ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"22" жовтня 2007 р.
Справа №  9/284(14/240)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,при секретарі Безчасній Н.Г., розглянув у відкритому  судовому засіданні  адміністративну справу №9/284(14/240)

за позовом: відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Автокразбанк", в особі Олександрійської філії ВАТ АКБ "Автокразбанк", Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Леніна, 48,

до відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17,

про визнання недійсними актів,

Представники сторін:

від позивача - Васильков В.І., довіреність № 05/12 від 04.03.04р., представник;

від відповідача - Дьорко А.М., довіреність № 254 від 10.01.07р., представник;

Час прийняття постанови: 14 год. 50 хв.

Відкритим акціонерним товариством “Акціонерний комерційний банк “Автокразбанк” в особі Олександрійської філії ВАТ Акціонерний комерційний банк “Автокразбанк” подано позов про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції №/0 від 14.05.2004 року, №/1 від  07.06.2004 року, №/2 від 27.08.2004 року, №/3 від 03.11.2004 року, якими філії позивача донараховано 217172 грн. 40 коп., податку на прибуток і 79939 грн. 10 коп. штрафних санкцій за несплату донарахованої суми цього податку; та податкового повідомлення-рішення №/1 від 07.06.2004 року, №/2 від 27.08.2004 року, №/3 від 03.11.2004 року про застосування 108586 грн. 20 коп. штрафних санкцій.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2005 року позов задоволено повністю. Визнано недійсними податкові повідомлення - рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 14.05.2004 року, № /1 від 07.06.2004 року, № /2 від 27.08.2004 року, № /3 від 03.11.2004 року про донарахування податку на прибуток в сумі 217172 грн. 40 коп. та застосування штрафних санкції в сумі 79939 грн. 10 коп., № /1 від 07.06.2004 року, № /2 від 27.08.2004 року, № /3 від 03.11.2004 року  по збільшенню розміру штрафної санкції по податку на прибуток на суму 108586 грн. 20 коп.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2006 року постанову господарського суду Кіровоградської області від  17.11.2005 року у справі № 14/240 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.05.2007 року  постанову господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2005 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2006 року у справі № 14/240 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

Резолюцією голови господарського суду Кіровоградської області від  07.08.2007 року справу №14/240 передано на розгляд судді Шевчук О.Б.

Ухвалою від 20.08.2007 року справу № 14/240 було прийнято до свого провадження, присвоєно їй номер 9/284(14/240).

Як вбачається з письмових пояснень позивача останній вважає, що винесені податковим органом податкові повідомлення - рішення про донарахування податку на прибуток та застосування фінансових санкцій, за висновками податкової служби, за завищення валових доходів у 4 кварталі 2002 року на 10 грн. 50 коп., у 2003 року на 41468 грн. 70 коп., внаслідок включення до складу валового доходу процентних доходів за операціями з Головним банком по перерозподілу кредитних ресурсів та за завищення валових витрат у 4 кварталі 2002 року на 140407 грн. 50 коп., у 2003 році 634779 грн. 70 коп., внаслідок включення до складу валових витрат процентних витрат за операціями з Головним банком по перерозподілу кредитних ресурсів є необгрунтованими і такими, що не відповідають чинному законодавству.

Позивач зазначає, що Олександрійська філія відкритого акціонерного  товариства акціонерний комерційний банк «Автокразбанк" є окремим платником податку на прибуток. Для формування власної ресурсної бази філії банку залучають кошти від фізичних, юридичних осіб, а також від Головного банку. При цьому порядок перерозподілу коштів між Головним банком та його філіями у відкритому акціонерному товариства акціонерний комерційний банк «Автокразбанк" здійснюється відповідно до Положення про управління ресурсами у відкритому акціонерному товаристві акціонерний комерційний банк "Автокразбанк", затвердженого Правлінням банку, яке передбачає, що операції надання-отримання ресурсів між Головним банком та його філіями здійснюється на платній основі із застосуванням трансфертних цін (ставок здійснення та розміщення ресурсів). Ресурси, надані Головним банком своїй філії або отримані від неї, позивач вважає, борговими зобов'язаннями одного платника податків перед іншим, тому процентні витрати боржника при  здійсненні даних операцій на підставі підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" правомірно необхідно вважати валовими витратами, а доходи, отримані кредитором відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 цього Закону є його валовими доходами.

Із змісту письмових пояснень №40010/392 від 17.09.2007 року (вх. № 02 -05/33109 від 18.09.2007 року) вбачається, що позивач просить скасувати податкові повідомлення - рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції № /0 від 14.05.2004 року, № /1 від 07.06.2004 року, № /2 від 27.08.2004 року, № /3 від 03.11.2004 року про донарахування податку на прибуток в сумі 217172 грн. 40 коп. та застосування штрафних санкції в сумі 79939 грн. 10 коп., а також           № /1 від 07.06.2004 року, № /2 від 03.11.2004 року,             № /3 від 03.11.2004 року про застосування штрафної санкції в сумі 108586 грн. 20 коп.

В запереченні №9487/10-12-02 від 17.09.2007 року Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідач, посилаючись на пункт 1.11 статті 1 Закону України "Про  оподаткування прибутку підприємств", підпункт 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 цього Закону зазначає, що кошти, які надавались Головним банком у користування філії на визначений строк та під процент, не є кредитом, будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням цих процентів, не включаються до складу валових витрат філії. Відповідно, кошти, які надавались філією Головному банку у користування на визначений строк та під процент, також не є кредитом і тому доходи, пов'язані з отриманням (нарахуванням) цих процентів, не включаються до складу валових доходів філії.

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція вважає, оскільки відсутній факт продажу і придбання кредитних ресурсів з передачею права власності, в податковому обліку валові доходи і валові витрати у філії банку (яка є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства акціонерний комерційний банк "Автокразбанк" і не є юридичною особою) не виникають.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на правомірне нарахування  податковою службою штрафу в сумі 108586 грн. 20 коп., оскільки сума нарахованого податку на прибуток більш ніж в три тисячі разів перевищує установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян і становить 217172 грн. 42 коп. додатково до штрафу, визначеного п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" нараховано штраф у розмірі п'ятидесяті відсотків від суми недоплати, але не менше ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули відповідно до п.п. 17.1.6. п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За наслідками судового засідання 17.10.2007 року, на підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено перерву до 14:00 год.  22.10.2007 року.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення  представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією  проведена планова документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства Олександрійською філією відкритого акціонерного товариства акціонерний комерційний банк "Автокразбанк" за період з 01.10.2002 року по 31.12.2003 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 36323-30-24718618 від 13.05.2004 року, яким встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме:

- завищення валового доходу на 51279 грн. 21 коп. у зв'язку з порушенням підпункту 1.11, 1.31 ст. 1, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" внаслідок включення до складу комісійних доходів  від перерозподілу кредитних ресурсів, в тому числі в 4 кварталі 2002 року 9810 грн. 49 коп., в 1 кварталі 2003 року 7682 грн. 36 коп., в 2 кварталі 2003 року 7229 грн. 86 коп., в 3 кварталі 2003 року 11912 грн. 40 коп., в 4 кварталі 2003 року 14644 грн. 10 коп.;

- завищення валових витрат на 775187 грн. 28 коп. у зв'язку з порушенням п.п. 5.5.1 п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" внаслідок включення до складу валових витрат від перерозподілу кредитних ресурсів на 775187 грн. 28 коп., в тому числі в 4 кварталі 2002 року 140407 грн. 50 коп., в 1 кварталі 2003 року 41357 грн. 02 коп., в 2 кварталі 2003 року в 197782 грн. 80 коп., в 3 кварталі 2003 року 224210 грн. 93 коп., в 4 кварталі 2003 року 171429 грн. 03 коп.

На підставі даного акту перевірки винесене податкове повідомлення - рішення № /0 від 14.05.2004 року, за яким податковим органом  Олександрійській філії відкритого акціонерного товариства акціонерного комерційного банку "Автокразбанк" визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток банківських організацій в сумі 297111 грн. 50 коп., в тому числі 217172 грн. 40 коп. за основним платежем та 79939 грн. 10 коп. штрафних (фінансових) санкцій.

За наслідками адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення - рішення відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення №/1 від 07.06.2004 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по штрафній (фінансовій) санкції з податку на прибуток у розмірі 108586 грн. 20 коп. та залишено без змін податкове повідомлення - рішення № /0 від 14.05.2004 року, а скарги позивача без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому, господарський суд враховує, що Закон України "Про банки і банківську діяльність" та Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" мають різні сфери застосування в силу ст. 67 Конституції України якою передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом  ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в  Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (надалі по тексту - Закон), валові витрати виробництва та обігу  (далі  - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт,  послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно п.п. 5.5.1. п. 5.5. ст. 5 Закону до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими  кредитами, депозитами) протягом звітного  періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються   у зв'язку з веденням господарської  діяльності платника податку.

Пунктом 1.32. ст. 1 Закону передбачено, що господарська діяльність -  будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній  або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої  постійні представництва,  філіали, відділення,  інші відокремлені підрозділи,  а також через довірену особу,  агента  або  будь-яку іншу особу,  яка діє від імені та на користь першої особи.

Господарська операція, згідно визначення наданого у Законі України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що господарська  операція є дія або подія, яка викликає зміни в структурі ресурсів, контрольованих підприємством, у результаті минулих подій, виконання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому, та зобов'язань, у власному капіталі підприємства.

Частинами 4, 5 ст. 62 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство є юридичною особою,  має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом. Підприємство не має у своєму складі інших юридичних осіб.

Відповідно до абзацу 42 частини 1 статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" філія банку - відокремлений структурний підрозділ банку,  що не має статусу юридичної особи і здійснює банківську діяльність від імені банку.

Як вбачається з п. 1.11. ст. 1 Закону кредит - кошти та матеріальні цінності, які надаються резидентами або нерезидентами у користування  юридичним  або фізичним особам  на визначений строк та під  процент.  Кредит розподіляється на фінансовий кредит, товарний кредит, інвестиційний  податковий кредит та кредит під цінні папери, що засвідчують відносини  позики.

Проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства господарський суд прийшов до висновку, що операції по наданню Головним банком  своїй філії вільних кредитних  ресурсів на певний строк і на  платній основі  не є їх господарською діяльністю в розумінні Законів України  "Про оподаткування прибутку підприємств" та "Про бухгалтерський облік та  фінансову звітність", а  кредитні ресурси, надані Головним банком своїй філії або отримані  від неї,  не є борговими зобов'язаннями.

Таким чином Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцію правомірно прийнято податкові повідомлення - рішення №/0 від 14.05.2004 року, №/1 від  07.06.2004 року, №/2 від 27.08.2004 року, №/3 від 03.11.2004 року, якими позивачу донараховано 217172 грн. 40 коп., податку на прибуток і 79939 грн. 10 коп. штрафних санкцій за несплату донарахованої суми цього податку; та податкові повідомлення-рішення №/1 від 07.06.2004 року, №/2 від 27.08.2004 року, №/3 від 03.11.2004 року про застосування 108586 грн. 20 коп. штрафних санкцій.

Тому в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись  ст. 71,  ст. 160, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 186, ст. 254,  пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення  апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня виготовлення  її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови направити сторонам.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата виготовлення постанови

в повному обсязі- 29.10.2007 року, 16:30.