ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2007 р.

Справа  № 25/213-07-5409

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Одеська область, с.м.т.
Овідіополь

до відповідача: Комунального підприємства  Овідіопольської селищної ради „Благо”,
Одеська область, с.м.т. Овідіополь

за участю Прокурора Овідіопольського
району Одеської області

про стягнення 80640 грн.

Суддя           Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали
участь представники сторін:

Від позивача:  ОСОБА_2, довіреність від 21.06.07р., ОСОБА_1,
згідно  свідоцтва

Від відповідача: Цубенко Є.Л.,
довіреність №38 від 11.09.07р., Трояненко В.Т., директор, згідно рішення
№1154-ІУ від 29.09.05р.

Від прокуратури: Бондаревський О.Л., посвідчення
№5 від 12.01.07р.

В судовому засіданні 24.10.07р.
приймали участь представники:

Від позивача:  ОСОБА_2, довіреність від 21.06.07р., ОСОБА_1,
згідно  свідоцтва

Від відповідача: Цубенко Є.Л.,
довіреність №38 від 11.09.07р.

Від прокуратури: Бондаревський О.Л.,
посвідчення №5 від 12.01.07р.

Суть спору: про стягнення з КП  Овідіопольської селищної ради „Благо” на
користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 вартості безпідставно отриманого
майна в сумі 80640грн.

Позивач на заявлених позовних вимогах
наполягає, надав суду  заяву про зміну
підстав позовної заяви від 14.08.07р. вх. №18815, заперечення щодо заяви
прокурора про вступ у справу від 18.10.07р., де зазначає про те,  що 11.12.06р. між ним та відповідачем був
укладений договір оренди нежитлового приміщення, умовами якого передбачено, що
приміщення вважається наданим  у
користування Орендарю з часу підписання, сторонами акту прийому передачі. Акт
прийому передачі сторонами договору не підписувався, орендна плата СПД ОСОБА_1
не проводилась, у зв'язку з чим договір оренди нежитлового приміщення сторонами
фактично не виконувався, тобто ніяких правовідносин за цим договором у сторін
не виникло.

12.12.06р. СПД ОСОБА_1 було
передано відповідачу згідно накладної  512 мішків цукру, вагою 50кг. кожний,
підставою отримання даного товару
зазначено договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.06р., згідно
якого фактично зобов'язання у сторін не виникли, у зв'язку з чим даний товар,
на думку позивача, отриманий   КП  Овідіопольської селищної ради „Благо” без
достатньої правової підстави.

01.01.07р. на складських
приміщеннях відповідача сталася пожежа,
в результаті якої майно отримане відповідачем знищено, що і стало
підставою для позивача звернутися до господарського суду з даною позовною
заявою про стягнення з відповідача вартості безпідставно отриманого майна в
сумі 80640грн., яке є вартістю переданого цукру.

Обгунтовуючи вартість знищеного
майна позивач посилається на те, що даний цукровий пісок був ним отриманий від
ТОВ ІВК „Агроцукор” згідно договору перевезення №Т/01-09 від 01.09.06р. в
якості оплати за виконанні СПД ОСОБА_1 послуги по перевезенню та його вартість,
відповідно до акту виконаних робіт від 15.11.06р., складає 3150грн. за тону.

Стосовно вступу у справу Прокурора
Овідіопольського району Одеської області позивач зазначає, що КП  Овідіопольської селищної ради „Благо” не є ні
органом  державної влади, ні органом
місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження  органу державної влади, у зв'язку  з чим просить суд відмовити  Прокурору Овідіопольського району Одеської
області в задоволенні заяви про вступ у справу № 25/213-07-5409.

Відповідач, проти заявленого
позивачем позову заперечує, надав суду відзив на позов від 23.07.07р. вх.
№16946, від 15.08.07р., від 18.10.07р.,
в яких вказує на те, що 11.12.06р. між позивачем та  КП
Овідіопольської селищної ради „Благо” був укладений договір оренди
нежитлового приміщення, умовами якого передбачено, що  орендар
несе ризик  випадкового знищення
чи пошкодження орендованого майна та повинен його зарахувати на користь
Орендодавця у порядку передбаченому чинним законодавством, тому
КП  Овідіопольської селищної ради
„Благо” не несе відповідальності за пошкоджене в результаті пожежі в
орендованому позивачем приміщені майно.

Накладна на яку посилається позивач
обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, як на доказ передачі майна, на думку
відповідача,  не є належним та  допустимим доказом прийняття  КП
Овідіопольської селищної ради „Благо” цукрового піску в кількості 512
мішків, оскільки  підписана невідомою
особою та містить в собі виправлення дати складання, завірена підписом
головного бухгалтера                                                                                    КП  Овідіопольської селищної ради „Благо”, який
знаходиться в тісних родинних зв'язках  з
позивачем. За наведеними фактами, як вказує відповідач?  в даний момент прокуратурою Овідіопольського
району Одеської області проводиться перевірка.

Крім того, відповідач зазначає, про
те що позивач обґрунтовує вартість
безпідставно отриманого майна посилаючись при цьому не на ціни які
існують на момент розгляду справи, а на накладні №10872 від 21.11.06р., №10871
від 21.11.06р., які не можуть свідчити про дійсну вартість цукру.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 15.08.07р.  строк
розгляду справи           №
25/213-07-5409, згідно п.4 ст. 69 ГПК України продовжено до 27.10.07р.

Ухвалою господарського суду
Одеської області  від 18.10.07р. допущено
до участі у справі № 25/213-07-5409 Прокурора Овідіопольського району Одеської
області, однак обґрунтування  прокурора
щодо наявності порушених інтересів держави в особі Овідіопольської  міської ради комунальним підприємством якої є
відповідач, суд  з врахування Рішення
Конституційного суду  України від
08.04.99р. №3-рп/99, вважає  недоведеним,
оскільки  КП Овідіпольської селищної ради
„Благо” згідно  Статуту підприємства,
затвердженого рішенням 111 сесії
Овідіопольської селищної ради ХХІУ скликання від 23.05.02р. №29, є  самостійним господарюючим  суб'єктом, майно якого  закріплене за ним на праві повного
господарського відання. Звідси, КП Овідіпольської селищної ради „Благо”  не є ні
органом державної влади, ні органом місцевого  самоврядування, який виконує делеговані йому
повноваження  виконавчого  комітету органу місцевого самоврядування,
тому позиція прокурора щодо наявності  в
спірних  правовідносинах сторін порушених
прав держави, на думку суду, є безпідставною.

Заявлене в судовому засідання
24.10.07р. прокурором клопотання про зупинення провадження у справі з підстав
необхідності  направлення   матеріалів
господарської справи  до
прокуратури Овідіопольського району для здійснення прокурорської перевірки та
вирішення в подальшому питання щодо порушення кримінальної справи, судом не
задоволено, оскільки проведення органами
прокуратури перевірки за зверненням директора КП Овідіпольської селищної
ради „Благо”  та можливість у подальшому
порушення кримінальної справи  не робить
неможливим розгляд даного господарського спору по суті та не впливає на
вирішення судом спору по суті.

Ухвалою господарського суду від
18.10.07р.  здійснено заміну первісного
відповідача КП „Благо” на належного відповідача КП  Овідіопольської селищної ради „Благо”.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх
сукупності, суд встановив наступне:

11.12.06р.  між Комунальним підприємством  Овідіопольської селищної ради „Благо”
(Орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1
(Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення, п.1.1 якого
передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне
користування нежитлове приміщення загальною площею 30 кв.м., яке знаходиться за
адресою вул. Дзержинського, 72, з метою розміщення тимчасового зберігання
продтоварів.

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1.
договору приміщення вважається наданим у користування Орендарю з часу
підписання Сторонами акту прийому-передачі майна за цим договором. Орендна
плата за користування об'єктом оренди становить 150грн. за місяць.

Відповідно до наданої до
матеріалів  справи накладної від
12.12.06р.                          СПД
ОСОБА_1 було передано  КП  Овідіопольської селищної ради „Благо” 512
мішків цукрового піску, по 50 кг. кожний, де підставою передачі цукрового піску
вказано договір від  11.11.06р.

01.01.07р.  на складі в'яжучих матеріалів  КП
Овідіопольської селищної ради „Благо” сталася пожежа, в результаті якої
пошкоджено цукор в складському приміщенні, про що свідчить наявний в матеріалах
справи акт про  пожежу від 01.01.07р.,
складений Овідіопольським районним відділом Головного управління МНС України в
Одеській області.

Литом Овідіопольського районного
відділу Головного управління МНС України в Одеській області від 16.06.07р. №
471 на виконання адвокатського запиту ОСОБА_2, було повідомлено останнього,
що  СПД ОСОБА_1, який зберігав цукор в
складському приміщенні не винний у виникненні пожежі в підсобному приміщенні
складу в'яжучих  матеріалів.

З цих підстав, СПД ОСОБА_1 було
надіслано на адресу відповідача претензію, згідно якої просить останнього
провести оплату вартості пошкодженого цукру в сумі 80640грн.

В процесі розгляду справи по суті
позивач змінив правові підстави заявленого позову, обґрунтовуючи його тим,
що  за договором оренди від 11.12.06р. не
виникли у сторін зобов'язання щодо оренди майна, оскільки сторонами не було  підписано
акту прийому-передачі майна та орендна плата не оплачувалась орендарем у
зв'язку з чим позивач, вважає, що набуте відповідачем, згідно накладної від
12.12.06р.  майно, а  саме 512 мішків цукрового піску є
безпідставно набутим  майном, вартість
якого складає 80640грн., яка  підлягає
стягненню  з КП  Овідіопольської селищної ради „Благо” за
умови знищення цього майна в процесі пожежі складських приміщень
відповідача.

Не проведення  відповідачем оплати вартості пошкодженого
цукру в сумі 80640грн. стало підставою для звернення позивача з даною позовною
заявою до господарського суду про стягнення КП
Овідіопольської селищної ради „Благо”
безпідставно отриманого майна в сумі 80640грн.

Проаналізувавши обставини справи,
чинне законодавство, яким врегульовані дані правовідносини, суд, дійшов до
висновку про неправомірність заявлених позивачем позовних вимог з врахуванням
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 759
Цивільного кодексу України  за договором
найму ( оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно
у користування за плату  на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 793, ч.1 ст.795
Цивільного кодексу України  договір найму
будівлі або іншої  капітальної споруди
(їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформлюється відповідним
документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту
починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено
договором.

Частинами  1,2 п. 2, ч.3 ст. 1212
Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03р., передбачено, що   особа, яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи          (
потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернуту потерпілому це майно.
Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було
набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того,
чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого
незаконного володіння.

Набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в
натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна ( ст. 1213
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1,2 ст. 509
Цивільного кодексу України збов'язанням є
правовідношення,  в  якому
одна  сторона боржник   зобов'язана
вчинити   на   користь
другої  сторонни кредитора певну
дію (передати  майно,  виконати
роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав,  встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та
обов'язки  виникають  із  дій  осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не
передбачені  цими  актами,
але  за  аналогією
породжують цивільні права та обов'язки. Підставами   виникнення
цивільних  прав  та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення  літературних,
художніх  творів,  винаходів
та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання  майнової (матеріальної) та моральної шкоди
іншій особі; інші юридичні факти.

З огляду на наведені вище положення
Цивільного кодексу України  та з
врахування умов договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.06р.   вбачається,
що набрання договором оренди чинності визначається моментом фактичної
передачі
КП  Овідіопольської селищної ради
„Благо” позивачу нежитлового приміщення, який оформлюється актом
приймання-передачі, з цього моменту орендар несе всі передбачені договором
оренди обов'язки та набуває відповідні
права в тому числі право користування даним приміщенням,  у зв'язку
з чим, за відсутності акту приймання-передачі нежитлового приміщення та
оплати позивачем  орендних платежів, про
що свідчить додана до матеріалів справи довідка відповідача від 16.07.07р.
№105, суд, доходить до висновку, що  за
договором оренди нежитлового приміщення від 11.12.06р. у сторін щодо оренди
складського приміщення не виникли  ніякі
зобов'язання.

Позиція позивача щодо
безпідставного отримання відповідачем згідно накладної  від 12.12.06р. цукрового піску в кількості
512 мішків, оскільки зобов'язання сторін
за зазначеній  в накладній
договорі від 11.11.06р. не виконувались, та з врахуванням знищення  товару в процесі пожежі на складі, виникнення
у сторін  відносин щодо  відшкодування вартості безпідставно набутого
майна в сумі 80640грн., спростовується судом з огляду на таке.

Матеріали справи містять різні за
своїм змістом накладні, оригінали яких сторонами надавались  на огляд суду в судових засіданнях, з
врахуванням яких вбачається, що накладна подана позивачем  містять виправлення дати  з 12.12.07р. на 12.12.06р., з
проставленням  підпису особи, що прийняла
товар  без виказання її прізвища, та
печатки  КП  Овідіопольської селищної ради „Благо”, тоді
як в накладній поданій відповідачем
зазначено дату  12.12.07р., підпис
особи,  що прийняла товар відсутній,  як і відсутня печатка   КП
Овідіопольської селищної ради „Благо”. З врахуванням чого, дані
документи, на думку суду, є неналежними документами в підтвердження передачі
позивачем  та отриманням відповідачем
продукції.

Разом з тим, в процесі розгляду
справи по суті судом було встановлено, що
в накладній від 12.12.07р., як підстава поставки цукрового піску в
кількості 512 мішків, зазначено договір
від 11.11.06р., який взагалі не існує, оскільки сторонами  був підписаний договір від 11.12.06р., який і
подано до матеріалів справи.

Також, позивачем суду не доведено
того, що   переданий позивачем КП  Овідіопольської селищної ради „Благо”
цукровий пісок відповідно до накладної від 12.12.06р. був знищений  при пожежі. Доданий до матеріалів справи акт
про пожежу від 01.01.07р., складений Овідіопольським районним відділом
Головного управління МНС України в Одеській області містить відомості лише
стосовно пошкодження цукрового піску, а не його знищення в повному обсязі,
вимога стосовно повернення цукрового піску позивачем    КП
Овідіопольської селищної ради „Благо” не заявлялась,  у зв'язку з
чим  у    відповідача, відповідно до ст. 1212, 1213
виникає зобов'язання щодо повернення саме
безпідставно отриманого цукрового піску в кількості 512 мішків, що
складає 25,750т., а ні як не стягнення  вартості
безпідставно отриманого цукрового піску в сумі 80640грн., як то заявлено
позивачем в даному судовому проваджені.

Крім того, слід зазначити, що
позивачем необґрунтована належними та допустимими доказами вартість  безпідставно отриманого відповідачем  цукрового піску, оскільки надані СПД
ОСОБА_1  договір перевезення №Т/01-09 від
01.09.06р., укладений з ТОВ ІВК „Агроцукор”, акт виконаних робіт від 15.11.06р.
за договором перевезення №Т/01-09 від 01.09.06р.,  накладні №10872 від 21.11.06р. на загальну суму
18112,50грн., №10871 від 21.11.06р. на загальну суму  63000грн., не підтверджують позицію позивача
щодо вартості переданого відповідачем цукрового піску, так як встановити за
зазначеними первинними документами, що цукровий пісок переданий СПД ОСОБА_1 відповідачу
за накладною від 12.12.06р. є саме тим, цукровим піском який переданий
позивачу  ТОВ ІВК „Агроцукор” згідно
накладних №10872 від 21.11.06р., №10871 від 21.11.06р., в якості оплати за
договором перевезення №Т/01-09 від 01.09.06р., вартість якого  складає, як зазначає позивач, 3150грн. за 1
т., суд не взмозі з врахуванням наступного.

Пунктами  2.1.1, 2.2.4 договору перевезення №Т/01-09
від 01.09.06р. передбачено, що                                Виконавець
зобов'язується провести перевезення цукрових буряків врожаю -2006 з площ,
обумовлених  Замовником   на приймальні пункти цукрових заводів,
вказаних Замовником. Перевезення цукрових буряків здійснювати лише з площ, на цукрові
заводи, в терміни, які вказуються в усному замовленні представниками Замовника.
Після закінчення робіт Виконавцем
підписується акт про виконання робіт.

Відповідно до п.п.3.1., 3.3.
договору Замовник за виконанні роботи згідно товарно-транспортних
накладних  при умові, що ціна  за 1 літер
дизельного пального буде складати 3,80грн. зобов'язується розрахуватись
з ним  по тарифам наведеним в Таблиці.
Розрахунок буде здійснюватись грошовими коштами, або цукром - піском по ціні,
яка складається на ринку на момент проведення
розрахунків.

Згідно  акту виконаних робіт від 15.11.06р. за
договором перевезення №Т/01-09 від 01.09.06р. СПД ОСОБА_1  виконанні в повному обсязі роботи по
перевезенню цукрового буряка на суму 81112,50грн. Розрахунок за виконанні
роботи мав бути проведений цукром -піском, за ціною 3150грн., за 1 т. (в т.ч.
ПДВ) з врахуванням ціни тари, в яку затарено
товар (поліпропіленові мішки по 50кг. кожний).

Із змісту  доданих позивачем до матеріалів справи
накладних №10872 від 21.11.06р., №10871 від 21.11.06р. вбачається, що ТОВ ІВК
„Агроцукор”  було передано                                    СПД ОСОБА_1  цукор-пісок в кількості  25, 750т., за ціною 2595,83грн. за тону, на
загальну суму 66842,63грн., мішки в кількості 515 шт., за ціною 1,46грн., на
загальну суму 751,04грн., всього вартість цукру з мішками складає 81112,50грн.
в т.ч. ПДВ, однак  дані накладні  не містять зазначення правової підстави
їх  видачі, фактичного прийняття даного
товару  СПД ОСОБА_1, а саме підпису та
печатки  останнього, у зв'язку  з чим, суд, невзмозі зробити висновок про
фактичну передачу ТОВ ІВК „Агроцукор” позивачу в якості оплати за виконанні
останнім послуги за договором перевезення №Т/01-09 від 01.09.06р. цукрового
піску в кількості 25,750тон. вартістю 3150грн. за тону.

Нараз, кількість цукрового піску
зазначена в накладній від 12.12.06р. складає 25,600т. (512 мішків х 50кг.), що
є меншою від вказаної  в накладних №10872
від 21.11.06р., №10871 від 21.11.06р. кількості отриманого СПД ОСОБА_1 у ТОВ
ІВК „Агроцукор”  товару, яка складає
25750тон.

Таким чином, з  врахуванням вищевстановленого  та з огляду на те, що в накладній  12.12.06р. не зазначена вартість цукрового
піску переданого КП  Овідіопольської
селищної ради „Благо”, у суду відсутні підстави вважати, що вартість  переданого СПД ОСОБА_1  відповідачу цукрового піску складає
80640грн., тому суд, вважає, що позивачем
здійснений неналежний розрахунок ціни позову.

Відповідно до ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З врахуванням наведених обставин
справи,  суд вважає заявлені  позивачем позовні вимоги про стягнення з
КП  Овідіопольської селищної ради „Благо”
вартості безпідставно отриманого майна в сумі 80640грн. необгрунтованими та
недоведеними, у зв'язку з чим відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Згідно ст. 49 ГПК України в
разі  відмови  у позові повністю витрати пов'язані зі
сплатою державного мити та витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового процессу покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82- 85 ГПК  України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Відмовити в задоволенні позову
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Малярчук І.А.