донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.11.2007 р.                                                                           справа №18/81-63

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:
Старовойтової Г.Я.

суддів
Волкова Р.В.

Запорощенка М.Д.

за участю  представників сторін:

від позивача:
Курбатова М.В. –дов. від 03.03.07.

від відповідача:
не з’явився

розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу

Донецького обласного центру зайнятості м. Донецьк

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від
18.10.2007 року

у справі
18/81-63 (суддя Овсяннікова О.В.)

за позовом
Донецького обласного центру зайнятості м. Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрінструмент” м. Краматорськ

про
стягнення 286235 грн.68 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.10.2007 року у справі №18/81-63  (суддя Овсяннікова О.В.) повернено без розгляду позовну заяву Донецького обласного центру зайнятості м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрінструмент” м. Краматорськ про стягнення сум авансу та пені за порушення договірних зобов’язань в розмірі 286235 грн.68 коп.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, позивач, Донецький обласний центр зайнятості, звернувся з апеляційною скаргою про її скасування, так як вважає, що судом були порушені норми матеріального права, а саме приписи Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93 та Постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів” від 21.12.2005 року №1258.

Скаржник просить скасувати спірну ухвалу та передати справу на розгляд господарського суду Донецької області.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрінструмент”                              м. Краматорськ, наданим йому правом не скористався, представника у судове засідання не направив, відзив не надав.

Про час і місце судового засідання сторони були сповіщені належним чином.

Розпорядженням Першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України “Про судоустрій України” № 3018-ІІІ від 07.02.2002 р. для розгляду апеляційної скарги у даній справі була призначена інша колегія суддів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представника заявника апеляційної скарги, що прибув у засідання суду, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Донецький обласний центр зайнятості звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрінструмент”                   м. Краматорськ про стягнення з відповідача сум авансу та пені за порушення договірних зобов’язань в розмірі 286235 грн.68 коп.

Ухвалою від 18.10.2007 року, на підставі пунктів 4 та 10 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції повернув позов Донецького обласного центру зайнятості без розгляду.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду у даній справі не підлягає  скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 45 цього ж Кодексу встановлено, що позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Державне мито сплачується в порядку і розмірі, встановлених Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93.

Пунктом 2 статті 2 вказаного Декрету встановлено, що державне мито справляється, зокрема із позовних заяв, які подаються до господарських судів.

Відповідно до пункту 34 статті 4 цього ж Декрету  органи Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільнені від сплати державного мита.

Однак, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вказані органи звільняються від сплати державного мита у випадку здійснення ними наданих їм законодавством повноважень. Відповідно до статті 14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Як вбачається із змісту позовної заяви вона не стосується   здійснення позивачем, Донецьким обласним центром зайнятості, безпосередньо владних повноважень, передбачених Законом України “Про зайнятість населення”, а пов’язана з виникненням між сторонами у справі цивільно-правових відносин, цей спір є звичайним господарським спором,  тому звертаючись до господарського суду не у зв’язку в виконанням своїх повноважень, позивач зобов’язаний був сплатити державне мито у загальному порядку.

Згідно з пунктом 3 та 31 статті 57 ГПК України до  позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі та сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до пунктів 4 та 10 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі та не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Частиною 3 статті  63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Беручи до уваги викладене, та враховуючи вимоги чинного законодавства, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, ухвала відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування спірної ухвали.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Донецького обласного центру зайнятості м. Донецьк на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.10.2007 року у справі №18/81-63 (суддя Овсяннікова О.В.) - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 18.10.2007 року у справі №18/81-63 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України за  згодою представника заявника апеляційної скарги в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписаний 23.11.2007р.

Головуючий

Судді:

Надруковано  5 примірників:

1 –у справу;

2 –сторонам у справі;

2 –ДАГС;