СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 жовтня 2007 року
Справа № 2-14/5367-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

скаржника: не з'явився (Міське виробниче управління житлово-комунального господарства міста Армянська);

відповідача: не з'явився (Державна виконавча служба у місті Армянськ);

боржника: не з'явився (Міський відділ освіти Армянської міської Ради);

розглянувши апеляційну скаргу Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Курапова З.І.) від 26 червня 2007 року у справі №2-14/5367-2007

за скаргою           Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська (мкрн. ім. Васильєва, 2,Армянськ, Красноперекопський р-н,96012)

до           Державної виконавчої служби у місті Армянськ (вул. Сімферопольська, 25,Армянськ, Красноперекопський район, Автономна Республіка Крим, 96012)

боржник Міський відділ освіти Армянської міської Ради (вул. Ген. Васильєва, 14-А,Армянськ, красноперекопський р-н,96012)

скарга на дії відділу Державної виконавчої служби

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду АР Республіки Крим від 26 червня 2007 року у справі № 2-14/5367-2007 у задоволені скарги Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська до Державної виконавчої служби у місті Армянськ на дії відділу Державної виконавчої служби, відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Міське виробниче управління житлово-комунального господарства міста Армянська звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду АР Крим від 26 червня 2007 року у справі № 2-14/5367-2007 та прийняти нову, котрою задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також, заявник апеляційної скарги вважає, що зняття арешту з рахунків боржника порушує інтереси кредиторів, а саме, Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська.

Від Державної виконавчої служби у місті Армянськ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Також, відповідач заявив клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 4 вересня 2007 року, у зв’язку з відпусткою та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддя Лисенко В.А. замінена на суддю Заплава Л.М.

В судове засідання, призначене на 10 жовтня 2007 року, представники сторін не з’явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки судову колегію не повідомили.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції в порядку статті 101  Господарського процесуального кодексу України, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішеннями господарського суду АР Крим з Міського відділу освіти міста Армянська на користь Міського виробничого управління житлово-комунального господарства стягнуто:

- від 23 жовтня 2003 року по справі № 2-3/13103-2003 - 158963,51 грн. заборгованості, 1589,64 грн. держмита та 118 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу;

- від 15 березня 2005 року по справі № 2-95353-2005 - 53998,80 грн. боргу та 700 грн. пені;

- від 15 травня 2006 року по справі № 2-11/6240 - 177929,85 грн. заборгованості, 1410,26 грн. пені, 4475,05 грн. річних, 7006,92 грн. індексу інфляції;

- від 17 квітня 2006 року по справі № 2-96433-2006 - 9433,38 грн. заборгованості, 925,56 грн. індексу інфляції, 310,47 грн. річних, 106,69 грн. держмита і 97,50 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу;

- від 22 вересня 2003 року у справі № 2-3/11133-2003 - 2247025,99 грн. заборгованості, 5617,57 грн. річних, 30000 грн. пені, 1700 грн. держмита і 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В рішеннях зазначений розрахунковий рахунок боржника, з якого підлягають стягненню грошові кошти: 1007 в УДК в АРК, МФО 824026, ЗКПО 22274502; 0544 ПІБ м. Армянська, МФО 324407, ЗКПО 22274502, № 0254 у ПІБ м. Армянськ, МФО 324407, ЗКПО 20760084.

Постановою Державної виконавчої служби у місті Армянськ від 19 лютого 2007 року при виконанні зведеного виконавчого провадження накладений арешт у розмірі 100% на грошові кошти Міського відділу освіти м. Армянська, яки знаходяться на 23 рахунках боржника.

Постановою від 7 березня 2007 року  Державна виконавча служба міста Армянська відмінило постанову про накладення арешту від 19 лютого 2007 року на підставах, що вказані у постанові від 19.02.2007р. рахунки мають цільове призначення та стягнення грошових коштів зі всіх рахунків тягне нецільовий характер і буде являтися бюджетним порушенням.

Частиною 2 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Зазначення у постанові Державної виконавчої служби міста Армянська від 19 лютого 2007 року про арешт 100 % грошових коштів, яки знаходяться та надходять на реєстраційні рахунки боржника, а не у межах суми стягнення, є неправомірним.

Крім того, у наказах господарського суду Автономної Республіки Крим про стягнення грошових коштів зазначені певні номера рахунків, з яких мають бути стягнені грошові кошти.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження та без його розпорядження на підставі рішення суду.

Згідно із статтею 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 55 та частини б статті 59 Закону України „Про банки і банківську діяльність" від 7 грудня 2000 року стягнення на грошові кошти юридичних осіб у банку здійснюється на підставі виконавчих документів, відношення банку з клієнтами врегулюється законодавством України, нормативно - правовими актами НБУ.

Згідно із пунктом 5.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті України, затвердженої Постановою НБУ від 21 січня 2004 року № 22 кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду.

Отже, здійснювати стягнення грошових засобів з рахунку боржника державний виконавець повинен на підставі рішення суду з рахунку, вказаному в рішенні, що відповідає вимогам  частини 7 статті 5 Закону України „Про виконавче провадження”.

Згідно зі статтею 50 Закону України „Про виконавче провадження”, якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то у разі відсутності коштів на цьому рахунку державний виконавець звертається до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення.

Таким чином, для стягнення грошових коштів з інших рахунків боржника, чим зазначено у рішенні, необхідна ухвала суду про стягнення грошів з інших рахунків боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, зміна порядку та способу вищевказаних рішень судом не здійснювалось.

Крім того, Міський відділ освіти є держаною установою та фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету.

Відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Стягнення заборгованості минулих років з рахунків спеціального призначення (заробітна плата, соціальні платежі тощо) є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачення їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет, виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису, має наслідком зменшення асигнувань розпорядникам бюджетних коштів на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача неправомірні та необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що ухвала у справі прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2007 року у справі №2-14/5367-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  М.І. Ткаченко

Судді                                                                                Л.М. Заплава

О.Л. Котлярова