ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007 р.
№ 10/228/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:                              Плюшка І.А.

суддів:                                                Козир Т.П., Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Відкритого акціонерного товариства “Благовіщенське хлібоприймальне підприємство”

на рішення           господарського суду Запорізької області від 17.04.2007р.

у справі                                                № 10/228/07

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Кримзернотранс”, м. Сімферополь

до          Приватного підприємства “Інгрейн”,

м. Дніпропетровськ

про           визнання договору від 01.12.2006р. дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

за участю представників:

-          позивача –Поленичка Л.П.;

-          відповідача – Терещенко К.О.;

-    скаржника –Доценко Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Кримзернотранс” 10 квітня 2007 року звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства “Інгрейн” про визнання договору від 01.12.2006р. дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням  господарського  суду  Запорізької  області  від  17 квітня 2007р.          у справі № 10/228/07 позовні вимоги було задоволено в повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що позивач всі взяті на себе зобов’язання за договором від 01 грудня 2006 року виконав, перерахувавши на банківський рахунок відповідача 150 000 грн. - договірної вартості нерухомого майна, а відповідач, не заперечуючи факт отримання коштів за нерухоме майно, не мав наміру з’являтися до нотаріуса з метою належного оформлення вказаного правочину.

Відкрите акціонерне товариство “Благовіщенське хлібоприймальне підприємство”, не погоджуючись з мотивами, викладеними в рішенні  господарського  суду  Запорізької  області  від  17  квітня  2007  року  у  справі № 10/228/07, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк подання касаційної скарги та скасувати відповідне рішення господарського суду Запорізької області від 17 квітня 2007 року.

Ухвалою від 06 вересня 2007р. Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою касатора, в якій заявлено вимоги щодо поновлення пропущеного строку прийняття нового рішення про відмовлення в задоволенні позовних вимог ТОВ “Кримзернотранс” до ПП “Інгрейн”.

Скаржник свої касаційні вимоги ґрунтує на тому, що зазначене рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Господарський суд Запорізької області прийняв рішення, що стосується прав особи, що не була залучена до участі у справі –боржника по справі про банкрутство №19/133/06 (ВАТ “Благовіщенське хлібоприймальне підприємство”).

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши оскаржуване судове рішення на предмет дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті останнього, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, з огляду на наступне.

Господарським судом Запорізької області встановлено, що 01.12.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Кримзернотранс" та приватним підприємством "Інгрейн" було укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов’язався передати у власність позивача, а позивач –прийняти та оплатити нерухоме майно, а саме - адміністративний корпус літ. А, 12 зерноскладів літ. Б, В, Г, Д, Ж, З, О, П, М, Л, Н, Е, що знаходиться у Запорізькій області, Кам’янсько - Дніпровському районі, с. Благовіщенка, вул. Шевченка, 8. Вартість нерухомого майна відповідно до п.4 договору, було визначено сторонами в сумі 150 000 грн., яку позивач перерахував на банківський рахунок відповідача в повному обсязі 4 квітня 2007р.

Відповідно до п.6 договору відповідач був зобов’язаний не пізніше наступного дня після отримання передплати за нерухоме майно передати його позивачеві шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу або шляхом нотаріального посвідчення договору від 01.12.2006р.

Згідно з частиною 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанції чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відтак, суд правомірно врахував положення ст. 328 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що судом першої інстанції не з’ясовано чи є відповідач власником майна, яке є предметом договору від 01.12.2006р.

Доводи Відкритого акціонерного товариства  "Благовіщенське хлібоприймальне підприємство" викладені в касаційній скарзі необґрунтовані, оскільки матеріали справи містять Протокол №6080054/13 від 10.07.2006р. проведення прилюдних торгів з реалізації майна, яке належало скаржнику та акти державного виконавця про проведені прилюдні торги, які відбулися 10.07.2006р. Вказані документи досліджувалися судом першої інстанції про, що суд зазначив у рішенні від 17.04.2007р.

Відповідно до ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення господарського суду або постанова апеляційного суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно роз’яснень пленуму Верховного Суду України викладених в п. 1 постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Законним рішення є тоді, коли суд, дотримавшись всіх вимог процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Благовіщенське хлібоприймальне підприємство” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Запорізької області від 17 квітня 2007 року у справі № 10/228/07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                        І. Плюшко

Суддів:                                                                                        Т. Козир

С. Самусенко