ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.

№ 10/68-1101(1/103-1251
(3/60-661))

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Уліцького А.М.,

суддів
Жаботиної Г.В., Савенко Г.В.

у
відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від
позивача:         ОСОБА_1

від відповідача:      ОСОБА_2

розглянувши
касаційну скаргу  Приватного
підприємця ОСОБА_1

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2007р.

у справі № 10/68-1101 (1/103-1251)
3/60-661  Господарського суду
Тернопільської області

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1

до  Приватного підприємця ОСОБА_2

про стягнення
135372,48 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до
приватного підприємця ОСОБА_2про дострокове розірвання договору від
26.10.2004р. та стягнення 135372,48 грн.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 19.04.2005р. у справі №3/60-661 (суддя
І.М.Турецький), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2005р. (судді: М.В.Краєвська, Я.В.Дух,
З.І.Зданевич), позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 задоволено
частково, договір, укладений між сторонами у справі, розірвано достроково, стягнуто
з відповідача на користь позивача 124416грн. основного боргу, а в решті
позовних вимог щодо стягнення 7224грн. інфляційних нарахувань та 3732,48 грн. -
3 % річних відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній
справі судовими рішеннями, приватний підприємець ОСОБА_2подав касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського
суду України від 08.02.2006р. касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2
задоволено, рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.04.2005р.
та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2005р. у
справі № 3/60-661 скасовано, а справу передано на новий розгляд до
Господарського суду Тернопільської області.

06.04.2006р. приватний підприємець
ОСОБА_1 подала до Господарського суду Тернопільської області заяву про часткову
відмову від позову та просила прийняти відмову від позову в частині
дострокового розірвання договору від 26.10.2004р. та припинити провадження у
справі в цій частині.

06.04.2006р. приватний підприємець
ОСОБА_1 подала до Господарського суду Тернопільської області заяву про
збільшення позовних вимог та зміну підстави позову та просить стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_2 159585,00 грн., в т.ч. 124416,00 грн.
перерахованих йому платіжним дорученням від 01.11.2004р. №33, 30192,00 грн. інфляційні
нарахування та 4977.00 грн. пені.

За новим розглядом справи, якій
присвоєно номер № 1/103-1251(3/60-661), рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 05.06.2006р. (суддя Ю.Я.Левандовський) позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь
приватного підприємця ОСОБА_1 62208,00 грн. боргу, 622,08 грн. витрат по сплаті
держмита та 118,00  грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в частині дострокового
розірвання договору від 26.10.2004р. провадження у справі припинено, в решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням
Господарського суду Тернопільської області від 05.06.2006р., приватний
підприємець ОСОБА_1 та приватний підприємець ОСОБА_2подали апеляційні скарги.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 02.08.2006р. (судді: Л.Л.Давид, Х.В.Мурська,
Д.Ф.Новосад) апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 задоволено
частково, апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 задоволено частково,
рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.06.2006р. скасовано
частково, в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятими у даній
справі судовими рішеннями, приватний підприємець ОСОБА_1 подала касаційну
скаргу.

Постановою Вищого господарського
суду України від 24.01.2007р. касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1
задоволено частково, рішення Господарського суду Тернопільської області від
05.06.2006р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
02.08.2006р. у справі №1/103-1251 (3/60-661) скасовано, а справу передано на
новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

За новим розглядом справи, якій
присвоєно номер №10/68-1101 (1/103-1251) 3/60-661, рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 04.05.2007р. (суддя М.Є.Півторак), залишеним без
змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2007р.
(судді: Р.Марко, С.Бойко, Т.Бонк), в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим у даній
справі судовим рішенням,

приватний підприємець ОСОБА_1
подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду
Тернопільської області від 04.05.2007р. та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 02.07.2007р. та задовольнити позовні вимоги. Свою
вимогу приватний підприємець ОСОБА_1 мотивує тим, що  господарським судом  першої та апеляційної інстанції неправильно
застосовано норми матеріального права.

У відзиві на касаційну скаргу
приватний підприємець ОСОБА_2доводить безпідставність вимог приватного
підприємця ОСОБА_1 та просить залишити касаційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_1 без задоволення, а прийняті у даній справі рішення -без змін.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування господарським судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд
України дійшов висновку, що касаційна скарга приватного підприємця ОСОБА_1   підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено:

25.10.2004р. між підприємцями
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди житлового
будинку № 1/2004, за яким підприємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здали на період з
01.11.2004р. до 01.07.2005р. житловий будинок площею 603,2кв.м., який є
приватною власністю останніх, для використання під здачу приміщень в оренду та
ресторан, за адресою АДРЕСА_1, а підприємець ОСОБА_2прийняв в оренду зазначений
будинок.

26.10.2004 р. між позивачем та
відповідачем укладено договір без номера на реалізацію місць розміщення
в готелі “Яблуниця”, за яким відповідач надав позивачу переважне право на
реалізацію ліжко - місць і інших додаткових послуг в готелі “Яблуниця”.

Згідно Великого тлумачного словника
сучасної української мови (Уклад. і голов. ред. В.Т. Бусел. -К.; Ірпінь: ВТФ
"Перун", 2004. -1440с.)
"реалізація" -дія за значенням реалізувати.
"Реалізувати" -переводити на гроші, продавати.

Отже, як випливає з встановлених
господарським судом обставин, 26.10.2004р. між позивачем та відповідачем
укладено договір, за яким позивач зобов'язався переважно перед іншими продати
ліжко-місця та додаткові послуги, які надає готель "Яблуниця", що
знаходиться в оренді у відповідача за договором від 25.10.2004р.

Господарським судом встановлено, що
пунктом 3.4 договору сторони домовилися, що при здійсненні продажу послуги
позивач не пізніше трьох банківських днів від дня одержання від відповідача
рахунку перераховує відповідачу одержані кошти за виключенням комісійної
винагороди.

Згідно ст. 1011 ЦК України за
договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої
сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого
імені, але за рахунок комітента.

Оскільки позивач зобов'язалась
продати за комісійну винагороду готельні послуги, які надаються відповідачем,
то позивач за даним договором зобов'язалась від свого імені вчинити правочини
щодо купівлі-продажу послуг, що надаються відповідачем. Таким чином, як
випливає із суті встановлених господарським судом правовідносин, між позивачем
та відповідачем 26.10.2004р. укладено договір комісії.

Згідно ч. 3 ст. 1012 ЦК України
істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати
або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Господарським судом встановлено, що
сторонами погоджено кількість та ціну ліжко-місць в номерах відповідної
категорії в готелі "Яблуниця" і відповідач міг надати відповідні
послуги.

26.10.2004р., в день укладення
договору, відповідач надав позивачу рахунок-фактуру НОМЕР_1 за проживання з
29.12.2004р. по 16.01.2005р. на суму 124416грн.

01.11.2004р. платіжним дорученням №
33 позивач перерахувала відповідачу 124416грн. з призначенням платежу: оплата
за проживання в готелі "Яблучниця" за період з 29.12.2004 по
16.01.2005р.

Згідно ст. 1024 ЦК України
комісіонер має право на відшкодування витрат, зроблених ним у зв'язку з
виконанням своїх обов'язків за договором комісії, зокрема у випадку, якщо він
або субкомісіонер вжив усіх заходів щодо вчинення правочину, але не міг його
вчинити за обставин, які від нього не залежали. Таким чином, приписами
даної правової норми встановлено, що комісіонер має право на відшкодування
своїх витрат за щодо укладення правочинів за договором комісії навіть у тому
разі, якщо правочин він вчинити не міг, тобто не виконав договір комісії за обставин,
які від нього не залежали.

Проте, господарським судом не
встановлено, що відповідач сплатив позивачу комісійну винагороду відповідно до
умов договору від 26.10.2004., що свідчить про невиконання договору позивачем.

Господарським судом встановлено, що
пунктом 4.1 договору позивач зобов'язався направити відповідачу попередню
письмову заявку на послуги з зазначенням всіх необхідних даних для бронювання
ліжко-місць; строки проживання, дата та час заїзду, кількість місць і номерів,
категорії номерів, призвіща клієнтів. Проте, господарським судом не
встановлено, що позивач визначену п. 4.1 договору заявку надав, а відповідач її
прийняв, що також свідчить про невиконання позивачем договору комісії, а отже і
безпідставного перерахування коштів у розмірі 124416грн.

Право комісіонера на відмову від
договору комісії визначене ст. 1026 ЦК України, згідно ч. 1 якої  комісіонер має право відмовитися від договору
комісії лише тоді, коли строк не встановлений договором. Комісіонер повинен
повідомити комітента про відмову від договору не пізніше ніж за тридцять днів.

Господарським судом встановлено, що
09.12.2004р. позивачем було надіслано відповідачу лист про розірвання договору.
За таких обставин договір від 26.10.2004р., укладений між позивачем  та відповідачем є припинений з 09.01.2005р. у
зв'язку відмовою позивача -комісіонера.

За таких обставин вимога щодо
розірвання договору підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Загальні положення про зобов'язання
у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави
встановлені ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому
це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно
було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)
повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Оскільки позивач перерахувала кошти
у розмірі 124416грн. без достатньої правової підстави, то дані кошти підлягають
поверненню.

Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у
разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за
користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Оскільки позивач просить повернути
кошти з урахуванням рівня інфляції та пеню, що не передбачено вищенаведеною
правовою нормою, то позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 837 ЦК
України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її результату замовникові. Таким чином, за договором
підряду підрядник зобов'язується виконати за завданням сторони певну роботу, а
замовник прийняти та оплатити цю роботу.

Проте, як вже було зазначено, за
договором від 26.10.2004р. позивач зобов'язалася продати місця в готелі
"Яблуниця", а відповідач зобов'язався сплатити позивачу комісійну
винагороду. Отже, із суті встановлених господарським судом правовідносин, що
виникли між позивачем і відповідачем не випливає, що ними виникли
правовідносини, що випливають із договору підряду.

Отже, визначивши, що між сторонами
виникли відносини підряду, господарський суд попередніх інстанцій порушив
приписи ст. 837 ЦК України.

За таких обставин, прийняті у даній
справі рішення підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 2
ст. 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 04.05.2007р. та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 02.07.2007р. у справі № 10/68-1101 (1/103-1251)
3/60-661 скасувати.

Позові в частині позовних вимог
щодо стягнення коштів у розмірі 124416грн. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у
розмірі 124416грн.

Провадження у справі щодо
розірвання договору на реалізацію місць розміщення в готелі
“Яблуниця" від 26.10.2004р., який укладено між приватним підприємцем
ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_2припинити.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 державне мито у розмірі
2488,32грн. за розгляд скарг в першій, апеляційній та касаційній інстанції.

Доручити Господарському суду  Тернопільської області видати наказ на
виконання ч. 4 та ч. 7 цієї постанови із зазначенням відповідного рахунку.

Головуючий - суддя
Уліцький А.М.

судді
Жаботина Г.В.

Савенко Г.В.