ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/227
22.05.07 р.

За позовом:          Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія

„Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу „Запорізька атомна

електрична станція”;

До:                    ТОВ „Елегант –Фарм „ (відповідач 1);

ЗАТ „Технолог” (відповідач 2);

Про:                     визнання недійсним договору.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Іванова Н.М., представник, довіреність б/н від 06.02.2007 р.;

Від відповідача 1:            не з”явились;

Від відповідача 2:          не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги б/н від 13.03.2006 р., укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2; стягнути з відповідачів 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надали, позовні вимоги по суті не заперечили. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

13.03.2006 р. між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладений договір про відступлення права вимоги, предметом якого є правовідносини, що виникають з приводу відступлення відповідачем 1 відповідачеві 2 права вимоги, належного відповідачеві 1 за основним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору до відповідача 2 переходить право вимагати (замість відповідача 1) від боржника  - позивача у даній справі, оплати поставлених товарів згідно з основним договором на загальну суму 27 993,46 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наведеного нижче.

Як визначено частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу

Частинами першою –третьою, п’ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту оспорюваного договору не вбачається, за яким саме основним зобов’язанням передаються права від відповідача 1 до відповідача 2.

Матеріалами даної справи підтверджується, що позивач є боржником відповідача 1 за договором поставки №366(6)03УК від 22.05.2006 р., а отже за договором відступлення права вимоги б/н від 13.03.2006 р. ймовірно було передано право відповідача 1 вимагати від позивача виконання зобов’язання саме за цим договором.

Відповідно до частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 10.6. договору №366(06)03УК від 22.05.2006 р. на поставку продукції медичного призначення всі права та обов’язки по даному договору можуть бути передані треті особам тільки за згодою сторін.

Право відповідача 1 вимагати від позивача сплати поставленої продукції було передано без згоди позивача.

Відповідач 1 не звертався до позивача з проханням надати згоду на відступлення права вимоги до відповідача 2.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Договором №366(6)03УК від 22.05.2006 р. сторони домовились про те, що всі права та обов’язки по даному договору можуть бути передані третім особам тільки за згодою сторін.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Слід зазначити про те, що позивачем та відповідачем 1 будь-які додаткові угоди про зміну умов договору №366(6)03УК від 22.05.2006 р., а саме, про зміну п. 10.6. договору поставки, не укладались.

Як визначено частиною 2 статті 516 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов’язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов’язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Повідомлень про необхідність виконання зобов’язань за договором №366(6)03УК від 22.05.2003 р. на поставку продукції від ТОВ „Елегант –Фарм”, у зв”язку з укладенням договору відступлення права вимоги, на адресу позивача не надходило.

Враховуючи відсутність доказів направлення зазначеного повідомлення на адресу боржника, за відсутності вказівки первісного кредитора, у позивача відсутні підстави вважати відповідача 2 кредитором за договором поставки №366(06)03УК від 22.05.2003 р.

Враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд дійшов до висновку, що договір про відступлення права вимоги від 13.03.2006 р., укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2, не відповідає вимогам закону та підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсним з моменту його укладення договір про відступлення права вимоги від 13.03.2006 р., укладений між Закритим акціонерним товариством „Технолог” (інд. 20300, м. Умань, вул. Залізняка, 3, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Елегант –Фарм” (інд. 03142, м. Київ, бул. Вернадського, 79, ).

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Елегант –Фарм” (інд. 03142, м. Київ, бул. Вернадського, 79, ) на користь Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу „Запорізька атомна електрична станція” (інд. 71500, Запорізька область, м. Енергодар, ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита та 59 (п’ятдесят дев”ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Технолог” (інд. 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Залізняка, 3, ) на користь Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу „Запорізька атомна електрична станція” (інд. 71500, Запорізька область, м. Енергодар, ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита та 59 (п’ятдесят дев”ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко