ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19.06.07                                                                                           Справа  № 11/299

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів Кузь В.Л. –суддя-доповідач, Юркевич М.В., Городечна М.І., розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Рівненський ливарний завод»(с. Городок)

на постанову господарського суду Рівненської області

від 20.12.2006р. у справі № 11/299

за позовом закритого акціонерного товариства «Рівненський ливарний завод» (с. Городок)

до відповідача Урядового органу державного управління –Державна інспекція з енергозбереження Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів за місцезнаходженням Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Рівненській області (м. Рівне)

про скасування постанови №18-17/20 від 20.06.2006р.

за участю представників:

від позивача: Созонюк Т.М.

від відповідача: Пронін М.С.

З правами та обов’язками, передбаченими ст.ст. 49, 51 КАС України, сторони ознайомлені.

Постановою від 20.12.2006р. у справі №11/299 господарського суду Рівненської області (суддя Грязнов В.В.) відмовлено в позові закритого акціонерного товариства «Рівненський ливарний завод»(с. Городок) до Урядового органу державного управління –Державна інспекція з енергозбереження Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів за місцезнаходженням Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Рівненській області (м. Рівне) про скасування постанови відповідача №18-17/20 від 20.06.2006р.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ЗАТ «Рівненський ливарний завод»подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить постанову господарського суду Рівненської області скасувати, посилаючись на наступне:

- ні перевитрата питомих норм палива, ні перевищення нормативних витрат газу не входять до переліку способів нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів, визначеного ч. 2 ст. 27 Закону України «Про енергозбереження»;

- суд безпідставно ототожнив марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат палива та енергії з нераціональним (неефективним) використанням паливно-енергетичних ресурсів, дійшовши до необґрунтованого висновку про наявність у діях позивача ознак марнотратного витрачання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат палива та енергії;

- місцевим господарським судом допущено порушення норм процесуального права інше.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що підстави для скасування постанови господарського суду Рівненської області - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до даних акту від 27.04.06 №18-17/20 (а.с. 8-11) комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів, складеного державним інспектором Носальчук В.І. територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Рівненській області, окрім іншого, встановлено, що позивачем у справі «за 2005рік допущена перевитрата питомих норм палива (природного газу) на виробництво литва чавунного без термообробки». Зокрема, згідно даних розділу VII «нормування питомих витрат ПЕР»акта перевірки при нормі18 кг у. п./од продукції фактично питомі витрати становили 19,5 кг у. п./од. продукції. Внаслідок цього було встановлено (розділ IX «Результати перевірки»), що на даному підприємстві було допущено у 2005р. перевищення нормативних витрат газу на виробництво продукції в кількості 11,496 тис. куб. м. на суму 12800грн. (а.с. 13).

При цьому, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що відповідачем цілком правомірно доведено факт прийняття та підписання постанови від 20.06.2006року №18-17/20 начальником територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Рівненській області п. Проніним М.С. Такі дії відповідача повністю відповідають Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах, організаціях та усунення фактів їх неефективного використання та п. 7 Положення про територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження (а.с. 26). Зазначення в постанові посади та прізвища державного інспектора з енергозбереження, який проводив перевірку –п. Носальчук В.І., не змінює повноважень особи, яка відповідно до вищезгаданих нормативних актів, уповноважена приймати та підписувати постанову. Окрім цього, форма постанови є додатком до наведеного вище Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах.

Відповідно доводи скаржника з приводу цього є необґрунтованими.

Щодо суті правопорушення, то судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини:

Як зазначено в акті перевірки, відповідачем встановлено, що при нормі 18 кг у. п./од. продукції –литва чавунного без термообробки фактично питомі витрати становили 19,5 кг у. п./од. продукції.

Зазначені питомі витрати були встановлені у розроблених позивачем «Загальновиробничих нормах питомих витрат палива, теплової та електричної енергії на 2005рік на ЗАТ «Рівненський ливарний завод»та затверджених заступником Міністра Мінпромполітики України за погодженням Першого заступника голови Держкоменергозбереження України в червні 2005року (а.с. 53). Позивачем у справі не подано доказів вжиття заходів по коригуванню в 2005році норм питомих витрат палива у зв’язку зі зміною номенклатури та обсягів виробництва даного виду продукції, та докази про відмову міністерства чи неможливість проведення такого коригування у зв’язку з відсутністю галузевої методики обрахунку питомих витрат ПЕР.

Разом з цим, чинне на цей період законодавство не визначало як підставу звільнення від відповідальності за таке правопорушення у зв’язку з неможливістю проведення коригування норм питомих витрат палива.

Щодо визначення виду правопорушення у сфері енергозбереження, то як зазначено вище, підвищена плата застосована відповідачем в особі його тер управління по Рівненській області за нераціональне використання газу у вигляді «перевищення норм питомих витрат палива на виробництво литва чавунного без термопереробки», про що зазначено в оскаржуваній постанові №18-17/20 від 20.06.06.

Законом України «Про енергозбереження»в редакції, чинній станом на 05.04.2005року було визначено, що «раціональне використання паливно-енергетичних ресурсів»- це досягнення максимальної ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів при існуючому рівні розвитку техніки та технології, а «норматив витрат палива та енергії»- регламентована величина витрат палива та енергії для даного виробництва, процесу, продукції, роботи, послуги. А ст. 11 цього ж Закону було встановлено застосування економічних заходів для забезпечення енергозбереження, окрім іншого, і за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих тарифів та цін залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Наступні редакції преамбули даного Закону лише уточнювали деякі поняття та визначили поняття «нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів». Зокрема, під таким розуміються прямі витрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів-нормами питомих витрат палива та енергії.

При цьому, норма ст. 11 цього Закону не була змінена в частині встановлення відповідальності за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів.

Разом з цим, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що певні неточності у термінології визначення складу правопорушення, зазначені в акті перевірки, не впливають на сам факт встановлення і існування такого правопорушення в сфері енергозбереження зі сторони позивача, а скаржник не обґрунтував як такі неточності вплинули на чинність постанови, що оскаржується, в силу вимог ст. 202 КАС України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 195, 196, 198, 205 КАС України, Львівський апеляційний господарський суд –

у х в а л и в:

Постанову від 20.12.2006р. у справі №11/299 господарського суду Рівненської області залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Юркевич М.В.

суддя                                                  Городечна М.І.