ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
48/280

11.10.07

За позовом

Всеукраїнської громадської
організації «Федерація мисливського собаківництва України»

До

Всеукраїнської громадської
організації «Кінологічна спілка України»

Про

захист ділової репутації та
відшкодування заподіяної шкоди

Суддя Сулім В.В.
Секретар судового засідання Т.М. Мисник

Представники: Від
позивача: Від відповідача:

Москаленко А.В.- пред. за довір. Маслей І.М.
-пред. за довір.

14.08.07р. судове засідання
відкладалось відповідно до ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу
України та було призначено на 23.08.07р. Судове засідання 23.08.07р.
відкладалось відповідно до ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу
України та було призначено на 18.09.07р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна
спілка України»про зобов'язання Відповідача оприлюднити офіційне вибачення за
поширення неправдивої негативної інформації про Позивача, а також повний текст
рішення суду в офіційному друкованому періодичному виданні Головного управління
Відповідача; направити листи із відзивом листа № 03-14/3157 від 29.07.04р. та
листа від 02.09.03р. та текстом офіційного вибачення за поширенням неправдивої
інформації про Позивача до Державного комітету лісового господарства України та
до Міністерства юстиції України; протягом 1 місяця від набуття рішенням
законної сили за власні кошти оприлюднити текст вибачення і повний текст
винесеного за результатом розгляду даної заяви рішення суду на офіційному
веб-сайті Відповідача в розділі «Актуальна інформація»і залишати його на сайті
не менше ніж протягом одного календарного року з дня розміщення; стягнути з
Відповідача 91500,00грн. в якості компенсації за шкоду, заподіяну діловій
репутації Позивача, судові витрати покласти на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 02.07.07 року було порушено провадження у справі № 48/280 та
призначено її до розгляду.

Перед початком розгляду справи по
суті представників сторін, які з'явилися у судове засідання, було ознайомлено з
їх правами та обов'язками відповідно до ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України.

Крім того, представникам сторін у
судовому засіданні роз'яснено вимоги ст. 81-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Судом, у відповідності з вимогами
ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.

Позивачем 23.08.07р. надано
пояснення, згідно із якими шкода, заподіяна йому листом № 133, оцінюється
останнім у розмірі 20000,00 грн.; шкода від листа Відповідача № 87 оцінюється
Позивачем у розмірі 13500,00 грн.; оскільки поширення негативної неправдивої
інформації про Позивача Відповідачем триває з 02.09.03р. до сьогоднішнього дня,
то шкоду, яку йому завдає лист №133 від 02.09.03р.,  Позивач оцінює у сумі 58000,00 грн., що разом
становить 91500,00 грн.

14.08.07р. Позивач надав суду
пояснення, де зазначає, що після надходження до Міністерства юстиції України
листа від Відповідача від 02.09.03р. Голову Правління Позивача було викликано
до Міністерства для дачі пояснень щодо інформації, що містилася в листі, лише
після надання пояснень йому було запропоновано чекати реєстрації Федерації;
після надходження листа Відповідача до Державного комітету лісового
господарства України членів Правління Позивача було викликано до Голови
Держкомлісгоспу України для дачі пояснень у зв'язку із інформацією, що
містилася у листі Відповідача №87; експерти із собаківництва відмовляються від
співробітництва, посилаючись на участь у діяльності Всеукраїнської громадської
організації «Кінологічна спілка України».

23.08.07р. Позивач у наданих
поясненнях зазначає, що відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України
негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе протилежного; якщо недостовірна інформація у
документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути
відкликаний; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка
поширила інформацію, незалежно від вини цієї особи у такий же спосіб, у який
вона була поширена, оскільки способом поширення інформації були в даному
випадку листи, друкована продукція Відповідача та Інтернет, Позивач вважає, що
спростування недостовірної інформації про Позивача повинно бути здійснене
Відповідачем усіма цими способами.

18.09.07р. Відповідач надав суду
відзив на позовну заяву, відповідно до якого інформація, що міститься у листі
до Міністерства юстиції України від 03.09.03р. містить оціночні судження, які
не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості; лист від 14.01.04р. № 2
не містить неправдивих відомостей, а тому не може завдати шкоди діловій
репутації Позивача; електронний лист № 100 до Російської кінологічної федерації
не є електронним листом відповідно до Закону України «Про електронні документи
та електронний документообіг», оскільки Відповідач не має електронного підпису.

Відповідач 18.09.07р. у судовому
засіданні заявив клопотання про припинення провадження у справі, посилаючись на
п.п. 2.1 та 7.7 Методичних рекомендацій Міністерства юстиції України (лист від
13.05.04р. № 32-13-797), ст.94 Цивільного кодексу України. Відповідач вважає,
що спір про захист ділової репутації та відшкодування заподіяної шкоди не
підвідомчий господарському суду.

26.09.07 р. судом було оголошена
ухвала про відмову в припиненні провадження у справі за відсутності підстав для
припинення провадження, оскільки чинне законодавство відносить даний спір до
підвідомчості господарських судів України і не містить норми, на яку
посилається позивач. Відповідно до п. 13 Інформаційного листа Вищого
арбітражного суду України від 29.12.2000 № 01-8/795, у розгляді справ про
відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними діями державних і
громадських організацій арбітражним судам слід керуватися роз'ясненням президії
Вищого арбітражного суду України від 29.02.96 №02-5/95 “Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди”, що
прямо вказують на підвідомчість даного спору господарським судам України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, дослідивши в судовому
засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач є всеукраїнською
громадською організацією, яка об'єднує власників чистопородних собак для
спільної реалізації прав та інтересів власників собак у кінології. Відповідно
до договору між Відповідачем та Міжнародною кінологічною федерацією Відповідач
є єдиною в Україні організацією, яка представляє інтереси чистопородного
собаківництва на всесвітньому рівні шляхом членства у Міжнародній кінологічній
федерації.

02.09.03р. Відповідач направив на
адресу Міністерства юстиції України листа № 133, в якому вказував, що статут
Позивача «викликає обурення»і є «невдала копія»статуту Відповідача, що
твердження Президента Позивача про необхідність мати єдині правила проведення
виставок, іспитів, змагань та єдиний реєстр мисливських собак «не тільки не
відповідає дійсності, але й здоровому глузду», «створиться ще одна кінологічна
організація, яка буде визнавати сама себе»та в цілому ставив під сумнів
компетентність Позивача щодо ведення його статутної діяльності. Разом із
оціночними судженнями даний лист містить конкретні вищевказані фактичні
твердження Відповідача щодо ділової репутації Позивача.

Судом встановлено, що Відповідач
надіслав вищезазначений лист до Міністерства юстиції України для запобігання
державній реєстрації Позивача шляхом поширенням недостовірної інформації про
останнього.

Внаслідок надіслання
вищезазначеного листа для Позивача настали негативні наслідки у вигляді
затримки його державної реєстрації, крім того голова правління Позивача був
змушений спростовувати недостовірність інформації, зазначеної у листі.

18.08.04р. Відповідач направив лист
№ 87 на адресу Державного комітету лісового господарства України (далі -
Держкомлісгосп України), де в абзаці 5 зазначено, зокрема, наступні твердження:
«який сенс в порушення закону доручати якійсь іншій громадській організації, що
не має на це ні прав, ні матеріальної, ні інформаційної бази займатися не
властивою їй діяльністю», на підставі чого відповідач просить «зупинити
виконання приписів листа № 03-14-3157 від 29.07.2004 як такого, що порушує
діючі закони України».

Як вбачається з пояснень
Відповідача метою направлення вищевказаного листа було припинення наданих Позивачу
Держкомлісгоспом України пільг та переваг, запобігання їхньому подальшому
співробітництву, тобто погіршенню ділової репутації Позивача.

Надіслання вищезазначеного листа
адресату потягнуло для Позивача негативні наслідки у вигляді сумнівів
керівництва Держкомлісгоспу України щодо ділової репутації Позивача та
здатності виконувати останнім взяті на себе обов'язки. Для з'ясування
відповідності викладеної у листі інформації дійсності керівництво Позивача було
викликано до  Держкомлісгоспу України, де
керівництво мало спростовувати інформацію та захищати свою ділову репутацію та
відновлювати партнерські зв'язки.

14.07.04р. Відповідач направив на
адресу Громадської організації «Російська кінологічна федерація»електронного
листа, який містить негативну інформацію про Позивача. Разом з тим, відповідно
до Закону України «Про електронні документи та електронний
документообіг»електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у
вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа (ст. 5);
електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який
використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного
документа іншими суб'єктами електронного документообігу (ст. 6). Судом
встановлено, що Відповідач не має електронного підпису, зареєстрованого у
встановленому чинним законодавством порядку. З огляду на зазначене, суд вважає,
що електронний лист Відповідача від 14.07.04р., направлений на адресу
Громадської організації «Російська кінологічна федерація», не є електронним
документом, а отже й не є належним та допустимим доказом поширення
недостовірної чи негативної інформації, а тому не приймається до уваги. З
вищезазначених підстав судом не приймається до уваги й надані в якості доказів
накази Відповідача № 7 від 10.09.04р., № 9 від 27.10.04р., № 11 від 10.11.04р.

11.09.07р. Відповідачем на
належному йому веб-сайті http://www.ksu.соm.uа/ розмістив «Відкрите звернення
керівництва Кінологічної спілки України», в якому Відповідач називає Позивача
«ініціатором організованої рейдерської атаки»на Відповідача, із «використанням
адмінресурсу та органів державної влади», обвинувачує Позивача у вчиненні інших
неправомірних дій «брудними методами», «приниженні»Відповідача, незаконному
втручанні у внутрішню діяльність Відповідача.

Відповідач не надав суду належних
та допустимих доказів вчинення Позивачем вищенаведених дій протиправних дій.

Судом встановлено, що «Відкрите
звернення» з'явилося на сайті Відповідача після звернення Позивача за захистом
своїх прав та охоронюваних законом інтересів до суду. Розміщення «Відкритого
звернення»на сайті принижує ділову репутацію Позивача, вводить в оману всіх
осіб, що з ним ознайомлюються, що викликає глибоке занепокоєння в керівництва
та членів Позивача та почуття несправедливості, а тому суд оцінює такі дії
Відповідача умисними та грубими.

Суд не приймає в якості доказів
надані Відповідачем лист від Міжнародної кінологічної федерації та його
переклад українською мовою, оскільки зазначений лист виготовлений англійською
мовою, а відповідність українського тексту оригіналу належним чином не
засвідчено.

Таким чином, судом було встановлено
факти поширення Відповідачем негативної інформації, внаслідок яких принижена
ділова репутація Позивача.

Приниженням ділової репутації
суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, негативних,
неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати
його господарської (підприємницької) діяльності у зв'язку з чим знижується
вартість його нематеріальних активів.

Статтею 7 Цивільного кодексу
Української РСР, який діяв на момент направлення Відповідачем листа № 133,
встановлено, що громадянин або організація вправі вимагати по суду спростування
відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, які порочать
їх честь і гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди їх інтересам, якщо
той, хто поширив такі відомості, не доведе, що вони відповідають дійсності.

Якщо відомості, зазначені в частині
першій цієї статті, були поширені через засоби масової інформації (друкованої
або аудіовізуальної), вони повинні бути спростовані, у тому ж друкованому
виданні, аналогічній радіо- чи телепередачі або іншим адекватним способом. Якщо
відомості, які не відповідають дійсності і завдають шкоди інтересам, честі,
гідності або діловій репутації громадянина чи організації, містить документ, що
виходить від організації, такий документ підлягає заміні або відкликається.
Порядок спростування в інших випадках встановлюється судом.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 94 Цивільного кодексу
України передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової
репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові
права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи
захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом приписів статті 91
Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації,
передбачене статтею 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним,
але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб
судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації
юридичної особи.

Відповідно ст. 200 Цивільного
кодексу України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості
про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та
навколишньому середовищі.

Згідно ст. 47 Закону України «Про
інформацію», відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть
особи, зокрема, винні у поширенні відомостей, що не відповідають дійсності,
ганьблять честь і гідність особи. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі,
гідності та ділової репутації громадян і організацій», викладення відомостей у
листах, заявах, адресованих іншим особам, а також у іншій формі невизначеному
колу осіб або хоча б одній особі є їх поширенням.

Згідно з ч.3 ст. 277 Цивільного
кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Таким
чином, обов'язок доказування достовірності негативної інформації про Позивача
покладається на Відповідача, а на Позивача покладено лише обов'язок доказування
факту поширення такої інформації Відповідачем.

Надані Позивачем докази доводять
факт поширення негативної інформації, яка погіршила його ділову репутацію.

Разом з тим, Відповідачем не було
доведено факту копіювання Позивачем статуту Відповідача, невідповідності
дійсності необхідності мати єдині правила проведення виставок, іспитів, змагань
та єдиного реєстру собак; ризику виключення України із Міжнародної Кінологічної
Федерації у разі реєстрації Позивача (лист № 133 від 02.09.03р.). Не було
доведено Відповідачем й відсутності у Позивача права, матеріальної та
інформаційної бази для зайняття діяльністю у сфері ведення справ з питань
видачі паспортів та допусків собак до полювання; не було зазначено, які
конкретні норми чинного законодавства України були порушені внаслідок доручення
Позивачу Держкомлісгоспом України відповідної діяльності, що порушувало права
Відповідача (лист № 87 від 18.08.04р.). Не було доведено Відповідачем як факт
вчинення Позивачем рейдерських дій, так і вчинення таких дій із використанням
адмінресурсу та органів державної влади («Відкрите звернення керівництва
Кінологічної спілки України»).

Таким чином, суд дійшов до
обґрунтованого висновку, що Відповідач умисно у листі від 02.09.03р. до
Міністерства юстиції України № 133, у листі віл 18.08.04р. до Державного
комітету лісового господарства України №87, у «Відкритому зверненні керівництва
Кінологічної спілки України»у розділі «Актуальна інформація»на веб-сайті
Відповідача http://www.ksu.соm.uа/ поширив негативну інформацію про
Позивача, яка не відповідає дійсності, з метою завдання шкоди діловій репутації
Позивача, його дії були спрямовані на підрив довіри до діяльності Позивача.

Згідно із ст. 47 Закону України
«Про інформацію»порушення законодавства України про інформацію тягне за собою
дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну
відповідальність згідно з законодавством України.

Частиною 1 ст. 277 Цивільного
кодексу України визначений спосіб захисту права особи, порушеного поширенням
недостовірної інформації, а саме: особа, особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації. Якщо недостовірна інформація міститься у
документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути
відкликаний (ч. 5 статті). Особа, особисті немайнові права якої порушено у
друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а
також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової
інформації в порядку, встановленому законом (ч. 6 статті).

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що вимоги Позивача про зобов'язання Відповідача відкликати листи до
Міністерства юстиції України від 02.09.03р. № 133, до Державного комітету
лісового господарства України від 18.08.04р. № 87 та «Відкрите звернення
керівництва Кінологічної спілки України»у розділі «Актуальна інформація»веб-сайту
http://www.ksu.com.ua/, а також про зобов'язання Відповідача спростувати
недостовірну інформацію про Всеукраїнську громадську організацію «Федерація
мисливського собаківництва України», викладену у листах до Міністерства юстиції
України від 02.09.03р. № 133 та до Державного комітету лісового господарства
України від 18.08.04р. № 87, та розміщене на веб-сайті http://www.ksu.com.ua/
у розділі «Актуальна інформація»«Відкрите звернення керівництва Кінологічної
спілки України»тим самим способом, яким вона була поширена, є обґрунтованими.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу
України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає, зокрема, у приниженні
ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В обґрунтування розміру
відшкодування заподіяної йому моральної шкоди Позивач вказує на характер
правопорушення та ступінь вини - умисне, систематичне, грубе, тривале
правопорушення, зменшення можливостей Позивача реалізувати статутні цілі,
необхідність докладати додаткові зусилля для відновлення і захисту своєї
ділової репутації перед Міністерством юстиції України та Державним комітетом
лісового господарства України, іншими кінологічними організаціями та фізичними
особами; інші обставини (замість налагодження і розширення статутної
діяльності, Позивачу доводиться усувати перешкоди та докладати додаткові
зусилля для відновлення ділової репутації та партнерських відносин, що
приносить хвилювання та незручності керівництву та членам Позивача).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167
Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті. Матеріали справи свідчать про умисел і вину Відповідача в
заподіянні шкоди діловій репутації Позивача, ігнорування ним пропозицій
Позивача щодо примирення та співпраці.

Суд дійшов до висновку, що
незважаючи на поширення Відповідачем неправдивої інформації про Позивача,
останній був зареєстрований Міністерством юстиції України у встановленому
законодавством порядку; по-друге, продовжив співробітництво із Державним
комітетом лісового господарства України. Крім того, зазначені правопорушення
вчинювалися поодиноко та не мають тривалого характеру. З цих підстав, не
приймається обґрунтування Позивача розміру моральної шкоди, завданої листом
Відповідача № 133 від 02.09.03р., у сумі 58000 грн.  Після надання Позивачем пояснень Міністерство
юстиції України зареєструвало Всеукраїнську громадську організацію “Федерація
мисливського собаківництва України”, а доказів настання негативних наслідків
для Позивача внаслідок надіслання цього листа, які тривають до сьогоднішнього
дня, ним не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої поширенням Відповідачем
негативних відомостей, які не відповідають дійсності та принижували ділову
репутацію Позивача, підлягають у задоволенню у частині стягнення з Відповідача
за шкоду, завдану Позивачу листом № 133 від 02.09.03р. у сумі 20000,00 грн., за
шкоду, завдану Позивачу листом  № 87 від
18.08.04р., 13500,00 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині
відмовити.

Відповідно до ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові
витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита
підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд міста Києва, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Всеукраїнську громадську
організацію «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул. Рогнединська, 3,
) відкликати лист до Міністерства юстиції України від 02.09.03р.
№ 133.

3. Зобов'язати Всеукраїнську
громадську організацію «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул.
Рогнединська, 3, ) відкликати лист до Державного комітету
лісового господарства України від 18.08.04р. № 87.

4. Зобов'язати Всеукраїнську
громадську організацію «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул.
Рогнединська, 3, ) відкликати «Відкрите звернення керівництва
кінологічного союзу України», розміщене на веб-сайті http://www.ksu.com.ua/
у розділі «Актуальна інформація».

5. Зобов'язати Всеукраїнську
громадську організацію «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул.
Рогнединська, 3, ) спростувати недостовірну інформацію про
Всеукраїнську громадську організацію «Федерація мисливського собаківництва
України», викладену у листі до Міністерства юстиції України від 02.09.03р. №
133, шляхом надіслання до Міністерства юстиції України листа.

6. Зобов'язати Всеукраїнську
громадську організацію «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул.
Рогнединська, 3, ) спростувати недостовірну інформацію про
Всеукраїнську громадську організацію «Федерація мисливського собаківництва
України»(04053, м. Київ, пров. Некрасовський, 7-9, ), викладену
у листі до Державного комітету лісового господарства України від 18.08.04р. №
87, шляхом надіслання до Державного комітету лісового господарства України
листа.

7. Зобов'язати Всеукраїнську
громадську організацію «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул.
Рогнединська, 3, ) спростувати недостовірну інформацію про
Всеукраїнську громадську організацію «Федерація мисливського собаківництва
України»(04053, м. Київ, пров. Некрасовський, 7-9, ), розміщену
у «Відкритому зверненні керівництва кінологічного союзу України»на веб-сайті
http://www.ksu.com.ua/ у розділі «Актуальна інформація», шляхом
розміщення спростування на цьому ж веб-сайті у розділі «Актуальна
інформація»під заголовком «Спростування»тим самим шрифтом.

8. Стягнути з Всеукраїнської
громадської організації «Кінологічна спілка України»(вул. Рогнідинська 3, м.
Київ, р/р № 9991 у Печерському відділенні Київської міської філії АКБ
«Укрсоцбанк», ) з будь-якого виявленого рахунку на користь
Всеукраїнської громадської організації «Федерація мисливського собаківництва
України»(04053, м. Київ, пров. Некрасовський, 7-9, ) 33500,00
грн. (тридцять три тисячі п'ятсот гривень 00 коп.) моральної шкоди за поширення
неправдивої інформації, що погіршила ділову репутацію Всеукраїнської
громадської організації «Федерація мисливського собаківництва України»(04053,
м. Київ, пров. Некрасовський, 7-9, ).

9. Стягнути з Всеукраїнської
громадської організації «Кінологічна спілка України»(01023, м. Київ, вул.
Рогнединська, буд. 3, п/р 9991 в Печерському відділенні Київської
міської філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, ) з будь-якого
виявленого рахунку на користь Всеукраїнської громадської організації «Федерація
мисливського собаківництва України»(04053, м. Київ, пров. Некрасовський, 7-9,
) 366,12 грн. (триста шістдесят шість гривень 12 копійок)
державного мита, 43,20 грн. (сорок три гривні 20 копійок) витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                         В.В.Сулім