ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2007 р.
справа № 20-2/319

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”

(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідачів приватного підприємства „Градстройсервіс”

(м. Севастополь, вул. Грушевая, 1, кв. 4)

комунального підприємства „Енергосервіс” (99003, м. Севастополь, вул. І.Голубца, 5)

про стягнення 3440,46 грн.,

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача – Злобін А.А., довіреність № 3567/0/2-07 від 12.03.2007;

від відповідачів - не з’явились.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго”   (далі –ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось до господарського суду із позовною заявою до приватного підприємства „Градстройсервіс” (далі –ПП „Градстройсервіс”) про стягнення заборгованість за перевищення ліміту активного споживання у сумі  3440,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 4618 від 26.11.2004, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Ухвалою суду від 03.09.2007 до участі у справі залучений інший відповідач комунальне підприємство „Енергосервіс” (далі –КП „Енергосервіс”)

05.09.2007 позивач в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України надіслав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з КП „Енергосервіс” заборгованість за перевищення ліміту активного споживання у сумі  3440,46 грн. (вх. № 29688 від 05.09.2007).

Представник відповідачів у судові засідання не з’являлись, про причини неявки суд не повідомляли, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідачі не скористались правом, наданим ним статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2004 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та ПП „Градстройсервіс” укладений договір № 4618 на постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2004 та вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору (арк. с. 8-12).

Цей договір не був розірваний, натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2004 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало ПП „Градстройсервіс” електроенергією, а ПП „Градстройсервіс” користувалося нею і частково оплачувало спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а ПП „Градстройсервіс” користувалась електроенергією на підставі Договору № 4618 від 26.11.2004 (далі –Договору).

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Відповідач здійснює оплату спожитої електроенергії у строк остаточного розрахунку –15 числа календарного місяця (пункт 8.4 Договору).

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 із змінами та доповненнями (далі - Правила) встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими  тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов’язків  сторін.

Відповідно до статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії     зобов'язаний     додержуватися     вимог нормативно-технічних   документів   та   договору  про  постачання енергії.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору ПП „Градстройсервіс” зобов’язався дотримуватись режиму споживання електричної енергії, встановленого розділом 5 Договору.

28.12.2006 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”, ПП „Градстройсервіс” та КП „Енергосервіс” укладена додаткова угода до договору № 4618, відповідно до якої КП „Енергосервіс”  здійснює платежі за спожиту ПП „Градстройсервіс” електроенергію (арк.с. 47).

У зв’язку з ненаданням у строк до 01.10.2006 (відповідно до пункту 5.1 Договору) відомостей про обсяг електроспоживання на 2007 рік,  об’єм споживання ПП „Градстройсервіс”  встановлений по фактичному об’єму спожитої у відповідних періодах 2006 року електроенергії, про що ПП „Градстройсервіс” повідомлений листом № 10369/0/2-06 від 30.11.2006 (арк.с. 25).

Але обсяг фактично спожитої електроенергії перевищує договірну величину споживання в лютому 2007 року на 1941 кВт/г, в березні 2007 року на 2647 кВт/г, у квітні 2007 року на 304 кВт/г., у травні 2007 року на 2473  кВт/г., в червні 2007 року на 7968 кВт/г, у липні 2007 року на 1234 кВт/г.

На підставі викладеного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії ПП „Градстройсервіс”  та виставлені рахунки всього на суму 3440,46 грн.

Частина 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

28.12.2006 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”, ПП „Градстройсервіс” та КП „Енергосервіс” укладена додаткова угода до договору № 4618, відповідно до якої КП „Енергосервіс”  здійснює платежі за спожиту ПП „Градстройсервіс” електроенергію (арк.с. 47).

На виконання вказаного договору позивачем на адресу КП „Енергосервіс”  надсилало рахунки на оплату електричної енергії, що підтверджується листом №3419/0/2-07 від 12.03.2007(арк.с. 64).

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 3440,46 грн. підлягає стягненню з КП „Енергосервіс”.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з комунального підприємства “Енергосервіс” (99003, м. Севастополь, вул. І.Голубца, 5, код в , р/р 5722 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в , рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027) заборгованість у сумі 3440 грн. 46 коп. (три тисячі чотириста сорок грн. 46 коп.).

3.          Стягнути з комунального підприємства “Енергосервіс” (99003, м. Севастополь, вул. І.Голубца, 5, код в , р/р 5722 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. (сто дві грн. 00 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 53 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84

Господарського процесуального кодексу України 09 10.2007.