СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.09.07
Справа №  20/297/07

Суддя

м.Запоріжжя

За позовом  Закритого акціонерного товариства “Редакція
газети “Индустриальное Запорожье”, м. Запоріжжя

до Приватного
підприємця ОСОБА_1, Запорізька область, м.Гуляйполе

про стягнення
суми  6899,12 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача
-      Грибова І.В. (довіреність №1  від 20.07.2007р.);

Від відповідача
- не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача суми 5700 грн. суми, 746,04 грн. інфляції, 242,25 грн. 3% річних,
всього суму 6688,29 грн.

Ухвалою господарського суду від
09.07.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №
20/297/07,  судове засідання  призначено на
02.08.2007р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на
17.08.2007р., 04.09.2007р.

За згодою представника позивача у
судовому засіданні 04.09.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги,
викладені у позові, надав уточнення позовних вимог та пояснення, яке в порядку
ст.22 ГПК України прийняте судом до розгляду. На підставі договору перевезення
вантажу від 01.12.2005р., ст.ст.610, 612, 625, 1212 ЦК України, ст. 175,193 ГК
України просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму 5700 грн.
безпідставно отриманих коштів, суму 928,37 грн. -інфляції за період з січня
2006р. по червень 2007р., суму 270,75 грн. 3% річних, а всього суму 6899,12
грн., а також судові витрати, які включають у тому числі і 900 грн. витрат
послуг адвоката.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, письмовий відзив не надав, про місце та час судового засідання
повідомлявся належним чином.

Суд визнав наявні матеріали
достатніми для розгляду справи в порядку ст.75 ГПК України у відсутність
відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2005р. між приватним
підприємцем ОСОБА_1. (виконавець, відповідач) та Закритим акціонерним
товариством “Редакція газети “Индустриальное Запорожье” (замовник, позивач) був
укладений договір перевезення вантажу, за яким замовник доручає, а виконавець
бере на себе зобов'язання  надавати
послуги по організації доставки, навантаження і розвантаження повного тиражу
газети “Индустриальное Запорожье” до Центру обробки і перевезення пошти за
адресою: м.Запоріжжя, вул. Привокзальна,1(п.1.1).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору
вартість послуг  по організації доставки,
навантаження і розвантаження тиражу, що не перевищує 80000 екземплярів,
визначена сторонами у розмірі 300 грн., в т.ч ПДВ 50 грн. Оплата виконаних
робіт проводиться замовником щомісячно по передплаті. Перерахунок по фактично
наданим послугам здійснюється не пізніше 1 числа місяця, що слідує за звітним,
на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно з п.5.1 договору він вступає
в силу з моменту його підписання і дії до 01.06.2006р. Сторони також у додатку
№1 погодили згідно з п.3.1 договору графік виходу тиражу газет: “Индустриальное
Запорожье”- вівторок, п'ятниця, субота; “Панорама” -четвер.

На виконання умов договору  позивач 01.12.2005р. сплатив відповідачу суму
5700 грн. передплати за послуги, що підтверджується банківською випискою.

Однак, отримавши передплату,
відповідач не виконав свої зобов'язання
щодо надання послуг.

12.01.2006р. позивач направив
відповідачу перетензію, отриману згідно з повідомленням про вручення поштового
відправлення 13.01.2006р., відповідно до якої у зв'язку  з невиконанням послуг на підставі договору
просив перерахувати на рахунок позивача суму 5700 грн.

Проаналізувавши норми
законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню частково на наступних підставах.

Відповідно до ст.ст.11,509 ЦК
України   цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також
із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення зобов`язання
(правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), зокрема, є договори
та інші правочини.

Статтею 901 ЦК України передбачено,
що за  договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням  другої  сторони
(замовника)  надати послугу,  яка
споживається  в  процесі
вчинення  певної  дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов'язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Положення
цієї  глави  можуть
застосовуватися  до  всіх договорів  про
надання  послуг,  якщо
це  не   суперечить
суті зобов'язання.

Згідно з ст. 909  ЦК України за договором перевезення вантажу
одна сторона (перевізник) зобов'язується
доставити    довірений    їй
другою   стороною (відправником)
вантаж до пункту призначення та видати його
особі, яка  має  право на одержання вантажу (одержувачеві),  а відправник зобов'язується сплатити за
перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до стст.525,
526 цього Кодексу зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно
до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання
не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, отримавши передплату
вартості послуг, зобов'язання щодо надання послуг по перевезенню не
виконав,  також не виконав вимогу
позивачу повернути вартість передплати, внаслідок чого має заборгованість перед
позивачем у розмірі 5700 грн.

Доказів належного виконання  зобов'язання, надання послуг або повернення
суми 5700 грн. відповідач суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги
про стягнення  суми 5700 грн. 00
коп.   відповідають вимогам чинного
законодавства України та підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з
відповідача суму 928,37 грн. - інфляції за період з січня 2006р. по червень
2007р., суму 270,75 грн. 3% річних.

Суд вважає, що позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають, оскільки ст..625 ЦК України, на яку
посилається позивач, встановлена відповідальність за порушення грошових
зобов'язань, яких відповідно до договору відповідач не мав, так як на підставі
укладеного між сторонами договору грошові зобов'язання мав позивач.

На підставі цього, позовні вимоги в
цілому задовольняються частково.

Згідно з ст.49 ГПК України  судові витрати суд вважає за необхідне  в частині державного мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на сторони
пропорційно розміру задоволених витрат, витрати по сплаті послуг адвоката
-повністю на відповідача, оскільки спір доведений до суду внаслідок його
неправильних дій. При цьому суд вважає обґрунтованим вимоги щодо сплати
вартості послуг адвоката, оскільки відповідно до наданого свідоцтва про право
заняття адвокатською діяльністю №263, платіжного доручення №2848 позивач
сплатив адвокату, який брав участь у судових засіданнях, вартість юридичних
послуг у сумі 900 грн. Вказану суму  суд
визнає співрозмірною із ціною позову та складністю справи.

Керуючись  ст. ст.44, 49, 75,82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (70200, Запорізька область, м.Гуляйполе, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в АБ “Металург”, м.Запоріжжя, МФО 313582) на користь
Закритого акціонерного товариства “Редакція газети “Индустриальное Запорожье”
(69600, м.Запоріжжя, просп. Леніна,152, , р/р 4002
в ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399)   суму
5700 грн.00 коп. безпідставно отриманих коштів, суму 84 грн. 27 коп. витрат на
сплату державного мита, суму 97  грн. 49
коп. витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу,
суму 900 грн. витрат на послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення
підписано  у повному обсязі  05.11.2007 р.