ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.
Справа № А-16/57

Позивач:  Калуська ОДПІ.

вул. В.Стуса, 2,  м.Калуш, 77300.

Відповідач-1:  Селянська спілка "Вільна земля".

с.Збора, Калуський район, Івано-Франківська область, 77322.

Відповідач - 2:  ТзОВ "Зборянське".

с.Збора, Калуський район, Івано-Франківська область, 77322.

Третя особа:  Головне управління державного казначейства в Івано-Франківській області.

м. Івано-Франківськ, вул.Дністровська, 14.

Cуддя  Калашник Володимир Олександрович

При секретарі   Мисак Руслан Зіновійович

Представники:

Від позивача:  Савчук Н. І.- гол. ДПІ юрвідділу, (довіреність №14846/100 від 02.10.2006р.)  ,

Від відповідачів: не з"явились.

Від третьої особи: Шикеринець Л.М.- в.о. начальника юрвідділу,

(довіреність №4-07/328 від 02.02.2007 р.).

CУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом по фінансовій допомозі, наданій за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, з”ясувавши її фактичні обставини, суд  -

Встановив:

Протягом 1997-1999 років, за рахунок коштів резервного фонду Кабінету Міністрів України, сільськогосподарським товаровиробникам була надана фінансова допомога на умовах її повернення.

Так, відповідно до Постанови КМ України № 1003 від 11 вересня 1997р. “Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо – зимовий період 1997/98 року”, спілці селян “Вільна земля”, була надана фінансова допомога в сумі  3212,00 грн.; відповідно до Постанови КМ України  за № 220 від 26.02.1998р. “Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році” - 1600,00 грн.; відповідно до Постанови КМ України за № 1953 від 10.12.1999р. “Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році”- 2600,00 грн.

Всього, селянською спілкою “Вільна земля” було отримано коштів в сумі 7 412,00 грн.

Відповідно до умов використання та повернення коштів, виділених для надання фінансової допомоги, особи які її отримали, зобов”язані були повернути її у строки, визначені вказаними Урядовими Постановами.

Несвоєчасне повернення фінансової допомоги або нецільове її використання тягне за собою застосування санкцій, передбачених законодавством.

В порушення зазначених умов , Відповідач, СС “Вільна земля” не повернув у визначені строки надані йому кошти, а тому, йому було нарахована, пеня, яка згідно розрахунків Позивача склала 17289,00 грн., а саме: Відповідно до Постанови КМ України № 220 від 26.07.1998р.-4282,00 грн.; до Постанови КМ України № 1003 від 29.09.1997р.-3212,00 грн.; до Постанови КМ України № 1953 від 10.12.1999р. - 2600,00 грн.

Оскільки, Відповідач -1 кошти до резервного фонду не повернув, а тому утворилась заборгованість в сумі 24701,00 грн., з яких: 7412,00 грн.-сума основного боргу та 17289,00 грн. -пеня.

Згідно ст. 21 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік “, органи державної податкової служби України визначено органами стягнення простроченої заборгованості юридичних осіб перед державою за кредитами, залученими державою або  під  державні гарантії, та бюджетними позичками.

Враховуючи наведену норму Закону, Позивач звернувся до господарського суду в порядку адміністративного судочинства про стягнення з Відповідача в примусовому порядку отриманої ним фінансової допомоги та пені за прострочення її повернення.

Однак, відповідно до протоколу зборів пайовиків СС “Вільна земля” №1 від 12.03.2000р., вказана спілка ліквідована, а її борги в сумі 372 000,00 грн.  передані до новоутвореного товариства з обмеженою відповідальністю “Зборянське”, якому надано на цю суму майно для погашення боргів.

В зв”язку з цим, Позивач в Доповнені до позовної заяви просить суд стягнути заборгованість селянської спілки “Вільна земля” з товариства  з обмеженою відповідальністю “Зборянське”.

Представник Позивача та третьої особи в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просять суд позов задоволити та стягнути з Відповідача-2 , ТзОВ “Зборянське” борг в сумі 24701,00 грн., включаючи пеню за прострочення виконання грошового зобов”язання.

Представник Відповідача суму боргу визнав, однак пояснив суду, що товариство не має можливості погасити наявну заборгованість, оскільки  перебуває на стадії ліквідації.

Заслухавши в судовому засіданні доводи представників сторін та інших учасників судового процесу, дослідивши обставини у справі і подані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення суми      фінансової допомоги, яка складає 7412,00 грн. є обгрунтованим, оскільки порядок її повернення визначений вказаними вище Постановами Кабінету Міністрів України.

Статтею 161 ЦК УРСР (1963р.) визначено, що  зобов'язання  повинні  виконуватися  належним  чином   і    в  установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування,

договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до  вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до наведеної норми закону, Відповідач, спілка селян “Вільна земля”, зобов”язаний був повернути до Резервного фонду Кабінету Міністрів фінансову допомогу у визначений цими постановами термін.

Однак, в порушення вимог закону, Відповідач кошти не повернув, а тому заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку на підставі судового рішення.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, щодо  цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки, Відповідач-1 не провів повернення коштів у строки визначені Постановами Кабінету Міністрів України, то зобов”язання по їх поверненню  не припинились у зв”язку із набранням чинності Цивільного кодексу України, введеного в дію з 1 січня 2004р., а продовжують існувати.

Умовами використання та повернення коштів, виділених для надання фінансової допомоги передбачено, що несвоєчасне повернення фінансової допомоги або нецільове її використання тягне за собою застосування санкцій, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою, в розумінні ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов”язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов”язання за кожень день прострочення виконання.

Позивачем нараховано Відповідачу пеню за несвоєчасне повернення фінансової допомоги в сумі 17289,00 грн., починаючи з 1998р.

Однак, ст. 258 ЦК України, встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня).

Враховуючи наведену норму закону, суд вважає необхідним застосувати позовну давність до вимог Позивача щодо стягнення пені, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в сумі 895,28 грн., розрахованих в межах строку позовної давності.

В задоволенні решти суми позовних вимог, слід відмовити.

Оскільки, Відповідач, селянська спілка “Вільна земля” ліквідована на підставі рішення зборів пайовиків (рішення №1 від 12.03.2000р.), а новоутвореному товариству з обмеженою відповідальністю “Зборянське” прейшли всі боргові зобов”язання ліквідованого сільськогосподарського підприємства та виділено майно на суму 372 000,00 грн. для погашення цих боргових зобов”язань, сума боргу підлягає стягненню з Відповідача -2- Товариство з обмеженою відповідальністю “Зборянське”.

В зв”язку з цим, стосовно Відповідача, Селянська спілка “Вільна земля” (с.Збора, Калуський район, Івано-Франківська область, код 20569995) провадження у справі слід закрити.

Згідно ст. 94 КАС України, у справах, в яких Позивачем є суб”єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції  України, ст.2, 161 ЦК УРСР (1963р.), ст. 256, 258, 546, 548, 549, п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, керуючись ст. 94, 157 , 158, 160-163, 186 КАС України, суд-

В и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Відповідача, Товариству з обмеженою відповідальністю “Зборянське” (с.Збора, Калуський район, Івано-Франківська область, код 30601959) на користь Позивача,   Калуська об”єднана державна податкова інспекція (м.Калуш, вул.Стуса,2) кошти в сумі 8307,28, з яких: 7412,00 грн.- сума основного боргу; 895,28 грн. - пеня.

Зазначені кошти слід перерахувати до державного бюджету:

Банк –УДК в Івано-Франківській області, код ЗКПО –20568961 МФО –836014 ;

рахунок –0187 код 002633100 по постанові  № 1003 –3599,97 грн.;

рахунок –0187, код 00263200 по постанові № 220 –1793,26 грн.;

рахунок- 0187 код 00263300 по постанові № 1953 –2914,05 грн.

В задоволенні решта суми позовних вимог –відмовити.

Провадження у справі стосовно Відповідача, Селянська спілка “Вільна земля” (с.Збора, Калуський район, Івано-Франківська область, код 20569995) –закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови  суду першої  інстанції  подається протягом десяти днів з дня її проголошення; апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до  ст. 258  КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно,  за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Суддя                                                                       Калашник В.О.

Рішення підписано: 31.07.07р.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Мисак Руслан Зіновійович