ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

07.11.07
Справа №  17/302-07

За позовом    Дочірнього підприємства "Косметікс
Трейдінг"

до                   Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

про                 стягнення 18 201,97 грн

Суддя  Суховий В.Г.

Представники:

позивача:          Вербицька
Ю.С., Тимків Ю.В.;

відповідача:     не
з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської
області звернулося з позовом Дочірнє підприємство "Косметікс
Трейдінг" (далі -Позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі
-Відповідач)  про стягнення 18 201,97 грн
заборгованості.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по Договору
поставки № 99/Л-03 від 07.02.2007р. щодо оплати отриманого товару та просить
стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 18 201,97
грн, з яких 17 857,54 грн -основний борг та 344,43 грн -пеня.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 10.09.2007р. порушено провадження у справі № 17/302-07 та
призначено до розгляду на 07.11.2007р.

Позивач позовні вимоги підтримав,
вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в
судове засідання 07.11.2007р. не направив, про причини неявки суд не повідомив,
витребувані документи суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином ухвалою суду від 10.09.2007р. за  адресою (НОМЕР_1, АДРЕСА_1), що
підтверджується повідомленням про вручення № 07965840 від 20.09.2007р.

Таким чином відповідач вважається
належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України,
якщо  відзив  на
позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи
не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача, суд                 в с т а н о в и в:

7 лютого 2007р. між Дочірнім
підприємством "Косметікс Трейдінг" та Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 було укладено Договір поставки              № 99/Л-03 (далі - Договір).
Відповідно до умов Договору (п. 1.1) постачальник протягом строку дії цього
Договору зобов'язується на замовлення покупця, за умови їх підтвердження,
поставляти та передавати у власність (повне господарське відання) покупця товар
належної якості, асортимент якого визначений в видаткових накладних, які є
невід'ємними частинами цього Договору, надалі "товар", а покупець
зобов'язується приймати товар та оплачувати його на умовах цього Договору.

Відповідно до п.п. 3.3, 4.4
Договору своєчасно оплачувати постачальнику вартість товару.

Перехід права власності на товар та
ризику випадкової загибелі (псування) відбувається в момент передачі товару
уповноваженому представнику покупця або перевізнику.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3
Договору кількість товару, що постачається, визначається в рахунках-фактурах
або видаткових накладних, виписаних постачальником відповідно до замовлень
покупця та зазначається в накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору,
в момент передачі товару.

Загальна сума Договору складає
1000000,00 гривень, або визначається шляхом

складання сум всіх рахунків-фактур
або видаткових накладних, виписаних постачальником у відповідності до замовлень
покупця протягом строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 7.1 Договору
покупець зобов'язаний сплачувати постачальнику вартість поставленого товару з
відстроченням платежу протягом 21 (двадцяти
одного) дня з моменту відвантаження товару (з дати накладної)
постачальником.

Отже зазначений Договір є підставою
для виникнення у його сторін зобов'язань.

На підставі Договору поставки №
99/Л-03 від 07.02.2007р. позивачем поставлено відповідачу товар на загальну
суму 32 007,36 грн, що підтверджується видатковими накладними, які підписані
сторонами Договору (належним чином завірені копії в матеріалах справи).

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань відповідач за отриманий товар по
Договору поставки № 99/Л-03 від 07.02.2007р. розрахувався частково, а
саме сплатив, 1 000 грн, що підтверджується квитанцією № km3235v від
03.05.2007р., 500 грн,  що
підтверджується квитанцією № km3506d від 08.05.2007р., 300 грн, що
підтверджується квитанцією № km3652d від 18.05.2007р., 300 грн, що
підтверджується квитанцією № km3392d від 29.05.2007р., 300 грн, що
підтверджується квитанцією № km3388d від 05.06.2007р. та 300 грн, що
підтверджується квитанцією № km3485d від 15.06.2007р.

Відповідач повернув позивачу товар
на загальну суму 11 449,82 грн згідно з накладною на повернення № КТ-
від 03.07.2007р., яка підписана сторонами Договору (належним чином завірена
копія в матеріалах справи).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за поставлений товар по Договору поставки № 99/Л-03
від 07.02.2007р. станом на момент подання позову становить 17 857,54 грн (32
007,36 грн -1 000 грн -500 грн -300 грн -300 грн -300 грн -300 грн -11 449,82
грн).

Суд бере до уваги, що
заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується Актом № 354 звірки
взаємних розрахунків станом на 05.07.2007р. на загальну суму 17 857,54 грн,
який підписаний сторонами Договору (належним чином завірена копія в матеріалах
справи).

Крім того, часткова оплата
відповідачем своєї заборгованості є фактично визнанням відповідачем свого боргу
перед позивачем по Договору поставки № 99/Л-03 від 07.02.2007р.

Згідно зі статтею 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити
гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень частини першої
та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити)
у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а
покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Аналогічна норма записана і в ст.
712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк
(строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за одержаний товар по Договору поставки № 99/Л-03 від
07.02.2007р. в сумі 17 857,54 грн є обґрунтованими, документально
підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України
учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом
або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання
несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК
України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.
2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції,
зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку
учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним
правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6
ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 9.2 Договору за
неналежне виконання грошових зобов'язань сторона, що прострочила виконання,
сплачує іншій стороні пеню (штрафну неустойку) в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожний день
прострочення виконання відповідного грошового зобов'язання.

З урахуванням наведеного,
господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені
згідно поданого розрахунку позивача за період з червня по серпень 2007р. (44
дні) у розмірі 344,43 грн (17 857,54 грн -борг X 2 X 8 -ставка НБУ : 100 : 365
-кількість днів в році X 44 -кількість днів прострочки).

На підставі ст. 49 ГПК України
судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) на користь Дочірнього підприємства
"Косметікс Трейдінг" (код 289923) 17 857,54 грн -
основного боргу та 344,43 грн -пені,
а також судові витрати: держмито у розмірі 182 грн та 118 грн
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                          Суховий
В. Г.