ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2007 р.

Справа № 17/212-3950

12:00

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Андрусик
Н.О.

при секретарі судового засідання
Грохольській В.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом  Збаразької міжрайонної державної податкової
інспекції, м. Збараж  Тернопільської
області

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Нижчі Луб'янки Збаразького  району Тернопільської області

за участю представників сторін:

позивача: Стецько
Н.Ю., зав. юридичним сектором, довіреність № 8582/10 від  29.12.06р.;

відповідача:
ОСОБА_2, уповноважений, довіреність серії ВЕО №108676 від 24.04.07 р.

Збаразька міжрайонна державна
податкова інспекція, м. Збараж Тернопільської області 18.09.2007р. звернулася
до господарського суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Нижчі Луб'янки Збаразького  району Тернопільської області, про стягнення
4166,23 грн. штрафних санкцій, застосованих згідно прийнятого 12.03.07р.
податковою інспекцією рішення  за
№/0.

Позов обґрунтовується копією акту
перевірки №1906/0303/2303 від 24.02.07р.; копією рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 12.03.07р.; копією розрахунку
штрафних санкцій до акту перевірки, копією повідомлення про вручення поштового
відправлення №267637 від 14.03.07р., іншими матеріалами.

Як вбачається із позовних
матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є
адміністративно-правовими, у зв'язку з чим справа розглядається згідно положень
Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з
01.09.2005р.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 20.09.2007р. відповідно до п.п. 6,7 Прикінцевих та
Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, відкрито
провадження в адміністративній справі з призначенням попереднього судового
засідання на 09.10.2007р. В ході підготовчого провадження позивач не відмовився
від позову, доказів примирення судом не здобуто.

Зважаючи на те, що сторонами не
врегульовано спір у порядку, визначеному частиною третьою статті 111 КАС
України, у відповідності до статті 121 КАС України, ухвалою суду від
09.10.2007р. закінчено підготовче провадження та призначено справу №
17/212-3950 до судового розгляду на 23.10.2007р.

У розпочатому судовому засіданні
учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно
ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав повністю вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач мотивованих письмових
заперечень суду не надав. Разом з тим, його представник в судовому засіданні
заперечив проти задоволення позовних вимог, вважає, що перевірка податковим
органом повинна була проводитися в присутності директора магазину -підприємця
ОСОБА_1, звертає увагу суду, що продавець ОСОБА_3, котра підписала акт
перевірки без заперечень, не перебувала в трудових відносинах з відповідачем.
Доказів оскарження акту перевірки №1906/0303/2303 від 24.02.07р. та рішення
№/0 від 12.03.2007р. у
встановленому законом порядку відповідач не подав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представника позивача та заперечення відповідача, оцінивши
подані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, місцепроживання: с. Нижчі
Луб'янки Збаразького району Тернопільської області, 02 лютого 2001 року
зареєстрована Управлінням економіки Збаразької районної державної адміністрації
Тернопільської області як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа з
присвоєнням їй ідентифікаційного номеру НОМЕР_1, про що зроблено запис у
журналі обліку реєстраційних справ за № НОМЕР_2. Наведене також підтверджується
копією Свідоцтва про державну реєстрацію підприємця та довідкою відділу з
питань державної реєстрації Збаразької районної держадміністрації №91 від
10.10.2007р.

Як стверджує представник позивача,
не заперечується представником відповідача та випливає з матеріалів справи, 24
лютого 2007 року працівниками ДПА в Тернопільській області згідно направлень
№23-3/1003 від 23.02.2007р. та №23-3/1004 від 23.02.2007р. проведено перевірку
належної підприємцю ОСОБА_1 (відповідачу у справі) господарської одиниці
-магазину, розташованого у м. Збараж Тернопільської області, Майдан Івана
Франка, 8,  щодо контролю за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за
результатами якої складено відповідний Акт.

Відповідно до змісту Акту перевірки
№1906/0303/2303 від 24.02.2007р., підписаного без зауважень продавцем даного
магазину ОСОБА_3, встановлено порушення п.п. 1,2,9,13 ч.1 ст. 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, а саме:

·          не
проведено розрахункову операцію на повну суму покупки через зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи
реєстратор розрахункових операцій;

·          не
видано особі, яка отримує товар розрахункового документа (касового чека) на
повну вартість закупленого товару 70,55 грн.;

·          не
виконано щоденний друк та збереження в книгах обліку розрахункових фіскальних
звітних чеків (z-звітів) за 12.04.2006р. та 29.07.2006р.;

·          встановлено
невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

На підставі даного Акту, Збаразькою
міжрайонною ДПІ 12 березня 2007р. прийнято рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за №/0, у відповідності до якого відповідача за
вказане порушення притягнуто до відповідальності, передбаченої п.п.1,4 ст.17 та
ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 6 липня 1995 року N
265/95-ВР (далі Закону) у вигляді штрафу в розмірі 4169,25 грн., з них: 352,75
грн. визначено на підставі п.1 ст. 17 Закону; 340,00 грн. -на підставі п. 4 ст.
17 Закону та 3476,50 грн. -на підставі ст. 22 Закону.

Один примірник вказаного рішення
ДПІ надіслано відповідачу у справі 14.03.2007р. рекомендованим листом та
одержано підприємцем ОСОБА_1 16.03.2007р., про що свідчить відмітка про
отримання на повідомленні про вручення №267632 (знаходиться в матеріалах
справи).

Виходячи з вищенаведеного,
податкове зобов'язання у вигляді штрафу в розмірі 4169,25 грн. як фінансової
санкції за порушення норм Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
нараховані контролюючим органом і відображені ним у податковому рішенні про
застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 12.03.2007р. є
узгодженим у порядку і на умовах, визначених Законом України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами». Зазначене податкове повідомлення-рішення не оскаржувалося
платником податків у порядку, передбаченому чинним законодавством України, отже
є чинним.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової
служби мають право застосовувати до платників фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у
випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Фінансові
(штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами
державної податкової служби України, сплачуються платниками добровільно або
стягуються у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 1, 2, 9, 13 ст.3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема:

·          проводити
розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

·          видавати
особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної
операції;

·          щоденно
друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в
книгах обліку розрахункових операцій;

·          забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у
випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як видно із акту перевірки,
продавцем ОСОБА_3 дано пояснення щодо помилкової невидачі касового чеку, а щодо
різниці суми коштів в касі та суми коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій пояснень не змогла надати.

Згідно п.1 ст.17 вказаного Закону,
у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих
товарів (наданих послуг),  у разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує
виконання розрахункової операції, або проведення її без використання
розрахункової книжки, застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів.

Пунктом 4 статті 17 Закону встановлено,
що у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку розрахункових операцій до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Статтею 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу
за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Зазначені штрафи спрямовуються до
бюджету згідно з чинним законодавством.

Суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін
з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

У разі невиконання суб'єктом
підприємницької діяльності рішення вказаних органів, сума штрафу стягується на
підставі рішення суду.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових платежів) регулюється нормами спеціального
закону з питань оподаткування, яким є Закон України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000р. № 2181 -III (далі - Закон №2181).

Згідно пп. 2.1.4, 2.3.1 п. 2.1 ст.
2 Закону № 2181, контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові
органи, які уповноважені здійснювати заходи з погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1
ст. З Закону № 2181 та п. 11 ст. 10, п. 8 ст. 11 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні" органам державної податкової служби надано
право звертатись до суду з позовами про примусове стягнення з платника
податкового боргу.

Статями 69 - 71 КАС України
передбачено, що доказами в адміністративному судочинства є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші
обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ході судового розгляду з'ясовано,
що на момент здійснення податковим органом перевірки ОСОБА_3 як продавець здійснювала
торгівлю (реалізацію продовольчих товарів) в торгівельному об'єкті, що належить
суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1

У відповідності до п. 16, 39
Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного
обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.2006р. № 833, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані
забезпечити реалізацію прав споживачів, виконувати вимоги інших
нормативно-правових актів, що регулюють торговельну діяльність.

За порушення даного Порядку та
правил суб'єкт господарювання та його працівники несуть відповідальність згідно
із законодавством.

На підставі наведеного, суд вважає,
що порушення встановленого порядку реалізації (відпуску)  алкогольних напоїв та тютюнових виробів у
магазині, що належить громадянину -суб'єкту підприємницької діяльності, є
підставою для притягнення останнього до встановленої законом відповідальності
незалежно від того, якою конкретно особою здійснювалась роздрібна торгівля.

Крім того, рішення про застосування
фінансових санкцій від 12.03.2007р. № №/0 на час слухання справи в
суді у встановленому законодавством порядку не скасовано та не визнано
недійсним, а відтак, є чинним.

Відповідно до розрахунку позивача,
наданих суду довідок №6864/24 від 11.09.2007р. та б/н б/д, станом на день
подання позову відповідачем залишилися не сплаченими штрафні санкції в сумі 4166,23
грн., що не заперечено відповідачем належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, якими
встановлено факт несплати відповідачем у добровільному порядку штрафних
санкцій, які не заперечено відповідачем належними та допустимими доказами,
водночас доказів добровільного погашення заборгованості в повному обсязі
останнім не надано, тому господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є
правомірними, обґрунтованими, відтак, такими, що підлягають до задоволення.

Зважаючи на норми ч. 4 ст. 94 КАС
України та беручи до уваги, що позивач звільнений від сплати судових витрат,
останні з відповідача не стягуються.

В судовому засіданні 23.10.2007
року відповідно до приписів ч.4 ст.167 КАС України оголошено лише вступну та
резолютивну частини постанови та повідомлено сторони про те, що, відповідно до
ч.3 ст. 160 КАС України, повний текст постанови буде виготовлено на протязі
п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 6, 7-13, 35, 42,
49, 51, 56, 58, 79, 86, 94, 98, 122, 158-163, 167 КАС України, господарський
суд -

п  о
с  т  а
н  о  в  и  в :

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи ОСОБА_1, с. Нижчі Луб'янки Збаразького
району Тернопільської області, код НОМЕР_1 -4166,23 грн. штрафних
санкцій на р/р № 0198 УДК у Збаразькому районі, МФО 838012, код
платежу .

На постанову суду сторони мають
право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі - «_29_»жовтня__ 2007 року до
адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання
заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя
Н.О. Андрусик