ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА ІНВЕСТ 3000"

до            Київської міської ради

третя  особа, яка  не заявляє

самостійні  вимоги  на  предмет

спору на  стороні відповідача:   Товариство  з обмеженою  відповідальністю «Укрсел»

про                                  визнання нечинним  рішення

Суддя Гумега О. В.

Представники:

Від позивача:           Костюченко В.В. (за дов. № 17/09 від 17.09.2007)

Від відповідача:          Шмонденко  Д.  М. (за дов. № 225-КР-1122 від 12.09.2007)

Від  третьої  особи:  не  з‘явилися

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва звернулося  Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА  ІНВЕСТ 3000" (позивач) з  позовною  заявою до Київської міської ради (відповідач) про визнання нечинним повністю з моменту прийняття та скасування рішення Київської міської ради від 14.06.2007  року   № 876/1537 "Про відміну  рішення Київської  міської  ради  від 23.12.2004  року  № 935/2345 «Про передачу Товариству  з  обмеженою  відповідальністю «Укрсел»земельної  ділянки для  будівництва  житлово-офісного   комплексу з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  підземною  автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському   районі  м. Києва».

Позовні вимоги позивач  обґрунтовує  тим, що оскаржуване рішення суперечить земельному законодавству. Оскаржуваним рішенням відмінено рішення Київської  міської  ради  від 23.12.2004  року  № 935/2345 «Про передачу Товариству  з  обмеженою  відповідальністю «Укрсел»земельної  ділянки для  будівництва  житлово-офісного   комплексу з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  підземною  автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському   районі  м. Києва», на підставі якого  Товариству  з обмеженою  відповідальністю  «Укрсел»(третя  особа)  передано  в   оренду   на 5 років земельну ділянку площею 13824 кв. м. для будівництва житлово-офісного комплексу  з  вбудовано-прибудованими  приміщеннями та  підземною автостоянкою на вул. Салютній   у  Шевченківському  районі  м.  Києва за  рахунок   земель  запасу   житлової  та громадської  забудови. Позивач  вважає,  що чинним  законодавством України не передбачено такої підстави припинення користування земельною ділянкою.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Відповідач вважає, що, приймаючи спірне рішення, діяв в межах повноважень та відповідно до закону, оскільки відповідно до п. 34. ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Ухвалою Господарського  суду м. Києва від 30.08.2007 р. порушено провадження у справі № 39/18.

Ухвалою  Господарського  суду м.  Києва  від  17.09.2007  року до  участі  у  справі,  в якості  третьої  особи,  яка  не  заявляє  самостійні вимоги  на  предмет  спору на  стороні  відповідача  залучено Товариство  з  обмеженою  відповідальністю «Укрсел»та  відкладено  розгляд  справи.

Представник  третьої  особи  в  судове засідання не  з‘явився, про  час  та  місце  розгляду  справи  повідомлений  у  встановленому  порядку.

В судовому засіданні, призначеному на 27.09.2007 р., за  згодою  представників  сторін,  оголошувалися вступна  та  резолютивна  частини   рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2004 року Київською міською радою було прийнято рішення № 935/2345 «Про передачу Товариству  з  обмеженою  відповідальністю «Укрсел»земельної  ділянки для  будівництва  житлово-офісного   комплексу з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  підземною  автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському   районі  м. Києва»,  яким  затверджено   проект  відведення земельної ділянки ТОВ "Укрсел" для будівництва     житлово-офісного комплексу з  вбудовано-прибудованими  приміщеннями та  підземною автостоянкою на  вул.  Салютній  у   Шевченківському   районі  м. Києва та  вирішено  передати  ТОВ «Укрсел»в  короткострокову  оренду  на  5  років   земельну  ділянку, площею 1,42  га  для  будівництва житлово-офісного   комплексу  з  вбудовано-прибудованими  приміщеннями за рахунок   земель  запасу житлової  та громадської  забудови.

На підставі даного рішення 19.07.2005 між третьою  особою та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, а 27.07.2005 земельна ділянка розміром 13824 кв. м. на вул. Салютній  у   Шевченківському районі міста Києва була відповідачем передана третій  особі.

05.09.2005  року  між  третьою  особою  та позивачем   укладено  договір № 79   участі  у    будівництві  комплексу  житлових  будинків,  відповідно  до  умов  якого   сторони  за   цим  договором   зобов‘язувалися   шляхом  прямих   інвестицій   позивача   та  з  залученням   коштів   фізичних  та юридичних   осіб збудувати:  житлово-офісний   комплекс з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  з  підземною   автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському  районі   м. Києва (об‘єкт) згідно    проектно-кошторисної  документації, розробленої  та  затвердженої   в  установленому    законом порядку.  Будівництво об‘єкту    буде  проводитися   на  земельній  ділянці,  яку передано   Замовнику  згідно   рішення  Київської  міської  ради № 935/2345 від 23.12.2004  року   та  договору  оренди  земельної  ділянки  № 91-6-00466 від 27.07.2005  року.  Сторони погодили,  що  після введення об‘єкта в  експлуатацію  позивач  одержує  100%  загальної  площі   квартир   та  100% нежилих   вбудовано-прибудованих   приміщень   соціально-побутового  призначення,  а  також  підземний  паркінг (автостоянку) і  інженерні  мережі.

14.06.2007 року  Київська міська рада прийняла рішення № 878/1537 "Про відміну  рішення Київської  міської  ради  від 23.12.2004  року  № 935/2345 «Про передачу Товариству  з  обмеженою  відповідальністю «Укрсел»земельної  ділянки для  будівництва  житлово-офісного   комплексу з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  підземною  автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському   районі  м. Києва»та запропонувала третій  особі надати згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.07.2005 року  № 91-6-00466. При цьому, в  п. 3.2.  оскаржуваного  рішення  зазначено,  що у  разі    відмови  третьої  особи  від   розірвання  договору  оренди  земельної  ділянки,  необхідно  забезпечити   підготовку  та  подання   позову  про  розірвання  договору  оренди   земельної  ділянки  до  Господарського суду  м.  Києва. Тобто, зазначене  рішення спрямоване на припинення права користування позивачем земельною ділянкою.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997.

Відповідно до п. 34. ч. 1 ст. 26 вказаного Закону до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, рішення відповідача щодо земельних відносин повинні відповідати та ґрунтуватись на законі, що регулює дані відносини.

Земельні відносини –це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України).

Вони регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України).

Припинення прав на землю регламентовано главою 22 Земельного кодексу України, статтею 141 якого передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою.

Вказана норма не передбачає таку підставу припинення як скасування рішення про надання земельної ділянки у користування. Відсутня така підстава і серед приписів статті 143 Земельного кодексу України, що встановлює підстави примусового припинення прав на земельну ділянку.

З огляду на це, оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на приписах земельного законодавства України, оскільки останнє не передбачає таких способів  припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 2  ГПК  України  встановлено,  що господарський  суд    порушує  справи  за позовами,  зокрема,  підприємств,  які звертаються  до  господарського  суду  за  захистом своїх  прав  та охоронюваних  законом  інтересів.

Зібрані    у  справі  докази  свідчать,  що  у  позивача    виникли права та  обов‘язки  щодо будівництва житлово-офісного  комплексу з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  з  підземною   автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському  районі   м. Києва на  підставі договору № 79   участі  у    будівництві  комплексу  житлових  будинків  укладеного 05.09.2005  року  між  третьою  особою  та позивачем.    При  цьому  передбачалося,  що зазначене  будівництво   буде  проводитися   на  земельній  ділянці,  яку передано третій  особі згідно   рішення  Київської  міської  ради № 935/2345 від 23.12.2004  року   та  договору  оренди  земельної  ділянки  № 91-6-00466 від 27.07.2005  року.  Отже,  рішення  Київської   міської  ради   від 14.06.2007  року  № 876/1537  порушує права   позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.   За  таких  обставин,  позовні вимоги є  обґрунтованими та підлягають  задоволенню  в  повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 14.06.2007  року   № 876/1537 «Про відміну  рішення Київської  міської  ради  від 23.12.2004  року  № 935/2345 «Про передачу Товариству  з  обмеженою  відповідальністю «Укрсел»земельної  ділянки для  будівництва  житлово-офісного   комплексу з  вбудовано-прибудованими   приміщеннями   та  підземною  автостоянкою на  вулиці  Салютній   у  Шевченківському   районі  м. Києва».

Стягнути з Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, 36)  з  будь-якого   рахунку, виявленого державним  виконавцем під час  виконання рішення  суду на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА ІНВЕСТ 3000" (м. Київ, вул. Гната Юри, 9;  ідентифікаційний код 33641097; рахунок № 53 в ЗАТ «Банк НРБ», МФО 320627) 85,00 (вісімдесят  п‘ять) грн.  державного мита та 118,00 (сто  вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати  наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                          Гумега  О.  В

Рішення  підписане

01.10.2007  року