ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2007 р.

Справа  № 9/289-07-8052

За позовом:
Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1

До відповідача:
Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_2

Про визнання
договору дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача:  ОСОБА_3 за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:  Позивач Фізична особа-підприємець  ОСОБА_1
звернувся до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом
про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді
аптечного кіоску, що знаходиться за АДРЕСА_1, який був укладений між позивачем
і відповідачем 04.10.2007року,  та
визнання за позивачем права власності на нерухоме майно у вигляді аптечного
кіоску, що знаходиться за АДРЕСА_1, і позначене на плані: під літ. «А»-
аптечний кіоск, загальною площею 21,5 кв.м.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не
з'явився, але направив відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З 2006 року позивач користується
земельною ділянкою площею 0,0024 га, яка знаходиться за АДРЕСА_1. Цільове
призначення земельної ділянки - для розміщення аптечного кіоску.

На вищезазначеній земельній ділянці
відповідачем без оформлення землі, відповідного дозволу позивача на будівництво
та належно затвердженого проекту було побудовано нерухоме майно у вигляді
аптечного кіоску, загальною площею 21,5 м .

Незважаючи на протиправність дій
відповідача, 04 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений
договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді аптечного кіоску, що
знаходиться за АДРЕСА_1.

На виконання п. 2 та п. 2.1
вищевказаного договору, у вигляді повного розрахунку за вищевказане нерухоме
майно, що знаходиться за АДРЕСА_1, позивачем було сплачено відповідачу суму, що
складає 8 000 грн. З метою забезпечення виконання умов договору відповідач
передав, а позивач прийняв нерухоме майно, про що було складено акт
прийому-передачі нерухомого майна .

На сьогоднішній день у позивача
виникла необхідність оформити вищезазначений об'єкт нерухомого майна..

Однак, від нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу відповідач ухиляється, що й зумовило звернення
позивача з позовом.

На запит суду, 16.10.2007р.,
судовим експертом з будівельно-технічних досліджень об'єктів ОСОБА_4 надано
висновок, згідно якого технічний стан об'єктів нерухомого майна - аптечного
кіоску, що знаходиться за АДРЕСА_1, і позначений на плані: під літ. «А» -
аптечний кіоск, загальною площею 21,5 кв.м, відповідає вимогам існуючих в
Україні державних будівельних норм та правил.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин повноту їх з'ясування і доведеність, дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

З 01.01.2004 р. набрав чинності
новий Цивільний кодекс України.

Правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків /ст.  202 ЦК України/.

Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ст.203 ЦК України встановлені
загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:
зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, особа, що вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом
або домовленістю сторін.

Ст. 657 ЦК України встановлено, що
договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемний. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору,
що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

При визнанні такої угоди дійсною,
суд повинен перевірити з яких причин вона не була нотаріально засвідчена і чи
не містить дана угода будь-яких протиправних умов.

Проаналізувавши договір, суд
прийшов до висновку про те, що він містить всі суттєві умови, передбачені
законодавством для даного виду договорів та не знайшов в ньому положень, що
суперечать діючому законодавству.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним/ ст.204 ЦК України/.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав
власності не встановлена судом /ст.328 ЦК України/.

Згідно п.3 ст. 334 Цивільного
кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту  набрання законної сили рішенням
суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.

Договір купівлі-продажу нерухомого
майна від 04.10.2007р. укладений  між
позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ФОП ОСОБА_2 є правочинним та є підставою
для визнання за ФОП ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно у вигляді
аптечного кіоску, що знаходиться за АДРЕСА_1, і позначене на плані: під літ.
«А»- аптечний кіоск, загальною площею 21,5 кв.м.

Чинне законодавство передбачає, що
право власності на об'єкти підтверджується лише певними документами -в даному
випадку це є договір купівлі-продажу  від
04.10.2007р.

Як слідує з вище наведеного, позивач, на думку
суду, є добросовісним набувачем права власності у встановленому законом
порядку  на нерухоме майно у вигляді
аптечного кіоску, що знаходиться за АДРЕСА_1, і позначене на плані: під літ.
«А»- аптечний кіоск, загальною площею 21,5 кв.м, і згідно чинного законодавства
за ним повинно бути визнано право власності на це майно.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК
України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу віднести за рахунок відповідача,

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов
задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді аптечного кіоску, що знаходиться за
АДРЕСА_1,  який був укладений між
позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ФОП ОСОБА_2  04 жовтня 2007 року.

3.          Визнати за позивачем Фізичною особою
-підприємцем  ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності
на нерухоме майно у вигляді аптечного кіоску, що
знаходиться за АДРЕСА_1, і позначене на плані: під літ. «А»- аптечний кіоск,
загальною площею 21,5 кв.м.

4.          Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь  Фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1) витрати по сплаті державного мита в
сумі 85 /вісімдесят п'ять/ грн. 00 коп., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі
118 /сто вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає чинності
згідно ст.85 ГПК України.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Бакланова Н.В.