ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

36000, м.Полтава, вул.Зигіна, 1, тел. (0532) 610-421, факс (05322) 2-18-60, E-mail

15.03.2007р.                                                                                          Справа №16/5

за позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж", вул.Ярмаркова, 7б,Кременчук,Полтавська область,39630

до  Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Імпекс", вул.Конституції, 11-а,Полтава,Полтавська область,36020

про   Стягнення грошових коштів

Суддя  Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача:  Маслова О.С.

від відповідача:  не було

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення 25212,53 грн., в т.ч.12000 грн. - сума основного боргу за договором від 25.11.2004 року, 4360,24 грн. процентів за користування грошовими коштами, 1593,29 грн. - 3% річних, 7259 грн. - індекс інфляції.

Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду повідомлення, що сплатив суму основного боргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" та ТОВ «Техно-Імпекс»25.11.2004 року було укладено договор купівлі-продажу трубоукладача Т-170 на загальну суму 74000 грн.

На виконання умов вказаного договору 25.10.2004 року платіжним дорученням № 1938 ТОВ "Шляхбудмонтаж»було перераховано 74000 грн., згідно виставленого рахунку № 17 від 25.10.2004 року.

Відповідно до п. 3.2 договору купівлі-продажу Продавець зобов'язаний передати Покупцю товар протягом семи днів з моменту проплати.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору. Не допускаються  одностороння   відмова   від   виконання зобов'язань,  крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

У відповідності до вимог п.2 ст. 693 ЦК України якщо  продавець,  який  одержав  суму  попередньої  оплати товару,  не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати  передання  оплаченого   товару   або   повернення   суми попередньої оплати.

За змістом ст. 612 ЦК України якщо    внаслідок    прострочення    боржника   виконання

зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідач взяті на себе зобов"язання щодо поставки не виконав та  частково повернув 62000 грн. за платіжними дорученнями:

- № 172 від 03.02.05р. - 24000 грн.

- № 221 від 18.03.05 - 10000 грн.

- № 230 від 25.03.05р. - 10000 грн.

- № 294 від 26.05.05 - 10000 грн.

- № 323 від 25.06.05р. - 7000 грн.

- № 141 від 19.05.06р. - 1000 грн.

Решту суми відповідач не повернув.

Після порушення провадження у справі відповідач за платіжним дорученням від 15.02.2007 року перерахував позивачу 12 000 грн.основного боргу. В цій частині позову відсутній предмет спору і провадження у справі підлягає припиненню в зв"язку з відсутністю предмету спору. Але, оскільки сплата відбулася після порушення провадження по справі, то сплата судових витрат покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить відповідно 7259 грн. та 1593,29грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на підставі ст.1048 ЦК України  проценти на рівні облікової ставки Національного банку України за користування  грошима, які Відповідач мав  повернути позивачу. Суд вважає позовні вимоги в цій частині позову необгрунтованими та безпідставними, оскільки положення ст.1048 ЦК України регулюють відносини за договором позики, тоді як між сторонми існують інші правовідносини. Крім того, позивачем вже заявлено до стягнення 3% річних за користування коштами на підставі ст.625 ЦК.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 8852,29 грн.(3% річних + інфляційні) обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 43,49,п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Імпекс», 39600, вул. Конституції, 11а, м. Полтава (р/р 11 в філії АКБ «Золоті ворота», МФО 331616, код 32995866, ІПН 13) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж", м. Кременчук, вул.Ярмаркова,7а (Р/р 0797 в КФ АКБ «ІндустріалБанк», МФО 331304, код 31773312, 1ПН 37) 1593,29 грн. - 3% річних, 7259 грн. - індекс інфляції, 208,52 грн. державного мита та 118 грн. судових витрат.

3. В частині стягнення 12 000 грн. припинити провадження у справі.

4. В іншій частині позову в задоволенні вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       Тимощенко О.М.

Згідно з оригіналом

помічник судді                                                    Мацко О.С.