МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 01/1839
Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії:
Судді
при секретарі судового засіданні
за участю представників сторін:
Арбітражний керуючий: ОСОБА_5.;
від кредиторів : ПП ОСОБА_1:
ОСОБА_1.,ОСОБА_2. паспорт НОМЕР_1виданий Залізничним РУГУ МВС України в м.
Києві від 10.09.98 р.; ОСОБА_3. паспорт НОМЕР_2виданий Придніпровським РВУ МВС
України в Черкаській обл.. від 06.08.97 р.; ОСОБА_6. паспорт НОМЕР_3виданий
Придніпровським РВУ МВС України в Черкаській обл.. від 17.10.97 р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук
Полтавської області на постанову господарського суду Черкаської області від
по справі № 01/1839 (суддя Чевгуз
за заявою        товариства з обмеженою відповідальністю
«Ангеліка-Фарм», м. Черкаси
про                    визнання
Господарським судом Черкаської
області ухвалою від 29.03.2006 року порушено провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Ангеліка-Фарм», м. Черкаси
за заявою останнього з метою проведення процедури санації боржника, відповідно
ст. 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
Голова комітету кредиторів
звернувся до місцевого суду з клопотанням про припинення процедури санації,
визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Постановою суду першої інстанції
від 17.11.2006 року припинено процедуру санації боржника, перейдено до
загальної процедури банкрутства, визнано товариство з обмеженою
відповідальністю «Ангеліка-Фарм», м. Черкаси банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру терміном на 12 місяців та призначено ліквідатором арбітражного
Мотивуючи дану постанову суд
зазначив, що у зв'язку із прийнятим рішенням комітету кредиторів боржника щодо
припинення процедури санації та визнання боржника банкрутом, вважає за
необхідне перейти до загальних процедур банкрутства, оголосити боржника
банкрутом і ввести процедуру ліквідації. Також суд, на підставі ст. 16, п. 1
ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом»( далі-Закон) вирішив задовольнити клопотання кредиторів про
призначення ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_5.
Не погоджуючись з даною постановою,
приватний підприємець ОСОБА_1подав на неї апеляційну скаргу до Київського
міжобласного апеляційного господарського суду, з проханням скасувати постанову
господарського суду Черкаської області від 17.11.2006 року, винести постанову,
якою звільнити керуючого санацією ОСОБА_2. від виконання обов'язків і
призначити нового керуючого санацією -арбітражного керуючого ОСОБА_7., що
виконує обов'язки розпорядника майна.
На підтвердження вимог викладених у
апеляційній скарзі скаржник робить посилання на те, що місцевий господарський
суд прийняв оскаржувану постанову із порушенням норм матеріального та
процесуального законодавства України, що полягає у ігноруванні судом наявності
інвесторів які бажають взяти участь у санації боржника та у не з'ясуванні
місцевим господарським судом ознак банкрутства.
Також скаржником зазначено, що
оскаржувану постанову винесено за відсутністю члена комітету кредиторів
ОСОБА_1. та розпорядника майна ОСОБА_7., які не були повідомлені належним чином
про дату та час розгляду справи.
Ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 11.01.2007 року по справі № 01/1839
апеляційну скаргу було прийнято до провадження і призначено розгляд справи на
До апеляційної інстанції надійшли
відзиви на апеляційну скаргу наступних кредиторів: ОСОБА_2.; ОСОБА_3.;
ОСОБА_6., та арбітражного керуючого ОСОБА_5. із проханням залишити апеляційну
скаргу кредитора ОСОБА_1. без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого
господарського суду без змін.
У судове засідання керуюча санацією
ОСОБА_2. не з'явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена
належним чином, отже за таких обставин судовий розгляд здійснюється за її
судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши, на
підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку про
те, що апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 слід задовольнити
частково, а постанову господарського суду Черкаської області від 17.11.2006
року у справі № 01/1839 скасувати, виходячи з наступного.
Апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для
розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону
провадження у справах про банкрутство регулюється названим Законом,
Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами
При цьому, названий Закон слід
розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають
пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження
у справах про банкрутство.
Відповідно ст. 22 Закону про
банкрутство, у випадках, передбачених цим законом, господарський суд приймає
постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру,
строк якої не може перевищувати 12 місяців. господарський суд може продовжити
цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.
Відповідно ч. 8 ст. 16 Закону про
банкрутство, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення,
зокрема, внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або
скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника,
звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації,
визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та ін.
Однак, згідно ст. 32 ГПК України
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює відсутність чи
наявність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін та які
мають значення для правильного вирішення спору, на підставі доказів.
Відповідно до приписів абз. 4 ст. 1
Закону про банкрутство суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний
банкрутом тільки в разі встановлення господарським судом його неспроможності
відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги
кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.
Тому при винесенні постанови про
визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суд в
обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив і пасив боржника.
Як вбачається з постанови,
зазначені обставини справи взагалі не досліджувались господарським судом. У
цьому судовому рішенні суд посилається лише на клопотання комітету кредиторів,
навіть не з'ясувавши наявність чи відсутність пропозицій із санації
підприємства інвесторами.
Разом з тим, як того вимагає Закон
про банкрутство і зазначалось вище, визнаючи боржника банкрутом, суд повинен
встановити його неспроможність, для чого необхідно з'ясувати ознаки
банкрутства, відповідно абз. 4 ст. 1 Закону.
Відповідно до затвердженого судом,
у порядку ст. 15 Закону, реєстру вимог кредиторів підлягає визначенню пасив
Відомості про актив боржника мають
міститись у звіті арбітражного керуючого ( розпорядника майна, керуючого
санацією) про фінансово-майновий стан боржника, що повинен бути наданий
комітету кредиторів та на основі чого комітет кредиторів вирішує питання про
введення наступної судової процедури.
Як вбачається з матеріалів справи
звіти ні розпорядником майна ні керуючим санацією з невідомих причин до суду не
Тобто про хід процедури санації ТОВ
«Ангеліка-Фарм»ні кредитори ні господарський суд повідомлені не були.
Отже, фінансово-майновий стан
боржника (актив) теж не був предметом розгляду у судовому засіданні при
прийнятті рішення стосовно введення ліквідаційної процедури.
Так, якщо встановлення пасиву
боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова
оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду.
Тому завдання підсумкового засідання
суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства для визначення наступної судової
процедури, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка
надається судом.
Отже, прийняття рішення стосовно
доцільності визнання боржника банкрутом, незважаючи на клопотання комітету
кредиторів, залишається за господарським судом, як того вимагає ст. 1 Закону
До того ж, вивчивши матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку про наявність трьох інвесторів, які мають
бажання взяти участь у санації боржника.
Відповідно ст. 18 Закону про
банкрутство, план санації розглядається комітетом кредиторів, який скликається
керуючим санацією в чотиримісячний строк з дня винесення господарським судом
ухвали про санацію, якщо інше не передбачене цим Законом.
Керуючий санацією письмово
повідомляє членів комітету кредиторів про дату і місце проведення засідання
комітету кредиторів і за два тижні до проведення комітету кредиторів надає
можливість попередньо ознайомитись з планом санації.
Як вбачається з матеріалів справи,
план санації, з урахуванням особливостей ведення процедури відновлення
платоспроможності відповідно ст. 53 Закону про банкрутство, подавався
керівником підприємства-боржника разом з заявою про введення процедури санації
при зверненні до суду, який однак судом затверджено так і не було.
Вивчивши зазначений план санації
колегія суддів прийшла до висновків, що на меті у керівництва боржника було,
зокрема, оцінка майна боржника, здійснення реалізації майна та очікувалось
отримання коштів від реалізації майна не менше 250 000 грн. ( т. 1 а.с. 16),
однак, як це було встановлено судом апеляційної інстанції, оцінки майна
підприємства-боржника проведено не було.
Але, як вже було зазначено
інвесторами боржника хотіли виступити три підприємства, а саме, ТОВ
«Сиріус-95», ВАТ «Чернігівфармація»та ПП «Фінансові технології».
Керуючою санацією боржника ОСОБА_2.
направлено повідомлення від 14.09.2006 року ( т. 1 а.с. 134) вище перерахованим
інвесторам та кредиторам, а саме, ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_6. про
проведення засідання комітету кредиторів по питанню участі в санації боржника
інвесторів, яке повинне було бути проведене 20.09.2006 року о 14-00 за адресою,
м. Черкаси, б. Шевченка, 258.
Із наявних у справі матеріалів
вбачається, що на засідання комітету кредиторів з'явився лише один кредитор
ОСОБА_1.,  арбітражний керуючий
розпорядник майна ОСОБА_7. та керівники
всіх трьох інвесторів.
У судовому засіданні кредитор
ОСОБА_2. та ОСОБА_6. також зазначили, що з'явились за вказаною адресою у
вказаний у повідомленні керуючою санацією час, але заперечують проти того, що
засідання комітету кредиторів не було, однак не пояснили з яких підстав.
За наслідками проведення засідання
було ухвалено залучити у якості інвесторів ТОВ «Ангеліка-Фарм»всіх трьох
інвесторів, звернутись із клопотанням до місцевого господарського суду щодо
звільнення керуючої санацією тощо.
24.10.2006 року відбулось іще одно
засідання комітету кредиторів, де були присутні всі кредитори, але не з'явився
розпорядник майна ОСОБА_7. та було вирішено переобрати комітет кредиторів,
обраний відповідно протоколу зборів т. 1 а.с. 135) у складі трьох осіб:
ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_6., виключивши із членів комітету кредиторів
ОСОБА_1., та включивши ОСОБА_3.
Також ОСОБА_6. звернувся до
господарського суду із клопотанням про припинення процедури санації, відкриття
ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором ОСОБА_5.
Проаналізувавши зазначені протоколи
зборів комітету кредиторів і не говорячи про легітимність цих протоколів
колегія суддів встановила, що всіма кредиторами даного підприємства порушено
процедуру проведення санації, оскільки по-перше: відповідно першого протоколу
комітету кредиторів рішення щодо залучення інвесторів прийнято одним членом
комітету кредиторів, а відповідно до другого протоколу більшістю кредиторів
переобрано одного кредитора та прийнято рішення щодо переходу до ліквідаційної
процедури не з'ясувавши наявність інвесторів і позбавивши тим самим
підприємство відновити свою платоспроможність.
До того ж, при вивченні матеріалів справи
колегією суддів з'ясовано наявність клопотання ОСОБА_1. про  зобов'язання керуючої санацією провести
оцінку ринкової вартості майна підприємства для об'єктивного аналізу
фінансового становища боржника також
ставилось питання щодо звільнення керуючої санацією ОСОБА_2. від
виконання обов'язків і призначенням нового керуючого санацією -арбітражного
керуючого ОСОБА_7. та про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6.  про припинення повноважень арбітражного
керуючого ОСОБА_7. та перехід до процедури ліквідації.
Зазначені вище клопотання були
прийняті господарським судом першої інстанції ухвалами від 30.10.2006 року та
29.09.2006 року та призначені до розгляду на 14.11.2006 року, а в день судового
засідання відкладені на 17.11.2006 року.
Як вбачається з оскаржуваної
постанови клопотання ОСОБА_6. про визнання боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури було судом розглянуто та задоволено, однак клопотання
ОСОБА_1. взагалі залишилось поза увагою суду.
Виходячи із цього, апеляційна
інстанція не має можливості для розгляду вимоги апеляційної скарги стосовно
звільнення керуючої санацією ОСОБА_2. від виконання обов'язків і призначення
нового керуючого санацією -арбітражного керуючого ОСОБА_7., що виконує
обов'язки розпорядника майна, поки дане клопотання не буде розглянуто місцевим
господарським судом.
Зважаючи на наведене, процедура
санації підприємства має приорітет по відношенню до ліквідаційної процедури,
оскільки направлена на оздоровлення економічної діяльності підприємства та
відновленні його платоспроможності і як наслідок збереження підприємства від
ліквідації - припинення існування.
Отже, не з'ясувавши  активу та пасиву підприємства боржника, не
затвердивши плану санації, як того вимагає ст. 53 Закону про банкрутство, не
з'ясувавши наявності інвесторів, тощо, суд передчасно вирішив перейти до
загальної процедури банкрутства та ввести ліквідацію ТОВ «Ангеліка-Фарм».
Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, і було зроблено скаржником у апеляційній скарзі та у
судовому засіданні
Беручи до уваги всі наведені
обставини в їх сукупності, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного
господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 слід задовольнити частково а постанову господарського суду
Полтавської області від 17.11.2006 року по справі № 01/1839  про визнання банкрутом ТОВ
«Ангеліка-Фарм»скасувати, як таку, що прийнята при невідповідності висновків,
викладених у постанові господарського суду обставинам справи.
З огляду на вищезазначене,
керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Законом України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Київський міжобласний
апеляційний господарський суд,
1.          Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1,  м.    Кременчук Полтавської області на постанову
господарського суду Черкаської області від 17.11.2006 року у справі № 01/1839
-задовольнити частково.
2.          Постанову господарського суду
Полтавської області від 17.11.2006 року у справі № 01/1839 -скасувати та
прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання комітету кредиторів
товариства з обмеженою відповідальністю «Ангеліка-Фарм», м. Черкаси, про
припинення процедури санації та відкриття ліквідаційної процедури з
призначенням ліквідатором ОСОБА_5. -відмовити.
3.          В іншій частині апеляційну скаргу
залишити без задоволення.
4.          Матеріали справи № 01/1839 повернути
до господарського суду Полтавської області на стадію санації товариства з
обмеженою відповідальністю «Ангеліка-Фарм».
Судді