КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2007                                                                                           № 5/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Повжик Л.А.

від відповідача - Круть М.В., Якименко П.С., Бландар Н.П.

розглянувши апеляційну скаргу Автостояночного кооперативу "Славутич"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.07.2006

у справі № 5/13

за позовом                               ТОВ "ЖенСан"

до                                                   Автостояночного кооперативу "Славутич"

про                                                  спонукання до виконання дій

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЖенСан» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про зобов’язання Автостояночного кооперативу «Славутич» не чинити перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою, що розташована між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:035:0030), яка надана Товариству з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” відповідно до договору оренди № 62-6-00257 від 08.09.2005р., укладеного з Київською міською радою, та про зобов’язання відповідача звільнити земельну ділянку автостоянки “Поліграфічна”, яка підпорядкована кооперативу по експлуатації автостоянок Деснянського району м. Києва “Славутич” орієнтовною площею 0, 6 га, що знаходиться між просп. Броварським та  вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва.

Під час розгляду справи у місцевому господарському суді позивач подав уточнення до позовної заяви, відповідно до якого просив суд зобов’язати Автостояночний кооператив “Славутич” не чинити перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” в здійсненні права користування земельною ділянкою, що розташована між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:035:0030), яка надана відповідно до договору оренди № 62-6-00257 від 08.09.2005р., укладеного з Київською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю “ЖенСан”; а також за рахунок Автостояночного кооперативу “Славутич” або Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” привести земельну ділянку орієнтовною площею 0, 6 га в первісний стан шляхом знесення розташованих на території автостоянки “Поліграфічна”, яка підпорядкована Автостояночному кооперативу “Славутич” об’єктів: приміщення для охорони, інших нежилих споруд та огорожі навколо території автостоянки, звільнивши земельну ділянку, що розташована між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:035:0030), яка надана відповідно до договору оренди № 62-6-00257 від 08.09.2005р., укладеного з Київською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” та покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2006 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АК “Славутич” звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про  відмову у задоволення  позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що рішення Київської міської ради № 826/2236 від 18.11.2004 р. про передачу ТОВ “ЖенСан” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального торгівельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкції площі біля станції метро “Лісова” між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва прийнято з порушенням Земельного Кодексу України, а за таких обставин воно є недійсним та підлягає скасуванню; також відповідач вважає, що позивач уклав договір оренди з Київською міською радою в період, коли діяла заборона Господарського суду міста Києва від 08.08.2005 р. по справі № 3/506.

Позивач  просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Рішенням Київської міської ради № 826/2236 від 18.11.2004 року “Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального торгівельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкції площі біля станції метро “Лісова” між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва” позивачу було передано в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 4,01 га для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального торгівельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкції площі біля станції метро „Лісова” між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

08 вересня 2005 року між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЖенСан” укладено договір оренди земельної ділянки, що розташована між просп. Броварським  та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва.

Зазначений договір оренди земельної ділянки 08.09.2005 року був посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-4742, а також, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) в книзі записів державної реєстрації за № 62-6-00257.

Відповідно до пункту 2.1. договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „ЖенСан” передана земельна ділянка,  розташована між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі міста Києва, (кадастровий номер :62:035:0030), загальною площею 4,0141 га, для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального торговельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкції площі біля станції метро „Лісова”.

Пунктом 3.1. договору оренди земельної ділянки передбачено, що даний договір укладено на 25 (двадцять п’ять) років.

Відповідно до акту прийому–передачі земельної ділянки від 08.09.2005 року Київська міська рада (Орендодавець) передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” (Орендар) прийняло у володіння і користування земельну ділянку, яка розташована між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва, (кадастровий номер :62:035:0030), загальною площею 4,0141 га, для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального торговельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкції площі біля станції метро „Лісова”.

Крім того, відповідно до п. 8.4. зазначеного договору оренди земельної ділянки орендар зобов’язаний завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

За твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” не має можливості приступити до забудови орендованої земельної ділянки в зв’язку з тим, що на земельній ділянці знаходяться ряд об’єктів (павільйони, кіоски, торгові ряди та інші споруди), які належать різним суб’єктам господарської діяльності.

Зокрема, на земельній ділянці, яку орендує ТОВ “ЖенСан”, самовільно без документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, розміщена автостоянка “Поліграфічна”, яка підпорядкована кооперативу по експлуатації автостоянок Деснянського району м. Києва “Славутич”. Автостоянка займає площу 0, 6 га.

Факт нецільового використання земельної ділянки встановлено Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.12.2005 року     № 1534/20, який складено державним інспектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в м. Києві Державного комітету України по земельних ресурсах.

Положенням про утворення Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002р. № 1958, із змінами та доповненнями визначено, що Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель є урядовим органом державного управління, який діє у складі Державного комітету України по земельних ресурсах і йому підпорядковується.

Статтею 4 зазначеного Положення передбачено, що Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель організує і здійснює державний контроль за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами незалежно від  форми власності земельного законодавства та вживає в межах своєї компетенції заходів до усунення порушень земельного законодавства, в тому числі щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Положення, Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель в межах своєї компетенції має право давати обов’язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.12.2005р. № 1534/20, який складено державним інспектором Державної  інспекції з контролю за використанням і охороною земель в м. Києві  встановлено, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, що є порушенням вимог статті 96 Земельного кодексу України.

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.12.2005 року за № 1534/20 Державною  інспекцією з контролю за використанням і охороною земель в м. Києві встановлено, що на орендованій позивачем земельній ділянці розміщено автостоянка “Поліграфічна”, яка підпорядкована кооперативу по експлуатації автостоянок Деснянського району м. Києва “Славутич” та займає площу орієнтовно 0, 6 га.

16 грудня 2005 року Державною  інспекцією з контролю за використанням і охороною земель в м. Києві винесено припис за № 1052/20, яким зобов’язано директора ТОВ „ЖенСан” у 30-денний строк докласти зусиль організаційно –правового характеру для звільнення земельної ділянки від сторонніх суб’єктів господарської діяльності.

19 грудня 2005 року директору автостояночного кооперативу “Славутич” Круть М.В. позивачем була направлена вимога про звільнення земельної ділянки у семиденний строк.

За твердженням позивача, станом на день розгляду справи в суді вимога Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” відповідачем не виконана, земельна ділянка не звільнена.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що автостояночний кооператив “Славутич”, не набувши, у встановленому чинним законодавством порядку, права власності або права користування земельною ділянкою, яка розташована між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва, неправомірно користується земельною ділянкою, яка рішенням Київської міської Ради № 826/2236 від 18 листопада 2004 року передана в користування Товариству з обмеженою відповідальністю „ЖенСан”.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про оренду землі” орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України  цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У відповідності до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 125 Земельного кодексу визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Тому,  на виконання вимог зазначеної статті, 08.09.2005р. між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЖенСан” було укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.  20 Закону України „Про оренду землі”, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно з ст. 18 Закону України „Про оренду землі” договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

На виконання вищезазначених приписів правових норм, договір оренди земельної ділянки, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЖенСан”, 08 вересня 2005 року був зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради  (Київської міської державної адміністрації) в книзі записів державної реєстрації за № 62-6-00257.

За таких обставин, судом встановлено, що ТОВ „ЖенСан” вимоги земельного законодавства щодо отримання земельної ділянки в оренду виконані в повному обсязі та у встановлені строки.

Відповідно до статті 27 Закону України „Про оренду землі” орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення, та інші обставини осіб, які беруть участь у справі, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Товариством з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” у позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЖенСан” обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання апелянта на невідповідність рішення Київської міської ради № 826/2236 від 18.11.2004 року “Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю “ЖенСан” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального торгівельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкції площі біля станції метро “Лісова” між просп. Броварським та вул. Кіото у Деснянському районі м. Києва” не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на чинність вищевказаного рішення на момент розгляду даної справи, а також те, що відповідачем не надано суду належних доказів скасування даного рішення або визнання його недійсним у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.07.2006 року у справі № 5/13 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Автостояночного кооперативу «Славутич» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 11.07.2006 року у справі № 5/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу Автостояночного кооперативу «Славутич» - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

20.08.07 (відправлено)