ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.07 р.                                                                               Справа № 16/56

Суддя Господарського суду Донецької області В.В.Манжур

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

Суддя  господарського суду Донецької області    В.В. Манжур

При  секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Державного підприємства “Придніпровська залізниця”                               м. Дніпропетровськ

до відповідача Державне підприємство “Об’єднання “Артемсіль” м. Соледар

про стягнення 15 710 грн. 00 коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            Машакова О.Ю. по дор.

від  відповідача :              Алатко В.М.  по дор., Сорока І.В. по дор.

В С Т А Н О В И В:  в  судовому  засіданні  було  оголошено  перерву згідно ст.77  ГПК  України    до   13.06.2007р.

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 14.03.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Державного підприємства “Придніпровська залізниця”  м. Дніпропетровськ  до Державного підприємства “Об’єднання “Артемсіль” м. Соледар  про стягнення    штрафу    15 710 грн. 00 коп.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні надано клопотання про відмову від фіксації судового процесу  технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст. 118-122 Статуту залізниць України, Правила  оформлення   перевізних документів , затверджених  Наказом  Міністерства  транспорту України  № 644 від 21.11.2000р. У  зв`язку з  чим  нараховує  на  відповідача  за  не правильне   зазначення    маси     вантажу   штраф .

Відповідач   проти  заявлених  вимог   заперечує , стверджує   що     позивач   не  перевіряв   масу  вантажу    та  не  представив   жодного    доказу   , що  підтверджує    зазначене   ,   оскільки    в  акті  загальної  форми   №  38-В ,  складеного  на  підставі  протоколу  без  номера   ,  позивачем     внесені   данні     що   відсутні  в  протоколі-  тара , нетто    , границя   допустимого     відклонення   , №  накладної  ,  тому  застосування      норм  ст.112  Статуту     є  неправомірним  .  Також ,   вважає , що  маса  вантажу  ним   зазначена  вірно   на    тензометричних  вагах    залізниці  . Щодо      складення  комерційного   акту    №  БН- 751027    стверджує , що  він  взагалі  не повинен  був бути  складений , оскільки    данні   розподілу   В   , вказані   ним    , менше    даних   розподілу  Б .  Також , зазначає  , що   акт  загальної  форми    та  комерційний  акт     складені  з  порушеннями      Правил    складення  актів    № 334  від   28.05.2002р.  , так  як   в  розподілі  “  Ж”   комерційного  акту є   відмітка  станції     призначення     про стан  вантажу    ,  що  прибув з  актом     попутної станції  ,   коли    в  порушення   ч.2. п.12   “  Правил  складення  актів “   станція    призначення   при  отриманні  вантажу   з  комерційним  актом    попутної  станції     , повинна  була  встановити     факт  невідповідності     відомостей    , викладений    в акті    попутної  станції     та  скласти  новий  акт   , що  не  було  зроблено .  На  підставі  зазначеного , відповідач  просить    відмовити  в   задоволенні  позовних  вимог (  відзив    №  27/03-33  від    22.03.2007р.,  пояснення по  відзиву   №  27/03-33  від 07.06.2007р. ) .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін    , господарський суд  встановив  настуне :

Між  підприємством   відповідача (     ДП   Об`єднання  Артемсіль м.Соледар   -  поставник  )    та   стороннім  підприємством  (    ВАТ  “  Днепразот  -одержувач   )  існувала   домовленність  щодо  поставки  товару  (     солі    повареної   )  , за  умовами  якої  підприємство  -поставщик   поставило   продукцію  покупцю  залізничним  транспортом   в  узгоджене  сторонами  місце  поставки   .  Місцем  поставки  вантажу  - є   станція    Баглей  Придніпровської   залізниці     -  ветка ВАТ   “Дніпразот” , код  станції  45600 ,   код  отримувача   5291  ,  адреса  отримувача   :   Дніпропетровська  область   , м. Дніпродзержинськ    , вул.Горобця  , 1  .

Державне   підприємство   “Придніпровська залізниця”  м. Дніпропетровськ свої  зобов`язання щодо  оказання  послуг  перевезення  вантажів  виконало в повному  обсязі .

27.10.2006р.      на  станцію    Нижнєднепровськ-   Вузел     Придніпровської  залізниці     надійшов  вантаж   (  сіль   поварена)  у  вагонах    № 66239534 , 67903815 , 64827009   на  підставі  накладних    №  48866276  , №  48866277  , 48866291  від    25.10.2006р.

При  зважуванню  вантажу  на  тензементричних  вагах  виявлені     розбіжності  ваги  :     так  у    накладній   № 48866276    відповідачем  було  зазначено  , що  у    вагоні   №   66239534  нетто   маса    вантажу    69 000 кг   , коли в   дійсності    вона    становить   70 200  кг    , що   більше ваги  , вказаної у  документах    на 1200кг    , понад   вантажопідйомність    1 200 кг  . Крім  того   і іншій  накладній     №  48866277    відповідачем  вказано    , що  у  вагоні    №  67903815  маса    вантажу    нетто  71 000 кг, а при   перевірці     встановлено   - 71 700  кг   , що  більше  ваги    , вказаної у  документі   на  700  кг   , понад  вантажопідйомність   700  кг   . В  накладній                       № 48866291   відповідачем  вказано   , що  у  вагоні    №  64827009  маса  вантажу   69 000  кг   ,  коли  при  зважуванні  виявилось   70 800  кг  , що  більше  ваги    , вказаної    у документах   на  1 080  кг    , понад    вантажопідйомність     на  1080  кг

З  приводу  зазначеного були  складені  акти  загальної  форми  №   38 /в  від    27.10.2006р.  та  40/в  від 27.10.2006р.

На  підставі актів  загальної  форми     був  складений комерційний  акт   БН                №  751027  від    27.10.2006р.     , на  підставі  якого  було  проведене      контрольне  зважування    вагонів     № 6639534 ,  №  64827009  , 67903815 ,   на  підставі чого  були виявлені  розбіжності  зазначення  маса  по  документу  та  в  наявності  у  вагонах   , а  саме  :   в  вагоні  № 6639534 -  більш  на   1 200  кг  , в  вагоні    №  64827009  - більш  на   1 080 кг  , в  вагоні  67903815-   більш  на   700  кг  .

Відповідно  до  ст. 12  Закону  України  “  Про  транспорт”  , підприємства  транспорту  мають  право  вимагати  від пасажирів , відправників і  одержувачів вантажів  виконання  вимог цього  Закону , кодексу   (  статутів )  окремих  видів транспорту , та  інших нормативних  актів   України  , що  регулюють  діяльність  транспорту.

На  підставі  ст. 24  Статуту  Залізниць  України  , вантажовідправники  несуть   відповідальність  за  всі  наслідки неправільності , неточності   або  неповноти   відомостей  , зазначених  ними у  накладній .

В  даному  випадку  позивач   стверджує    в  обґрунтування  заявлених вимог  , що   вантажовідправником  -     ДП  “  Об`єднання  Артемсільи “  м.Соледар       було  невірно  вказано  в  накладній   масу  вантажу .

Згідно  зі  ст.ст. 118 , 122  Статуту  Залізниць  України   , у  випадку  неправильного зазначення  маси  вантажу  , кількості місць  вантажу  ,  його  назви  , коду   та  адреси  одержувача  з  відправника , порта  стягується   штраф  у  розмірі  п`ятикратної  провізної  плати за  всю  відстань  перевення.

Відповідно  до  збірника  тарифів  на перевезення  вантажів  залізничним  транспортом  України  Тарифного  керівництва  № 1  , перевізна  плата  при  розрахунках  залежить  від   ваги  вантажу   за  відстань  перевезення   .  Розмір штрафу, нарахований  позивачем  складає      15 710    грн. ( то б то   3 142  х 5  )

Представник  відповідача    проти  заявлених  вимог  заперечує , стверджує   що     позивач   не  перевіряв   масу  вантажу    та  не  представив   жодного    доказу   , що  підтверджує    зазначене   ,   оскільки    в  акті  загальної  форми   №  38-В ,  складеного  на  підставі  протоколу  без  номера   ,  позивачем     внесені   данні     що   відсутні  в  протоколі-  тара , нетто    , границя   допустимого     відклонення   , №  накладної  ,  тому  застосування      норм  ст.112  Статуту     є  неправомірним  .  Також ,   вважає , що  маса  вантажу  ним   зазначена  вірно   на    тензометричних  вагах    залізниці  . Щодо      складення  комерційного   акту    №  БН- 751027    стверджує , що  він  взагалі  не повинен  був бути  складений , оскільки    данні   розподілу   В   , вказані   ним    , менше    даних   розподілу  Б .  Також , зазначає  , що   акт  загальної  форми    та  комерційний  акт     складені  з  порушеннями      Правил    складення  актів    № 334  від   28.05.2002р.  , так  як   в  розподілі  “  Ж”   комерційного  акту є   відмітка  станції     призначення     про стан  вантажу    ,  що  прибув з  актом     попутної станції  ,   коли    в  порушення   ч.2. п.12   “  Правил  складення  актів “   станція    призначення   при  отриманні  вантажу   з  комерційним  актом    попутної  станції     , повинна  була  встановити     факт  невідповідності     відомостей    , викладений    в акті    попутної  станції     та  скласти  новий  акт   , що  не  було  зроблено .  На  підставі  зазначеного , відповідач  просить    відмовити  в   задоволенні  позовних  вимог.

Дослідивши  доводи  сторін   та  матеріали  справи    , суд   з`ясував   наступне:

Залізниця  не   перевірила     масу    вантажу    (   протокол  без  номера )      та  не  представила   жодного  доказу   що підтверджує зворотнє   .

В  посилочній  відомості    №   ГУ  836829   позивач   вказав     не  підтверджені  данні    а  саме :   графу    “  маса  вантажу  “  в  колонку    були  внесені  данні    -  “  вага   визначена   відправником  вантажу  “   та  відмічена       маса  вантажу   2980  кг   , що  не  відповідає  дійсності   , так  як  дану  відомость   на     вагон  № 67903815  позивача  не   заповняв.     В  розподіл  “Б  “  , “  В”   накладної вносяться  тільки  перевірені  данні    ( п.   2.8., 3.6.   Інструкції    по  актово-претензиційній  роботі                 №   168-Ц  від    07.07.2003р)   , що  позивачем  не  було  зроблено.

Розподіл  “  Д”   “  Зазначення   наявного   з  вказівками  кількості  нестачі   або   ізлішків”   не повинен  був  бути  заповнений   , так  як   данні  розподілу    В”   , вказані  відповідачем    ,  є  значно  менше   даних    розподілу  “Б”  .

Також,  в  зазначених  актах  як  загальної  форми , так  і  комерційному  акті  відсутні  посилання  на     четвертий вагон  по  документу  - 65709610   .    В  розподілі  “  Ж  “  акту    -    стоїть    відмітка     станції  призначення     про стан  вантажу    ,  а  саме  зазначено   , що   вантаж   прибув    з  актом    попутної станції   -  комерційного  акту   №  БН –751027/218   від 27.10.2006р.    ,   коли    в  порушення   ч.2. п.12   “  Правил  складення  актів “   станція    призначення   при  отриманні  вантажу   з  комерційним  актом    попутної  станції     , повинна  була  встановити     факт  невідповідності     відомостей    , викладений    в акті    попутної  станції     та  скласти  новий  акт   , що  не  було  зроблено .    Також,    не глядячи  на  відвантаження      залізницею     частини  вантажу    в  вагон  №  65709610   , залізниця    вказала   в  даному  пункті   , що   “ в  час     перевірки   вантажу     різниці   проти   цього  акту   не  виявлено “  , при цьому    данні     про  цей  вагон  є  відсутні .

Правильність    здійснених     відповідачем    розрахунків   маси  вантажу   нетто   для  групи  вагонів    в  сукупності   підтверджується   ст..112  Статуту  Залізниць  України   , де  вказано   , що  злишки   вантажу  ...  визначаються    по  результатам    видачі  всієї партії”  .  Коли   встановлено    , що  в порушення   вимог   п.п. 28 ( абз 5 )  , п.35 ( абз  4 )  Правил   видачі вантажів  , в  комерційному  акті    відсутня    відмітка   про    видачу    вантажу   вантажоотримувачем   .  То б то  залізницею  не доведений  факт видачі  вантажу   .

З огляду  на  заначене    , суд  вважає , що акти загальної  форми та  комерційни акт не  можуть  служити  доказами  по  справі   , в  розумінні  доказу   неправильного   вказання    маси    вантажу   .

Позовні  вимоги   є необгрунтованими  та  такими , що  не спростовують доводи  відповідача    та  не  підлягають  задоволенню  .

Відповідно  до ст. 49 п. 2.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  покладає на  позивача  по  справі  .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 4 ст. 119 Статуту залізниць України, ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82 – 84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В  задоволенні  позовних вимог  Державного підприємства “Придніпровська залізниця”  м. Дніпропетровськ  до Державного підприємства “Об’єднання “Артемсіль” м. Соледар  про стягнення    штрафу    15 710 грн. 00 коп. ,  відмовити  .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане 13.06.2007р.

Суддя

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької  області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець-  Подолян  О.О.