ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2007 р.
14:20
Справа №  1/134/07

м. Миколаїв

За позовом: Закрите акціонерне товариство
“ТК Миколаївського глиноземного заводу”.
/54051, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 340/2/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі
з великими платниками податків у м. Миколаєві
/54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/

про: скасування податкових повідомлень –рішень: № 00006739/0 від 17.11.2006р.,
№ 00006739/1  від 11.01.2007р.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Птичкіна В.В., довіреність від 12.03.2007р.

Ковширін М.М., довіреність від 11.01.2007.

Від відповідача: Нестеренко О.А., довіреність від 27.12.2006р.

Рибальченко О.О., довіреність від 15.02.2007р.

Прокурор в судове засідання не з’явився.

Позивач звернувся  до господарського суду з позовом про скасування податкових повідомлень –рішень: № 00006739/0 від 17.11.2006р.,  № 00006739/1  від 11.01.2007р., якими визначено  податок на прибуток у сумі 8772963 грн. і застосовано штрафну санкцію у сумі 8473049 грн., обґрунтовуючи свій позов тим,  що за результатами діяльності за 1-й квартал 2002 року позивач мав від’ємне значення об’єкта оподаткування, яке має бути перенесено на наступні податкові квартали в сумі 101 393 100 грн.  Відповідно рекомендацій податкового органу позивач здійснив коригування валових витрат у сумі 98 105 500 грн. у податковій декларації за 2003 рік, а саме задекларував від’ємне значення об’єкта оподаткування  в сумі 21 200 000 грн. замість  98 121 700 грн.). З врахуванням вимог пункту 6.1.  статті 6 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, який  передбачає врахування від'ємного значення  об'єкта  оподаткування  попереднього  року  у  складі      валових   витрат   таких     податкових    періодів        наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення реальні податкові зобов’язання позивача  за весь перевіряємий період не перевищували тих значень, які були задекларовані самостійно чи були визначені податковим органом. Крім того, позивач зазначає про порушення відповідачем  Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних(фінансових) санкцій.

Відповідач  позов не визнає з тих підстав, що позивачем допущено порушення норм пункту 4.1. статті 4., пунктів 5.2.1. , 5.3.9. статті 5, пункту 6.1. статті 6, пункту 8.3.1. статті 8 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” в частині визначення валового доходу, валових витрат, амортизаційних відрахувань, а значить і в цілому визначення податку на прибуток за перевіряємий період  з липня 2003 року по червень 2006 року(а.с.50-67).

Розглянувши  надані сторонами і витребувані судом докази,  заслухавши доводи сторін у судовому засіданні  - суд

в с т а н о в и в:

відповідач здійснив  планову  перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2003 року  по 30 червня 2006 року, про що склав акт від 13.11.2006 року № 43/36000/24058872.

За результатами перевірки  з врахуванням результатів апеляційного оскарження позивачу направлено податкові повідомлення-рішення № 00006739/0 від 17.11.2006р.,  № 00006739/1  від 11.01.2007р., яким визначено  податок на прибуток у сумі 8 772 963 грн. і застосовано штрафну санкцію у сумі 8 473 049 грн., які позивач просить скасувати.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

в позовних вимогах позивач посилається на наявність  від’ємного значення об’єкту оподаткування  за наслідками діяльності 2001 року, яке має бути перенесено на наступні податкові періоди у сумі 100 360 660 грн., а станом на 01.04.2002 року це значення складало 101 393 100 грн., що відповідно пункту 6.1. статті 6 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”  має наслідком  здійснення розрахунку  об'єкта оподаткування за  результатами  півріччя,  трьох  кварталів  та  року    з урахуванням від'ємного значення  об'єкта  оподаткування  попереднього  року  у складі   валових  витрат  таких  податкових  періодів  наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення. Отже, як вважає позивач, всі визначення об’єкта оподаткування за 2004-2005 роки необхідно здійснювати з врахуванням від’ємного значення об’єкту оподаткування в сумі 98121700 грн.(коригування  в податковій декларації за 2003 рік). При застосуванні такого підходу підстави для визначення податку на прибуток у сумі  8 772 963 грн., а значить і для застосування штрафних санкцій відсутні.

Доводи позивача є помилковими з огляду на наступне:

факт наявності від'ємного значення  об'єкта  оподаткування   за наслідками діяльності 2001 року, яке має бути перенесено на наступні податкові періоди у сумі 100 360 660 грн., а станом на 01.04.2002 року  - в сумі 101 393 100 грн. підтверджується актом перевірки від 09.07.2002 року (а.с.16, 18) і не заперечується відповідачем.

24.12.2002 року був прийнятий Закон України “„Про внесення змін до Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", який набрав чинності з 01.01.2003 року, припис пункту 11 Перехідних положень якого визначає, що  у випадку декларування платником податку від'ємного значення об'єкта оподаткування (балансові збитки) за наслідками податкового періоду, що передує податковому періоду, з якого починають застосовуватися норми цього Закону, таке від'ємне значення об'єкта оподаткування для цілей оподаткування обліковується окремо, не включається до складу валових витрат та враховується таким платником податку у зменшенні об'єкта оподаткування наступних податкових періодів протягом 12 календарних кварталів з моменту виникнення такого від'ємного значення.

Як зазначено вище, моментом виникнення від'ємного значення податку на прибуток позивача є результати його господарської діяльності за 2001 рік  “-“      100360660 грн.,

Отже, 12 календарних кварталів, протягом яких від'ємне значення об'єкта оподаткування могло бути враховане позивачем у зменшенні об'єкта оподаткування наступних податкових періодів, спливають по закінченню   4 кварталу 2004 року.

Тому, балансові збитки в сумі 98 100 500  грн. позивач мав право враховувати у визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток лише до визначення результатів господарської діяльності 2004 року включно.

Абзацом 2 пункту11 Перехідних положень Закону України від 24.12.2002 року „Про внесення змін до Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств"  визначено, що суми від'ємного значення об'єкта оподаткування, що виникають у податкових періодах після набрання чинності цим Законом, тобто після 01.01.2003 року, враховуються у податковому обліку платника податку за правилами цього Закону (з урахуванням внесених змін та доповнень). Тому позивач не мав права керуватися нормами п.6.1 ст.6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в редакції що діяла після 01.01.2003 року, при визначенні сум податкових зобов'язань по податку на прибуток підприємства за 2005 рік та за 1-е півріччя 2006 року, тобто враховувати балансові збитки 2001 року.

Крім того, статтею 95 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік” встановлено, що в 2004 році при визначенні об’єкта оподаткування податком на прибуток, від’ємне значення об’єкта оподаткування (балансові збитки), яке обліковувалось у платника податку станом на 1 січня 2002 року і не було погашено на 1 січня 2004 року в порядку, визначеному пунктом 11 розділу 2  Перехідних положень Закону України від 24.12.2002 року „Про внесення змін до Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", не враховуються у зменшення об’єкта оподаткування з податку на прибуток за наслідками податкових періодів(кварталів) 2004 року.

За таких обставин відповідач правомірно не взяв до уваги уточнюючу податкову декларацію по податку на прибуток (а.с.46-49) і не врахував від'ємного значення об'єкта оподаткування в сумі 98 100 500  грн., що виникло за результатами діяльності 2001 року   при визначенні об’єктів оподаткування за 2004-2005 роки та 1-е півріччя 2006 року.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

як стверджує позивач (і ця обставина підтверджена відповідачем у Довідці позапланової перевірки, що була складена відповідачем 06.02.2004 року (а.с.19-21), результатом господарської діяльності позивача за 2001 рік було від’ємне значення об’єкту оподаткування в сумі 98127700 грн., яке саме за вказівкою відповідача, при відсутності будь-яких правових підстав, підприємством була зменшена на 98100500 грн. Цей факт вплинув на подальше визначення об’єкту оподаткування, оскільки позивач з вини податкового органу втратив право враховувати балансові збитки у сумі 98100500 грн. при визначенні об’єкту оподаткування у податкових періодах 2004-2006 років.

Суд   вважає необґрунтованим посилання позивача на порушення відповідачем Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних(фінансових) санкцій, як на підставу для скасування оспорюваних рішень, оскільки вказані порушення  не вплинули на  їх правомірність.

Інших підстав для скасування оскаржуваних рішень позивач не зазначив.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Л.I.Васильєва