ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13" листопада 2007 р.                                                  Справа № 11/302а

За позовом: Прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області

14017, м. Чернігів, вул. Комінтерну, 14

До: Обласної редакції газети „Сіверщина”

14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 10

Про стягнення 3696,70 грн. адміністративно –господарських санкцій

Суддя  Ю.М. Бобров

Секретар М.М.Кузьмін ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Лебедєв О.Г. –пров. спеціаліст, дов. від 13.09.07 р. № 03-1685/2955.

Від Відповідача: не прибув.

В судовому засіданні взяв участь помічник прокурора м. Чернігова Курило Я.М.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Чернігова, здійснюючи повноваження представництва інтересів держави в особі Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області подав позов до Обласної редакції газети „Сіверщина” про стягнення адміністративного –господарських санкцій в сумі 3696,70 грн., в тому числі 141,70 грн. пені.

На підставі ст. 150 КАСУ розгляд справи відкладався.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач представника у призначене судове засідання не направив, не використавши свого права на  участь в засіданні. Відповідач судові повістки отримав та про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 3426175 та № 665580.

Відповідач заперечень на позов або письмових пояснень щодо суті спору суду не подав,  заяв та клопотань від відповідача на час розгляду справи до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Стаття 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.91 р. № 875 (далі –Закон № 875) встановлює для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання (далі –підприємства) нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Для підприємств норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів встановлено у розмірі 4-х відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників  облікового  складу  за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 Закону № 875.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідальність за незабезпечення зазначених нормативів відповідно до ст. 19 Закону № 875 покладається на керівників підприємств. А в разі, коли кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, то відповідальність покладається на підприємства у вигляді щорічної сплати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів    адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної  заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для  працевлаштування  інваліда  і  не зайняте інвалідом.  Для  підприємств,  установ,  організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських  організацій  інвалідів, фізичних осіб, на  яких працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (ч.1 ст. 20 Закону № 875).

Порядок і терміни сплати підприємствами адміністративно - господарських санкцій і пені до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 20 Закону № 875).

Згідно форми державної статистичної звітності № 10 –ПІ поштова –річна “Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів” за 2006 рік, поданої відповідачем до Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) Обласної редакції газети „Сіверщина” складала 14 осіб. Річний фонд оплати праці штатних працівників –99,5 тис. грн. 4% норматив становить 1 робоче місце. Як вбачається із вищевказаного звіту в 2006 році у відповідача не працював жодний інвалід. Тобто невиконання нормативу становить 1 робоче місце. Таким чином, сума адміністративно - господарських санкцій, яку має сплатити відповідач, становить 3554,00 грн. (99500,00 грн. : 14 осіб:2).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються  підприємствами,  установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських   організацій інвалідів, фізичними особами,  зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу,  встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не  застосовуються   строки,   визначені   статтею  250 Господарського кодексу України (ч. 4 ст. 20 Закону № 875).

Відповідно до п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.07 р. № 70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на балансовий рахунок 3510 в установах Національного банку, відкритий в органах Державного казначейства, або на балансовий рахунок 2510 в установах комерційних банків до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70, Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 223 від 15.05.2007р. передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Таким чином, розмір пені станом на 17.09.2007р. становить:

8 х 120/100/365 = 0,026 % х 3554,00 грн. = 0,92 грн. –розмір пені за один день.

Кількість днів прострочення –154.

Тому розмір пені становить –0,92 грн. х 154 днів = 141,70 грн., що підтверджується розрахунком позивача.

Дані вимоги відповідачем не виконані, адміністративно - господарські санкції в установлений строк добровільно не сплачені.

У відповідності зі ст. 20 Закону № 875-ХІІ, спори, що виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.

Фонд соціального захисту інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і  підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підтверджені належними і допустимим доказами, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі без участі в судовому засіданні представника відповідача.

Представник позивача та прокурор проти прийняття рішення по справі без участі представника відповідача  не заперечують.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Обласної редакції газети „Сіверщина”  (14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 10, р/р 1 в ЧФ „Укрінбанк” в м. Чернігові, МФО 353564, код 14247253) в доход Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет м. Чернігова, банк отримувача: ГУДК у Чернігівській області, рахунок: 0002, МФО 853592, код 22825965)  3696,70  грн. адміністративно - господарських санкцій.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 13.11.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 19.11.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                                                   Ю.М. Бобров