ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.07р.

Справа № 10/217

За позовом  Прокурора м. Новомосковська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради народних депутатів

Третя особа на стороні Позивача , без самостійних вимог на предмет спору : Новомосковське міжрайонне управління капітального будівництва  Дніпропетровської облдержадміністрації , м. Новомосковськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпроспецбуд" , м. Дніпропетровськ

за участю : Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції , м. Дніпропетровськ

про розгляд скарги на дії ДВС

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники:

Від прокурора: не з"явився

Від позивача: не з"явився

Від відповідача: Данканич Є.І. (довіреність від 12.01.2007 року) - представник

Від ДВС: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2004 р. по справі №10/217  з   Відкритого акціонерного товариства "Дніпроспецбуд" було стягнуто на користь: Дніпропетровської обласної ради - 37 652 грн. шкоди; держбюджету - 376 грн. 52 коп.   витрат на держмито; ДП "Судовий інформаційний центр" - 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

Відкрите  акціонерне  товариство "Дніпроспецбуд" звернулось  до суду зі скаргою   про : визнання  дій  Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо арешту майна відкритого акціонерного товариства “Дніпроспецбуд” неправомірними; визнання  протиправною та скасування  в повному обсязі постанови  Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції  про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.10.2007р., якою накладено арешт на все майно відкритого акціонерного товариства “Дніпроспецбуд”.

В обгрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що  вказана постанова фактично паралізує роботу всього підприємства і робить неможливим ведення як поточної господарської діяльності, так і виконання зобов’язань підприємства перед поточними кредиторами, що призводить до порушення прав не тільки нашого підприємства, а також спричиняє порушення прав наших контрагентів. Відкрите  акціонерне  товариство "Дніпроспецбуд" стверджує, що інвесторами разом з керівництвом підприємства розроблено окремі плани фінансово-економічного та виробничого оздоровлення підприємства, спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища ВАТ „Дніпроспецбуд”, а також задоволення вимог кредиторів відповідно до заявлених вимог виконавчого провадження.

Відповідач зазначає на тому, що з боку ДВС було порушено не тільки право  товариства на визначення черговості реалізації, а відповідно і арешту майна товариства, а також було порушено порядок реалізації і арешту майна юридичної особи. Так, на рахунках

товариства знаходились грошові кошти на момент накладення арешту, крім того підприємство є власником цінних паперів, вартість яких оцінюється значно вище ніж загальна сума заборгованості, яка має бути стягнута з підприємства. Враховуючи наявність грошових коштів на банківських рахунках підприємства державна виконавча служба, за думкою заявника не мала права переходити до реалізації, а відповідно і арешту іншого майна, відповідно до черговості, визначеної ст. 63 вищевказаного закону.

Представники Прокурора, Позивача, третьої особа та Бабушкінського відділу державної виконавчої служби у судове засідання на виклик суду –не з”явилися.

Господарський суд розглядає скаргу за наявними в справі документами.

Дослідивши матеріали додані до скарги, заслухавши пояснення представника відповідача ,  господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції  знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з ВАТ „Дніпроспецбуд” сум заборгованостей згідно виконавчих документів, виданих судами щодо стягнення з ВАТ „Дніпроспецбуд” на користь стягувачів сум боргу.

11.08.2003 року ДВС Бабушкінського району м. Дніпропетровська була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження у зв’язку із порушенням відносно боржника виконавчого провадження - ВАТ „Дніпроспецбуд” справи про банкрутство.

06.10.2006 року ДВС Бабушкінського району м. Дніпропетровська була винесена постанова про поновлення виконавчого провадження у зв’язку із тим, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006 року по справі                         № Б152410400 справу про визнання з ВАТ „Дніпроспецбуд” банкрутом припинено на підставі укладення мирової угоди між боржником та кредиторами. І в даний час ВАТ “Дніпроспецбуд” здійснює поступове погашення кредиторської заборгованості відповідно до умов мирової угоди.

За твердженням Відповідача з вказаної дати до сьогоднішнього часу, інвесторами разом з керівництвом підприємства розроблено окремі плани фінансово-економічного та виробничого оздоровлення підприємства, спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища ВАТ „Дніпроспецбуд”, а також задоволення вимог кредиторів відповідно до заявлених вимог виконавчого провадження.

01.10.2007 р. з боку ДВС Бабушкінського району м. Дніпропетровська було винесено постанову, згідно якої було накладено арешт на все майно ВАТ “Дніпроспецбуд”.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 7  Закону України “Про виконавче провадження” передбачає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно зі ст. 6  Закону України “Про виконавче провадження” Державна виконавча служба в особі державного виконавця має право : накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Випадки, коли може бути накладений арешт та порядок його накладення визначений  ст. 55 Закону України “Про виконавче провадження”, згідно якої арешт застосовується : 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

З доданих скаржником документів вбачається, що підстави для застосування арешту і винесення оскаржуваної постанови були відсутні. Так, в рамках зведеного виконавчого провадження відсутні рішення про передачу майна, належного підприємству іншим особам, відсутні рішення про конфіскацію майна, відсутні ухвали про накладення арешту на все майно підприємства, а також відсутня необхідність у застосуванні заходів щодо зберігання майна підприємства в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 56 Закону України “Про виконавче провадження” під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу. Державний виконавець зобов'язаний задовольнити вимоги боржника, якщо вони не порушують інтересів стягувача і не ускладнюють виконання рішення.

Згідно ст. 64 Закону України “Про виконавче провадження” у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним, у тому числі на майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи  (за винятком майна, виключеного з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

На зазначене майно накладається арешт, і воно реалізується в такій черговості:

1) у першу чергу - майно, яке безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, кошти на депозитних та інших рахунках боржника, валютні цінності, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари);

2) у другу чергу - інші матеріальні цінності, які безпосередньо не використовуються у виробництві;

3) у третю чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для здійснення виробництва.

У разі накладення арешту на майно третьої черги, що належить боржнику - юридичній особі, державний виконавець у 3-денний строк повідомляє власника або уповноважений ним орган, до сфери управління якого належить майно, та у разі необхідності Фонд державного майна України про накладення арешту на майно боржника - юридичної особи, а також дані про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, і про розмір вимог стягувача.

За твердженням заявника на рахунках підприємства знаходились грошові кошти на момент накладення арешту, крім того підприємство є власником цінних паперів, вартість яких оцінюється значно вище ніж загальна сума заборгованості, яка має бути стягнута з Відповідача.

Таким чином, враховуючи наявність грошових коштів на банківських рахунках Відповідача  державна виконавча служба не мала права переходити до реалізації, а відповідно і арешту іншого майна, відповідно до черговості, визначеної ст. 63 вищевказаного закону.

Тобто, з боку ДВС було порушено не тільки право Боржника на визначення черговості реалізації, а відповідно і арешту майна Відповідача, а також було порушено порядок реалізації і арешту майна юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що у ДВС у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Постанова про накладення арешту на все майно нашого підприємства від 01.10.2007р. на адресу нашого підприємства не надходила, не дивлячись на обов’язок державної виконавчої служби направляти відповідні постанови на адресу сторін виконавчого провадження. Про існування вказаного арешту нам стало відомо з витягу з Державного реєстру обтяжень від 09.10.2007р. Саме з цього моменту має починатися строк на подачу відповідної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу заявника обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно вищевикладеного, керуючись  ст. ст. 22, 75, 86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо арешту майна відкритого акціонерного товариства “Дніпроспецбуд” неправомірними.

Визнати  протиправною та скасувати  постанову  Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 01.10.2007 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно відкритого акціонерного товариства “Дніпроспецбуд”.

Суддя

І.М. Кощеєв