ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"16" липня 2007 р.                                                                              Справа № 19/210-07

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання”, м. Луганськ

до  Державного підприємства «Укренерговугілля», м. Вишгород

про стягнення 5156627,13 грн.,

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача –     Карпович Н. А. (дов. № 133 від 04.01.2007 року);

від відповідача – Чуйко А. В. (дов. № 22 від 25.06.2007 року);

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання”(далі - позивач) до  Державного підприємства “Укренерговугілля”(далі - відповідач)  про  стягнення             5156627,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог  позивач посилається на несплату відповідачем за постачання електричної енергії, відповідно до договору № У-204-05 від 22.06.2005 року, за період з 01.01.2007 року по  31.03.2007 року, в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 5010906,59 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 118765,94 грн., інфляційні в сумі 6134,26 грн., та          3 % річних в розмірі 20720,34  грн.

25.06.2007 року від представника позивача надійшла заява № 4183 віж21.06.2007 року про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача  пеню за прострочення виконання зобов’язання в сумі 189676,36 грн., інфляційні –              31674,26 грн.  та 3 % річних –33656,10 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Сторони надали акт звірки взаємних розрахунків станом на 20.06.2007 року, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками,  за яким заборгованість  відповідача за надані послуги по транспортуванню електроенергії складає 5010906,59 грн., пеня 189676,36 грн., річні 33656,10 грн. та інфляційні  31674,26 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін  та дослідивши подані докази, суд встановив.

Правовідносини сторін за справою врегульовано договором  № У-204-05 від 22.06.2005 року  про надання послуг з постачання електроенергії.  Згідно предмету договору позивач зобов’язався забезпечити передачу належними йому місцевими (локальними) електричними мережами електроенергії. Відповідач зобов’язався оплатити послуги з передачі електроенергії у розмірі та в порядку, встановлених договором. Факт надання послуг з передачі електричної енергії підтверджується актом наданих послуг.

Відповідно до п. п. 3.2., 4.2., договору, оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється відповідачем щомісяця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача до 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку-фактури та акту наданих послуг; у випадку прострочення термінів платежів за надання послуг з передачі електричної енергії відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2 %, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На виконання умов зазначеного договору позивач надав відповідачу за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року послуги з передачі електроенергії належними йому місцевими (локальними)  електричними мережами на загальну суму 7499726,80 грн., з яких:

- 2530990,69 грн., відповідно акта про надання послуг з передачі електроенергії до договору від 22.06.2005 року № У-204-05 складеного сторонами 31.01.2007 року;

- 2415585,71 грн., відповідно акта про надання послуг з передачі електроенергії до договору від 22.06.2005 року № У-204-05 складеного сторонами 28.02.2007 року;

- 2553150,40 грн., відповідно акта про надання послуг з передачі електроенергії до договору від 22.06.2005 року № У-204-05 складеного сторонами 31.03.2007 року.

На підставі ст. 601 ЦК України, сторонами було укладено акти про припинення зобов’язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 31.01.2007 року щодо сплати отриманих від позивача послуг у січні 2007 року на суму 854080,78 грн.; від 28.02.2007 року щодо сплати отриманих від позивача послуг у лютому 2007 року на суму 795885,98 грн.; від 31.03.2007 року щодо сплати отриманих від позивача послуг в березні 2007 року на суму 772879,10 грн. Крім того, 06.04.2007 року між сторонами була укладена угода про припинення зобов’язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1676909,91 грн., яка була нарахована позивачем за надані відповідачу послуги з передачі електричної енергії в січні 2007 року на виконання договору № У-204-05 від 22.06.2005 року.

Враховуючи акти та угоду про припинення зобов’язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідачу було припинено зобов’язання щодо сплати отриманих від позивача послуг за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року на загальну суму         2488820,21 грн.

Відповідач свої зобов’язання з оплати наданих послуг своєчасно та в повному обсязі не виконав в результаті чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 5010906,59 грн., що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків між сторонами станом на 20.06.2007 року.

Позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 189676,36 грн., інфляційні в сумі 31674,26 грн., та 3 % річних в розмірі 33656,10 грн.

При вирішенні спору судом враховано, що відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо  договором  передбачено  надання  послуг  за   плату, замовник  зобов'язаний  оплатити надану йому послугу в розмірі,  у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач належним чином виконував умови договору № У-204-05 від 22.06.2005 року, факт надання послуг з передачі електричної енергії підтверджується актами наданих послуг від 31.01.2007 року, 28.02.2007 року та 31.03.2007 року. Отже, відповідно до умов п. 3.2. договору, відповідач повинен був здійснювати оплату наданих йому послуг з передачі електричної енергії щомісяця, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача до 17 числа місяця, наступного за розрахунковим. Заборгованість відповідача на суму 5010906,59 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання умов зазначеного договору, підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи

Відповідно до ст. 193 ГК України  порушення зобов’язання є підставою для  застосування господарських санкцій. Застосування  господарських санкцій  до суб’єкта, який  порушив  зобов’язання, не звільняє цього суб’єкта від обов’язку виконати зобов’язання в натурі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України  боржник не звільняється від відповідальності  за неможливість  виконання  ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу  з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 33656,10 грн. та  31674,26 грн., підлягає задоволенню.

Також, позивач просить на підставі п. 4.2 вищевказаного договору стягнути з відповідача 189676,36 грн. пені за прострочення виконання зобов’язання. Оскільки пеня нарахована у відповідності до вимог  законодавства і передбачена умовами договору, то вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України  кожна сторона  повинна довести  ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, відповідачем  не спростовані  і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства “Укренерговугілля”(07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, ВАТ “Укргідроенерго”, код 32402870,                               п/р 001 в АБ «Київська Русь», МФО 319092) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання”(91021, м. Луганськ, кв. Гайового, 35-а, код  31443937, п/р у ЛОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 304007) –5010906 (п’ять мільйонів десять тисяч дев’ятсот шість) грн. 59 коп. заборгованості, 189676 (сто вісімдесят дев’ять шістсот сімдесят шість) грн. 36 коп. пені, 33656 (тридцять три тисячі шістсот п’ятдесят шість) грн. 10 коп. 3 % річних, 31674 (тридцять одну тисячу шістсот сімдесят чотири) грн. 26 коп. інфляційних, та судові витрати: 25500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя