ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Полтава
Справа № 9/89

Дата прийняття постанови:
06.03.2007р.

Час прийняття постанови:
16-45

Суддя  К.В.
Тимошенко

Секретар судового засідання  О.П. Шевченко

за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1, смт. Нові Санжари

до  Полтавської міжрайонної державної податкової
інспекції

про  скасування рішення Відповідача № /0
від 21.08.2006р. та першої податкової вимоги від 25.09.2006р. №1/6 (з
урахуванням уточнень позовних вимог).

Представники
:

від
позивача:       ОСОБА_1

від
відповідача:    Немчук М.М.

СУТЬ СПРАВИ:
Розглядається позовна заява  про
скасування рішення Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції №
/0 від 21.08.2006р., яким до Позивача застосовано штрафну санкцію в
розмірі 5 196,75 грн. та скасування першої податкової вимоги № 1/6 від
25.09.2006р., яким Позивачу визначено суму податкового боргу по штрафним
(фінансовим) санкціям в розмірі 5 112,40 грн. (з урахуванням уточнень позовних
вимог).

Відповідач позов не визнає,
посилаючись, зокрема, на те, що рішення винесено правомірно, обґрунтовано, а
перша податкова вимога від 25.09.2006р. є відкликаною, у зв'язку з чим просить
суд відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, суд
в с т а н о в и в :

Новосанжарським відділенням
Полтавської МДПІ 09.08.2006р. була здійснена перевірка господарської одиниці,
що належить Позивачу. За результатами перевірки був складений акт перевірки
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу (а.с. 15).

В ході перевірки були виявлені та
належним чином зафіксовані в акті перевірки наступні порушення з боку Позивача:

1) не проведення розрахункової
операції через РРО на суму 113,50 грн.;

2) невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звірі РРО (х-звіті). Сума невідповідності складає 1 039,35 грн.

Акт перевірки підписаний
представником господарюючого суб'єкта (ОСОБА_2) - Позивача без зауважень. При
цьому, в ході перевірки у представника Позивача були взяті письмові пояснення,
в яких остання визнає факт не проведення розрахункової операції через РРО,
посилаючись на недосконалі знання роботи з касовим апаратом, а також факт
невідповідності готівкових коштів в місці проведення розрахунків.

На підставі акту перевірки,
Відповідачем було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 21.08.2006р. № /0, яким до Позивача застосовано штрафну
санкцію в розмірі 5 196,75 грн. - відповідно до розрахунку фінансових санкцій
(а.с. 16).

З метою вирішення спору судом було
витребувано у Позивача докази відсутності порушень, які були виявлені в ході
перевірки та зафіксовані у відповідному акті. Позивач визнає, що він не може
надати докази відсутності порушень (а.с. 45), посилаючись, зокрема, на його
відсутність під час здійснення перевірки. Суд не вбачає аргументованість
доводів позивача з приводу неможливості надання доказів, а тому вважає, що
Позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються  вимоги про скасування рішення № /0
від 21.08.2006р. в частині застосування штрафних санкцій.

Оскільки позивач не надав доказів
відсутності порушень, за які застосовані штрафні санкції, суд вважає
застосування таких санкцій правомірними. Отже, позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Посилання Позивача на те, що Закон
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р.  не регулює застосування штрафних санкцій на
підставі Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" є обґрунтованим.

У спірному рішенні про застосування
штрафних (фінансових) санкцій Відповідачем зазначено посилання на пп. 5.3.1 п.
5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", відповідно до
якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації. Сума штрафних санкцій, визначена спірним рішенням не є
податковим зобов'язанням в розумінні Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", а тому посилання у спірному рішенні на норми даного Закону є
необґрунтованим, у зв'язку з чим рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій в частині посилання на пп. 5.3.1 ст. 5 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000р. є неправомірним та підлягає в цій
частині скасуванню.

В частині скасування першої
податкової вимоги від 25.09.2006р. № 1/6, Відповідач посилається на те, що
спірна податкова вимога є відкликаною. При цьому, випадки, коли податкова
вимога вважається відкликаною передбачені пп. 6.4.1 п. 6.4 ст. 6 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. і наведена відповідачем
обставина (усне повідомлення позивача про відкликання вимоги) даною нормою не
передбачена. Інших доводів щодо податкової вимоги відповідач не навів.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст.
6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р., у разі
коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в
установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

Відповідачем було надіслано першу
податкову вимогу № 1/6 від 25.09.2006р., якою Позивачу визначено суму
податкового боргу в сумі 5 112,40 грн., яка сформувалась на підставі
застосованих до Позивача штрафних санкцій, які були застосовані рішенням, що є
предметом спору у даній справі. Зазначений факт відповідно до письмових
пояснень визнається Відповідачем, а також
Відповідачем визнається, що сума заборгованості в розмірі 5 112,40 грн.
не становить податкове зобов'язання в розумінні Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", а тому щодо даної суми норми, які регулюють порядок
направлення податкових вимог, не поширюються. При цьому, Відповідач  і даний факт визнає  та посилається на те, що спірна перша
податкова вимога є відкликана.

З огляду на те, що належних доказів
відкликання спірної податкової вимоги Відповідачем надано не було, а також,
беручи до уваги усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині
скасування першої податкової вимоги № 1/6 від 25.09.2006р. є правомірними,
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а
саме - підлягає скасуванню рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 21.08.2006р. № /0 в частині посилання на пп. 5.3.1 ст. 5
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами", а також підлягає повному
скасуванню перша податкова вимога від 25.09.2006р. № 1/6.

На підставі матеріалів та керуючись ст.ст. 94, 160-163
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Скасувати частково рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.08.2006р. № /0,
яким до Приватного підприємця ОСОБА_1 застосована штрафна санкція в розмірі 5
196,7 грн., в частині посилання в даному рішенні на п.п. 5.3.1 ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ як
на пункт законодавчого акта, яким установлений граничний строк сплати суми
штрафних санкцій.

3. Скасувати повністю першу податкову
вимогу від 25.09.2006р. № 1/6.

4. В іншій частині позову -
відмовити.

5. Стягнути  з Державного бюджету України на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1) відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1,70 грн.

Видати виконавчий лист в порядку,
встановленому ст. 258 КАС України.

Суддя
К.В. Тимошенко

Постанова
набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може
бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 13.03.2007р.