ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.07
Справа №АС4/435-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді          Моїсеєнко В.М.

Розглянувши матеріали справи

За позовом:          Суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Капанадзе Наталії Василівни, м.Суми

До відповідача: Державної податкової інспекції в м. Суми

про скасування рішення, визнання недійсним акту та визнання неправомірними дій

За участю  представників сторін:

від позивача          Капанадзе Н.В.

від відповідача           Сумцова С.В.

У судовому засіданні брали участь: секретар судового засідання Данілова Т.А.

У судовому засіданні , що відбувалося 12.10.2007р. на підставі ст.150 КАС   України , оголошувалася перерва  до 10 год. 00 хв. 24.10.2007р.

Суть спору: Позивач просить  суд  скасувати рішення ДПІ в м. Суми від 01.02.2005р. № /0/, яким було застосовано до позивача штрафні санкції в сумі  2225,00 грн. , визнати недійсним  акт перевірки   від 20.01.2005р., а також визнати дії службових осіб ДПІ в м. Суми неправомірними.

Відповідач  подав заперечення  проти позову від 20.09.2007р. № 63782/9/10-009 , в якому просить  відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, так як , вважає  прийняте ним рішення законним та обґрунтованим, а також зазначає, що позивачем пропущений           законодавчо встановлений строк звернення  з адміністративним  позовом до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України  пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні 01.10.2007р. позивач заявив клопотання про  виклик в судове засідання осіб, які безпосередньо здійснювали перевірку на його торгівельній точці , а саме : працівників Державної  податкової інспекції в м. Суми- Остапенко О.М. та Науменко Ю.А., а також в якості свідка громадянку Клюєву Т.В.

Суд задовольнив зазначене клопотання позивача, вказані особи були допитані в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив наступне.

Повідомлення-рішення, що є предметом спору, було прийняте на підставі  акту  від 20.01.2005р. про результати перевірки господарської одиниці  - відділу в Універмазі  «Київ» , що розташований  про вул. Кооперативна, 2, 4-й поверх і належить позивачу – приватному підприємцю Капанадзе Н.В. з питань дотримання  вимог Законів України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування  та послуг» № 1776-Ш від 01.06.2006р.  «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98/96-ВР від 23.03.1996р. із змінами та доповненнями та інших нормативно-правових актів, які регулюють готівковий обіг в Україні.

В даному акті ( а.с.6) не вказано, хто з представників позивача був присутнім при перевірці. Позивач зазначає, що акт перевірки був отриманий ним лише 27.01.2005р. через поштове відділення.

31.01.2005р. позивач направив відповідачу зауваження на акт перевірки, однак відповіді на свої зауваження не отримав, а 01.02.2005р. відповідач виніс рішення про  застосування фінансових санкцій до позивача в розмірі 2225 грн.

Згідно акту перевірки відповідачем були виявлені порушення, що призвели до застосування штрафних санкцій, а саме працівниками ДПІ в м. Суми Науменко Ю.А. і Остапенко О.М. встановлений факт реалізації товару – жіночих чобіт за ціною 445 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій або розрахункової книжки без видачі відповідного розрахункового документа, чим порушено вимоги п.1,2 ст.3 Закону  України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 1776-Ш від 01.06.2000р. із змінами та доповненнями, а також  здійснення торгівельної діяльності без придбання  платного торгового патенту.

Відповідач в акті перевірки вказує на факт реалізації однієї пари чобіт жіночих по ціні 445 грн. продавцем Клюєвою Т.В.  посадовій особі управління торгівлі з видачею гарантійного талону  .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається  на той факт , що 20.01.2005р. відділ взуття , який належить їй на праві приватної власності  не працював і громадянка Клюєва Т.В. не мала  ніякого права реалізовувати товар, а саме чоботи жіночі по ціні 445 грн.

Суд не може погодитися з твердженнями відповідача , викладеними в акті перевірки та запереченнях на позов з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень опитаних  в судовому засіданні  свідків з боку позивача , а саме :  Кононенко Ніни  Василівни, яка пояснила , що  Капанадзе Н.В. в січні 2005р. не займалася підприємницькою діяльністю, Ілліна Ірина Володимирівна , Головченко Павло Іванович та Шевченко Олексій Григорович  також пояснили, що  в січні 2005р. відділ , який належить підприємцю Капанадзе Н.В. не працював.

З пояснень свідка Клюєвої Т.В., наданих нею в судовому засіданні 12.10.2007р. слідує, що 20.01.2005р.вона знаходилася в торгівельному приміщенні на прохання своєї знайомої Капанадзе Т.В. для  охорони  товару, який належить Капанадзе Н.В.  В торгівельному приміщенні  розташовано дві торгівельні точки, одна з яких належить Капанадзе Н.В. , а  друга належить іншій особі, тому в дане торгівельне приміщення мали доступ покупці, які придбавали товари в іншої особи.

Клюєва Т.В. також пояснила, що Капанадзе Н.В. їй дозволу на реалізацію товарів не давала, товар вона продавала по власній ініціативі. Аналогічні  письмові пояснення  Клюєва Т.В. надала 01.02.2005р. на ім’я керівника відповідача, однак  відповідач  вказані пояснення не розглядав.

Таким чином, відповідач провів перевірку позивача та оформив її результати, а також виніс рішення про застосування фінансових санкцій без розгляду зауважень позивача до акту перевірки від 20.01.2007р. з порушеннями  вимог чинного законодавства, зокрема, ст. 40 Конституції України , та інших правових норм.

Згідно з ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення зазначеного, відповідачем не доведена законність  дій  його посадових осіб, вчинених під час  проведення перевірки 20.01.2005р. торгівельної точки приватного підприємця Капанадзе Н.В. ,  а також законність винесення рішення від 01.02.2005р.№ /0/4471 в частині застосування  до позивача штрафних санкцій в сумі 2225,00 грн.

Таким чином, рішення ДПІ в м. Суми  від 01.02.2005р.№ /0/4471 в частині застосування  до позивача штрафних санкцій в сумі 2225,00 грн. підлягає скасуванню.

Позивач подав клопотання про признання  поважною причину пропуску строку позовної давності, зазначає, що на протязі 2005 -2006р.р. ним подавались неодноразово позовні заяви до Зарічного районного суду м. Суми та господарського суду Сумської області, тому строки позовної давності переривалися. В судовому засіданні  позивач пояснила, що в 2005-2006 р.р. у неї були тяжкі особисті обставини – її хвороба та захворювання  близьких її родичів.

Суд з огляду на клопотання позивача у відповідності до ч.2 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України визнає причину  пропущення строку звернення до суду поважною, тому розглядає і вирішує справу в порядку встановленому КАС України.

Вимоги позивача про визнання недійсним акту перевірки б/н від 20.01.2005р. суд залишає без задоволення, так як нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено  визнання недійсними актів перевірки.

Згідно вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу підлягають відшкодуванню з державного бюджету України понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн.40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 94, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний  позов задовольнити частково.

2.          Визнати дії посадових осіб Державної податкової інспекції в м. Суми , вчинені 20.01.2005р. під час проведення перевірки торгівельної точки приватного підприємця Капанадзе Наталії Василівни ( м. Суми, вул.. Харківська, 23/1, кв.2)  неправомірними.

3.          Скасувати  рішення  Державної податкової інспекції в м. Суми  (м.Суми, Червона площа,2)  від 01.02.2005р.№ /0/4471  про застосування фінансових санкцій  до приватного підприємця Капанадзе Н.В.  в сумі 2225 грн.00 коп.

4.          В інший частині адміністративного позову – відмовити.

5.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

6.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

7.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                                             В.М.МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 29.10.2007  р.

З оригіналом згідно

Помічник судді                                  Л.М.Сорока