ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 20-3/345

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
Царик О.О. –дов. від 08.10.2007 року

відповідача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду

від
08.02.2006 року

у справі
№ 20-3/345 господарського суду міста Севастополя

за позовом
Закритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство № 2628”

до
Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя

про
визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2005 року Закрите акціонерне товариство “Автотранспортне підприємство № 2628” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 03.03.2005 року про стягнення з відповідача 188 595, 28 грн., а також  корегуючого податкового повідомлення-рішення №/1 від 25.07.2005 року на суму 188 589, 95 грн., а також визнання недійсними рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя (вих. № 6814/10/10-20 від 05.05.2005 року) про результати розгляду скарги, рішення в.о. голови Державної податкової адміністрації м. Севастополя (вих. № 1071/10/25-041 від 15.07.2005 року) про результати розгляду скарги, рішення заступника голови Державної податкової адміністрації України (вих. № 9310/6/25-0215 від 28.09.2005 року).

Позовні   вимоги   обґрунтовані  тим, що позивач не є власником (орендарем, балансоутримувачем) полігону ТБО в Першотравневій балці, полігон не є місцем для розташування ТБО, визначених Законом України “Про відходи”, позивач не являється власником відходів інших підприємств та населення та не має з іншими підприємствами та населенням договору на розміщення відходів на полігоні за плату і передачі права власності на відходи за плату, відсутнє джерело фінансування затрат підприємства, виходячи з чого позивач не є платником збору за розміщення відходів на полігоні в Первомайській балці м. Севастополя і донарахування Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Севастополя збору за розміщення відходів на полігоні і застосування штрафних санкцій необґрунтоване і не відповідає чинному законодавству України.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 12.12.2005 року (суддя Гоголь Ю.М.) по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя, позов задоволено повністю. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя № /0 від 03.03.2005 року про визначення податкового зобов’язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 188 595, 28 грн., з яких 141 565, 18 грн. основний платіж, 47 030, 10 грн. штрафні санкції. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя № /1 від 25.07.2005 року про визначення податкового зобов’язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 188 589, 95 грн., з яких 141 562, 55 грн. основний платіж, 47 027, 14 грн. штрафні санкції. Стягнуто з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя на користь Закритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство № 2628” 85, 00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Додатковим рішенням господарського суду міста Севастополя від 06.02.2006 року (суддя Гоголь Ю.М.) по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя, позов задоволено повністю. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя № /0 від 03.03.2005 року про визначення податкового зобов’язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 188 595, 28 грн., з яких 141 565, 18 грн. основний платіж, 47 030, 10 грн. штрафні санкції. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя № /1 від 25.07.2005 року про визначення податкового зобов’язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 188 589, 95 грн., з яких 141 562, 55 грн. основний платіж, 47 027, 14 грн. штрафні санкції. Стягнуто з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя на користь Закритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство № 2628” 85, 00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині визнання недійсними рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя (вих. № 6814/10/10-20 від 05.05.2005 року) про результати розгляду скарги, рішення в.о.голови Державної податкової адміністрації м. Севастополя (вих. № 1071/10/25-041 від 15.07.2005 року) про результати розгляду скарги та рішення заступника голови Державної податкової адміністрації України (вих. № 9310/6/25-0215 від 28.09.2005 року) –провадження по справі припинено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 року (судді: Градова О.Г. –головуючий, Дугаренко О.В., Фенько Т.П.) по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя рішення господарського суду міста Севастополя від 12.12.2005 року залишено без змін.

Мотивуючи судові рішення господарські суди з посиланням на статтю 9 Закону України “Про відходи”, статтю 83 Земельного кодексу України, зазначають про те, що позивач не є платником збору за забруднення навколишнього природного середовища, оскільки не є власником відходів. Крім того, суди зазначають, що Першотравнева балка не відповідає поняттю спеціально відведеного місця чи об’єкту, наданому у статті 1 Закону України “Про відходи” –місця чи об’єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл спеціально уповноважених органів на видалення відходів чи здійснення інших операцій з відходами.

Суди розглянули спір керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Севастополя звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 року по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя, в якій просить постанову у справі та рішення господарського суду міста Севастополя від 12.12.2005 року по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального права, зокрема, статті 44 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”. Зокрема, заявник зазначає, що суд обґрунтував свої рішення нормами, що регулюють правовідносини по одержанню і затвердженню лімітів на розміщення твердих побутових відходів, на підставі чого був зроблений висновок про відсутність у позивача обов’язку по внесенню збору по забрудненню навколишнього природного середовища.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм процесуального права,  колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий  господарський  суд  України  переглядає  за  касаційною   скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, позивачу податковим органом було донараховано збір за забруднення навколишнього природного середовища.

Також судом встановлено, що позивач не є власником відходів і на нього законом не покладені обов’язки по розміщенню відходів. Крім того, права та обов’язки по експлуатації полігона позивач прийняв після настання строку визначення лімітів на розміщення відходів.

Врахувавши викладене, суди дійшли висновку, що діючим законодавством України на позивача не покладений обов’язок сплачувати збір.

Приймаючи рішення та постанову, господарські суди не врахували наступне.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору. У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Севастополя є суб’єктом владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 року. У відповідності з абзацом першим та другим пункту 6  розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте даний спір місцевим та апеляційним господарськими судами у порушення вимог статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України розглянуто в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.07.2007 року касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя у справі №20-3/345 господарського суду м. Севастополя закрито та справу повернуто до Вищого господарського суду України, що мотивовано відсутністю у Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду судових рішень, постановлених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, розгляд господарськими судами першої та апеляційної інстанції публічно-правового спору в порядку господарського судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятого ними рішення та постанови зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого зазначені судові рішення та постанова підлягають скасуванню згідно з статтею 11110 Господарського процесуального кодексу України.

У свою чергу, абзацом першим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин  рішення господарського суду міста Севастополя від 12.12.2005 року та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 року по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя підлягають скасуванню, а справа –передачі на розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя  задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Севастополя від 12.12.2005 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 року по справі № 20-3/345 господарського суду міста Севастополя скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          А. Полянський

Г. Фролова