ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.11.07р.

Справа № 25/57(Д12/9-Д10/43)

За позовом  Прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ.

до  Відповідача-1: Українсько-панамського товариства з обмеженою відповідальністю „Агропостачзбут”, м. Дніпропетровськ.

Відповідача-2: Корпорації „Wilnorth Inc”, Республіка Панама.

Відповідача-3: Корпорації „Dugsbery Inc”, м. Новато, Каліфорнія, США.

Відповідача-4: Колективного підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м. Дніпропетровськ.

Відповідача-5: Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Рута”, м. Дніпропетровськ.

про визнання договору недійсним

За скаргою: Корпорації „Dugsbery Inc”, м. Новато, Каліфорнія, США.

На дії: підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

Суддя  Чередко А.Є.

Представники:

Від позивача: Томчук О.В., дов. № 79 від 30.10.2007р.

Від відповідача-1: не з’явився

Від відповідача-2: не з’явився

Від відповідача-3: Водоп’ян О.М., дор. № 1485 від 20.09.2007р., Кузнєцов Д.В., дор. № 2077 від 02.10.2007р., Середа Ю.А., дор. № 1781 від 05.06.2007р.

Від відповідача-4: Попов О.О. дов. № 9224 від 10.10.2006р.

Від відповідача-5: Моїсеєнко А.Г., дор. № 1155/0/2-07 від 23.07.2007р.

Від третьої особи: Павлюк Л.М. дов. № 27-07/07 від 27.07.2007р.

За участю: прок. Кріпак Н.В., посв. № 148 від 19.09.2003р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2005р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.08.1998р. нежитлових приміщень, які розташовані на першому поверсі та підвалі будинку по пр. К. Маркса, 55 у м. Дніпропетровську, укладеного між корпорацією „Wilnorth Inc” та корпорацією „Dugsbery Inc”; визнано недійсним реєстраційне посвідчення від 28.07.1998р., видане БТІ Українсько-панамському товариству з обмеженою відповідальністю „Агропостачзбут”; визнано недійсним свідоцтво про право на власність від 16.07.1998р., видане Дніпропетровською обласною радою корпорації „Wilnorth Inc”; повернуто спірний об’єкт по пр. К. Маркса, 55 у м. Дніпропетровську (нежитлові приміщення, які розташовані на першому поверсі та підвалі будинку, загальною площею  1816,3кв.м.) з незаконного володіння корпорації „Dugsbery Inc”  (м. Новато, Каліфорнія, США) до державної власності - Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 58).

Корпорація „Dugsbery Inc” звернулася до господарського суду зі скаргою на дії (бездіяльність) головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби  Головного управління юстиції у Запорізькій області Сулакова Е.І. та просить суд визнати такими, що не відповідають законодавству дії державного виконавця Сулакова Е.І. щодо винесення вимоги від 24.07.2007р. № 1240-2/12; скасувати вимогу державного виконавця Сулакова Е.І. від 24.07.2007р. № 1240-2/12; визнати такими, що не відповідають законодавству дії державного виконавця Сулакова Е.І., щодо підписання Акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р.; скасувати Акт вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р.; зобов'язати державного виконавця Сулакова Е.І. повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України у Дніпропетровській області без виконання наказ господарського суду Дніпропетровської області № 25/57 (Д12/9-Д10/43) від 17.08.06р.; зобов'язати державного виконавця Сулакова Е.І. закінчити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області № 25/57 (Д12/9-Д10/43) від 17.08.06р.

Скарга обгрунтована тим, що під час виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 25/57 (Д12/9-Д10/43) від 17.08.06р. були допущені порушення чинного законодавства України, оскільки виконавче провадження було передано відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Запорізької області з порушенням ст. 4 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншої або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004р. № 38/5.

Повернення майна, відповідно до статей 387, 388 Цивільного кодексу України може бути здійснено лише шляхом витребування на підставі відповідного рішення суду (що також зазначено в ухвалі суду від 08.09.2006р. про роз'яснення рішення), а зобов'язання повернути спірне майно, зазначене у рішенні та наказі господарського суду Дніпропетровської області, не передбачає вчинення певних дій та не визначає їх порядок та спосіб, а тому не можуть бути виконані взагалі, а сам наказ господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006р. по справі № 25/57(Д12/9-Д10/43) підлягає поверненню стягувачеві без виконання.

Державний виконавець Сулаков Е.І. не виконав своїх обов'язків, що передбачені ст. 5 Закону «Про виконавче провадження», він не роз'яснив сторонам їх права та обов'язки, про вчинення виконавчих дій не повідомив та не здійснив відправлення скаржнику матеріалів виконавчого провадження відповідно до ст. 17 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.65 р.

Крім того, скаржник зазначає, що на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.07р. у справі № 2-2626/07,  постановою Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 28.04.07р. накладено арешт на вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1 816,3 кв. м., які розташовані на першому поверсі та підвалі будинку по пр. К. Маркса, 55 у м. Дніпропетровську.

На виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.07р. у справі № 2-2626/07,  постановою Бабушкінського  відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського   міського   управління   юстиції   від   11.06.07р.   накладено   арешт   на відчуження  вбудованих  нежитлових  приміщень загальною  площею   1 816,3  кв.  м.,  які розташовані   на   першому   поверсі   та   підвалі   будинку   по   пр.   К.   Маркса,   55   у   м. Дніпропетровську, а також винесено заборону вих. № 39/07 КП „ДМБТІ" на відчуження та ухилення від виконання зазначених у забороні та ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дій.

На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.07 р. у справі № 2-2668/07,  постановою Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського   міського   управління   юстиції   від   13.07.07р.   накладено арешт на відчуження  вбудованих  нежитлових  приміщень  загальною  площею   1 816,3  кв.  м.,  які розташовані   на   першому   поверсі   та   підвалі   будинку   по   пр.   К.   Маркса,   55 у   м. Дніпропетровську, та також винесено заборону вих. № 11307 КП „ДМБТІ" на відчуження та ухилення від виконання зазначених у забороні та ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дій.

Отже, при наявності арешту державний виконавець не мав підстав вчиняти виконавчи дії щодо передачі спірного майна від однієї особи іншій.

Вимога державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Запорізької області Департаменту державної виконавчої служби від 23 липня 2007 року вих. № 1240-2/12 від 24 липня 2007 була направлена не на адресу боржника, а на адресу представника, який не має повноважень щодо розпорядження майном боржника, йому надано повноваження лише представляти інтереси Корпорації „Dugsbery Inc” в судах, тому не могла бути виконана представником, а дії державного виконавця щодо передачі майна є незаконними.

В порушення ч. 1 ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець не пересвідчившись у отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону склав без участі представника боржника Акт вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р.

Позивач заперечує проти задоволення скарги та зазначає, що рішення суду в силу ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України є обов”язковими до виконання на усій території України, що і було зроблено державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби  Головного управління юстиції у Запорізькій області під час виконання наказу у даній справі. Також, позивач зазначає, що дізнався про наявність виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.07 р. у справі № 2-2668/07 лише 23.08.2007р., тобто після вчинення відповідних виконавчих дій.

Третя особа, також заперечує проти задоволення скарги Корпорації „Dugsbery Inc” та вказує, що при передачі виконавчого провадження ст. 4 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншої або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004р. № 38/5 порушена не була, оскільки виконавче провадження передається у зв”язку з іншими обставинами, що ускладнюють виконання рішення, які були наявні у даній справі.

Боржника через його уповноважених представників було повідомлено державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження та про день вчинення виконавчих дій, а направлення скаржнику документів з дотриманням ст. 17 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.65 р. є неможливим, оскільки направлені третьою особою та судом документи по даній справі поверталися внаслідок відсутності за вказаною адресою Корпорації „Dugsbery Inc”.

Рішення суду у даній справі було можливим виконати без представника боржника, тому дії державного виконавця щодо складення Акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р. відповідають чинному законодавству України.

Інші учасники судового процесу пояснень щодо розглядаємої скарги не надали.

Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, як і відповідачі-1, 2, не забезпечив явку представника до судового засідання та не надав витребувані судом матеріали. Суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу ДВС та відповідачів-1,2 оскільки останні неодноразово були повідомлені судом про час та місце судового засідання у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2005р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.08.1998р. нежитлових приміщень, які розташовані на першому поверсі та підвалі будинку по пр. К. Маркса, 55 у м. Дніпропетровську, укладеного між корпорацією „Wilnorth Inc” та корпорацією „Dugsbery Inc”; визнано недійсним реєстраційне посвідчення від 28.07.1998р., видане БТІ Українсько-панамському товариству з обмеженою відповідальністю „Агропостачзбут”; визнано недійсним свідоцтво про право на власність від 16.07.1998р., видане Дніпропетровською обласною радою корпорації „Wilnorth Inc”; повернуто спірний об’єкт по пр. К. Маркса, 55 у м. Дніпропетровську (нежитлові приміщення, які розташовані на першому поверсі та підвалі будинку, загальною площею  1816,3кв.м.) з незаконного володіння корпорації „Dugsbery Inc”  (м. Новато, Каліфорнія, США) до державної власності - Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 58).

17.08.2006р. господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення від 27.10.2005р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) видано відповідний наказ, який направлено позивачу.

01.09.2006р. Регіональне відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області направило до ДВС у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська заяву про примусове виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2006р., яку було зареєстровано в ДВС у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська 08.09.2006р.

11.09.2006р. державним виконавцем ДВС у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з тим, що виконавчий документ, пред'явлений до виконання не відповідає вимогам статті 19 ЗаконуУкраїни „Про виконавче провадження", а саме: виконавчий документ не зобов'язує боржника вчинити певні дії; у виконавчому документі не зазначено місцезнаходження боржника в м. Дніпропетровську (адреса); відсутні також ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувана та боржника.

29.05.2007р. прокуратурою Дніпропетровської області винесено протест, яким постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.09.2006р. скасовано.

30.05.2007р. заступник начальника управління - начальник Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ виніс постанову, якою скасував постанову від 11.09.2006р. про відмову у відкритті виконавчого провадження й 04.06.2007р. державним виконавцем ДВС у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Відповідно до постанови від 06.07.2007 року про прийняття до виконання виконавчого документа, виконавче провадження з примусового виконання наказу від 17.08.2006 року по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) господарського суду Дніпропетровської області було передано на виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Постановою від 09.07.2007 року зазначене виконавче провадження прийнято до виконання головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Сулаковим С.І.

23.07.2007р. державним виконавцем було винесено вимогу, яка 24.07.2007р. за вих. № 1240-212 була направлена представнику  корпорації „Dugsbery Inc” Осадчому І.М., якою державний виконавець зобовязував  корпорацію „Dugsbery Inc” виконати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) та повернути спірний об’єкт по пр. К. Маркса, 55 у м. Дніпропетровську (нежитлові приміщення, які розташовані на першому поверсі та підвалі будинку, загальною площею  1816,3кв.м.) з незаконного володіння корпорації „Dugsbery Inc”  (м. Новато, Каліфорнія, США) до державної власності - Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області у строк до 26.07.2007р.

Оскільки корпорацією „Dugsbery Inc” наказ господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) у добровільному порядку виконано не було, то  15 серпня 2007 року, державним виконавцем Судаковим С.І. було складено акт про вилучення  у корпорації „Dugsbery Inc” (боржника) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (стягувач) спірного об'єкту - вбудованих не житлових приміщень першого поверху та підвалу загальною площею 1509,6 кв.м.

Отже, державним виконавцем було виконано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2005р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) та повернуто спірний об”єкт з незаконного володіння корпорації „Dugsbery Inc”  до державної власності - Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги корпорації „Dugsbery Inc”, враховуючи наступне.

Так, корпорацією „Dugsbery Inc” оскаржуються дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби  Головного управління юстиції у Запорізькій області Сулакова Е.І. щодо винесення вимоги від 24.07.2007р. № 1240-2/12 та Акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р.

Відповідно ж до ст. 121 (2) ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби можуть бути подані сторонами виконавчого провадження  протягом 10-ти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли скаржнику стало про неї відомо.

У скарзі корпорацією „Dugsbery Inc” зазначено, що про оскаржувані дії останній стало відомо лише 21.08.2007р., коли представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, однак 20.08.2007р. корпорацією „Dugsbery Inc” була подана до суду скарга  на дії  підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби  Головного управління юстиції у Запорізькій області, копія якої знаходиться у справі (Т. 9, а.с. 57-62) згідно з якою оскаржувалися дії щодо винесення вимоги від 24.07.2007р. № 1240-2/12 та акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р. Зазначена скарга була повернута судом без розгляду ухвалою від 23.08.2007р.

Таким чином, корпорації „Dugsbery Inc” вже 20.08.2007р. було достоменно відомо про вчинення оскаржуваних дій від 24.07.2007р. та 15.08.2007р. (а враховуючи час потрібний на підготовку матеріалів скарги, то і раніше), тому зазначення у скарзі щодо отримання відомостей про оскаржувані дії - 21.08.2007р. не відповідає дійсності та свідчить про намагання скаржника ввести суд в оману щодо фактичних обставин справи.

Між тим, подання скарги за межами 10-ти денного строку на оскарження, встановленого  ст. 121 (2) ГПК України (скарга подана до суду –31.08.2007р.) є підставою для відмови у задоволенні такої скарги, оскільки інших процесуальних наслідків порушення встановленого строку подання скарги ГПК України не містить.

Окрім того, суд враховує, що в силу ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення суду, що набрало законної сили є обов”язковими до виконання на усій території України.

Метою ж судового розгляду є захист порушених прав особи, яка звернулася за захистом до суду, що передбачає не лише задоволення позову та винесення відповідного рішення, а і обов”язкове виконання цього рішення. Тобто саме з моменту виконання рішення судовий розгляд слід вважати завершеним.

Склавши оскажуваний Акт вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу від 15.08.2007р. державний виконавець фактично виконав рішення суду у передбачений ним спосіб, що і було завданням судового розгляду.

Задоволення ж скарги корпорації „Dugsbery Inc” призведе до повернення судового розгляду до стадії виконання судового рішення та взагалі до неможливості його виконання враховуючи п. 5 та п. 6 скарги, що не відповідає завданню судочинства.  При цьому, суд враховує, що згідно з ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України та ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження”, боржник зобов”язаний у добровільному порядку виконати рішення суду. Оскарження ж дій органів державної виконавчої служби по виконанню рішення та після фактичного виконання свідчить лише про порушення скаржником засад обов”яковості виконання судового рішення, перешкоджання та затягування виконання рішення суду, яке набуло законної сили.

Внаслідок вчинення державним виконавцем оскаржуваних дій, рішення суду було виконано у спосіб, який передбачено виконавчим документом, отже у даному випадку є відсутніми порушення прав боржника у виконавчому провадженні, що є обов”язковою умовою для їх захисту та відповідно для задоволення скарги.

Також, суд приймає до уваги, що резолютивна частина рішення у справі викладена саме таким чином, як були сформульовані відповідні позовні вимоги прокурора, які були задоволені.

Суд же при прийнятті рішень не обмежений у визначені способу захисту порушеного права порядком виконання судових рішень, встановлених Законом України „Про виконавче провадження”, тому завданням Державної виконавчої служби є виконання судових рішень, а не відмова у відкритті виконавчого провадження з формальних підстав.

Повернення ж спірного майна з незаконного володіння корпорації „Dugsbery Inc”  до державної власності - Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області є аналогом вилучення та у випадку примусового виконання підлягає виконанню саме шляхом вилучення, що передбачено ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження”, та що і було зроблено державним виконавцем внаслідок складення оскаржуваного акту.

При цьому виконанні рішення у такій спосіб можливо і без участі боржника та без присутності його представника, оскільки мова йде про індивідуально визначене нерухоме майно за певною адресою. Посилання ж скаржника на ухвалу суду від 08.09.2006р. про роз”яснення рішення у даній справі є безпідставним, оскільки суд у даній ухвалі не встановлював порядку та способу виконання рішення та не змінював їх. Також у рішенні суд не зобов”язував боржника повернути спірне майно.

Згідно з ст. 4 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншої або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004р. № 38/5 виконавче провадження передається, зокрема у зв”язку з іншими обставинами, що ускладнюють виконання рішення, які як вбачається з матеріалів справи були наявні. Окрім того, скаржником не було оскаржено дії щодо передачі виконавчого провадження, тому відповідні посилання є необгрунтованими.

Також, є безпідставними посилання скаржника на накладення арешту Бабушкінським та Ленінським районними судами м. Дніпропетровська на спірне майно, оскільки їх наявність в силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 4-5, 115 ГПК України не скасовує дії судового рішення щодо повернення цього майна та не зупиняє його дії. До того-ж, скаржником не надано доказів щодо повідомлення про наявність арешту державного виконавця, а сам арешт передбачає заборону відчуження майна, що в свою чергу передбачає певне волевиявлення відповідної особи, яка має право розпорядження таким майном, тобто не застосовується до примусового вилучення майна за рішенням суду. На час же вчинення оскаржуваних виконавчих дій корпорація „Dugsbery Inc” не була власником спірного майна, отже не мала права на розпорядження ним.

Про добровільне виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43) боржник був попереджений шляхом направлення йому постанови державного виконавця Бабушкінського відділу ДМУЮ про відкриття виконавчого провадження  від 04.06.2007р. Оскільки до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби  Головного управління юстиції у Запорізькій області було передано вже порушене виконавче провадження, то підстави для повторного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та надання строку на добровільне виконання рішення суду були відсутні.

23.07.2007р. державним виконавцем було винесено вимогу, яка 24.07.2007р. за вих. № 1240-212 була направлена представнику  корпорації „Dugsbery Inc” Осадчому І.М., якою державний виконавець зобовязував саме корпорацію „Dugsbery Inc”, а не представника виконати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006р. по справі № 25/57 (Д12/9-Д10/43). При цьому представництво саме і передбачає повноваження представника на представлення інтересів довірителя перед третіми особами, отже представник мав повідомити про відповідну вимогу органи управління корпорації „Dugsbery Inc”, для чого повноваження щодо розпорядженням майном довірителя не потрібні. До того-ж, право на вчинення розпорядчих дій щодо майна боржника, з огляду на спосіб виконання рішення суду, було необхідно лише для добровільного виконання рішення суду, зокрема підписання відповідного акту, а у випадку примусового вилучення майна представник мав лише засвідчити відповідний факт вчинення виконавчої дії, тобто примусове вилучення майна боржника не потребує відповідної згоди та вчинення розпорядчих дій.

Враховуючи, що представник боржника був повідомлений про вчинення виконавчих дій не є підставою для задоволення скарги і не  повідомлення державним виконавцем боржника про відкриття виконавчого провадження та про день вчинення виконавчих дій, тобто направлення скаржнику документів з дотриманням ст. 17 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.65р.

При цьому суд також враховує, що постанова про відкриття виконавчого провадження приймалася Бабушкінським відділом ДМУЮ, а не суб”єктом оскарження, а у справі наявні докази неможливості вручення за вказаною адресою Корпорації „Dugsbery Inc” судових документів в порядку ст. 17 зазначеної Конвенції, зокрема під час касаційного перегляду справи Вищим господарським судом України. Отже, відповідні посилання скаржника підлягають оцінці на предмет добросовісності дій останнього під час виконавчого провадження, наявності обставин зловживання своїми процесуальними правами з метою перешкоджання виконанню судового рішення, а саме ухилення від отримання судових документів та розумній достатності дій органів Державної виконавчої служби щодо повідомлення про вчинення виконавчих дій представника боржника.

Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає скаргу Корпорації „Dugsbery Inc” безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4-5, 86, 115, 121-2 ГПК України, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Корпорації „Dugsbery Inc” на на дії (бездіяльність) головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби  Головного управління юстиції у Запорізькій області Сулакова Е.І. –відмовити.

Суддя

А.Є. Чередко