с. 9) загальна сума пенсій, що виплачена громадянину Винарчуку Михайлу Івановичу за період з березня 2002 року по липень 2005 року становить 4548,57 грн., сума, що підлягає відшкодуванню становить 4626,92 грн.

Відповідачем не надано заперечень щодо арифметичної правильності витрат на виплату пенсій, що підлягає відшкодуванню.

Позивачем, згідно наданої копії супровідного  листа від 03.06.2005 року, на адресу відповідача було направлено довідку про розмір виплаченої гр. Винарчуку М.І. пенсії за період з 01.03.2002 року по 31.05.2005 року з проханням прийняти до заліку суму виплаченої пенсії.

Листом від 06.06.2005 р. № 390 відповідач відмовився  відшкодовувати виплачену пенсію та включити її до заліку, мотивуючи відмову тим, що особова справа від підприємства до відділення не формувалась і не передавалась, а також відсутній оригінал або нотаріально завірена копія акту Н-1.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про  зобов’язання включити в акт щомісячної звірки суми  виплачених пенсій  по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено  згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 21 цього Закону передбачено, що виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснює Фонд соціального  страхування.

Пункт 2 статті 7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачає обов’язок відповідача сплачувати страхові виплати та надавати соціальні послуги працівникам( членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (члені їх сімей на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено у судовому порядку.)

Потерпілі, документи яких не передані відповідачу, продовжують отримувати належні виплати від свого роботодавця, Пенсійного фонду України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються відповідачем в рахунок його страхових внесків, а між страховиками з інших видів страхування і відповідачем в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено сумісною постановою обох Фондів  04.03.2003 року № 5-4/4,  він визначає механізм відшкодування на централізованому рівні  Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України “Про загальнообов’язкове держане соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, в тому числі потерпілим особам , право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків.

На підставі вказаного Положення… позивач і відповідач зобов’язані до 10 числа щомісячно проводити звірки витрат виплачених пенсій на підставі списку осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, складати акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності …  До 15 числа місяця наступного за звітним акт подається відповідним  головним управлінням Пенсійного фонду України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в АРК, областях, міста Києва та Севастополя (п. 5 Порядку), які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду           та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють та узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідних коштів Пенсійному Фонду України до 25 числа наступного за звітним. (п. 7 Порядку).

Крім того, враховуючи, що позивачем у справі гр. Винарчуку М.І. призначено пенсію та проводиться її виплата та ці рішення на час розгляду справи не скасовані, а тому являються правомірними,

Посилання відповідача на відсутність особової справи потерпілого та на відсутність в особовій справі, що знаходиться в органі ПФУ, належної копії або оригіналу акту форми Н-1, обов’язковість наявності яких передбачено ст.ст. 35, 36 Закону України “Про загальнообов’язкове страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та Інструкцією про порядок передачі документів, що підтверджують право на страхову виплату, (затвердженою Постановою правління Фонду від 24.04.2001 року № 10) є безпідставними, оскільки зазначені норми закону застосовуються в разі безпосереднього звернення громадян до відповідача, а вказана інструкція регулює порядок передачі документів потерпілих від підприємства - роботодавця до відповідача.

В даному випадку гр. Винарчук М.І. звернувся до ПФУ, яким і було призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва. Законність призначення даної пенсії в рамках провадження по даній справі не розглядається, оскільки в результаті розгляду зачіпались би права та інтереси фізичної особи, яка не залучалось до участі у справі.

Згідно ст. 7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” потерпілі, документи яких не передані відповідачу, продовжують отримувати належні виплати від свого роботодавця, Пенсійного фонду України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються відповідачем в рахунок його страхових внесків, а між страховиками з інших видів страхування і відповідачем в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Пунктом 5 статті 24 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” на відповідача покладено обов’язок співпрацювати з іншими фондами соціального страхування у фінансуванні заходів, пов’язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондами виникають  спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Зобов’язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Доманівському районі, (Миколаївська область, смт. Доманівка, вул. Кірова, 59) включити в акт щомісячної звірки суму витрат виплачених пенсій по інвалідності у зв’язку з нещасним випадком на виробництві,  по громадянину Винарчуку Михайлу Івановичу за період з березня 2002 року по липень 2005 року в сумі 4626,92 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко