ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" липня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/273

За позовом  Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до відповідача  Рівненський міський відділ УМВС України в Рівненській області

про стягнення в сумі 211950 грн. 47 коп.

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Матюша Є.А.

Від відповідача : представник Стрельнікова О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 211950,47 грн.- суми основного боргу, пені, збитків від інфляціїї, 3% річних та штрафу згідно договору № 79 від 07.07.05 р. про розстрочення оплати заборгованості. Заявою від 25.07.2007 р. позивач зменшив вимоги в частині нарахування пені, сума якої склала 20269,29 грн. В судовому засіданні позовні вимоги, відповідно до права, наданого  статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач заперечив проти позову частково. Зазначає, що погоджується із сумою основного боргу в розмірі 106741 грн. 87 коп., однак вимоги в частині стягнення пені, збитків від інфляції та штрафу не визнає з огляду на те, що кошторисом видатків з державного бюджету на 2007 рік не передбачено надходження коштів для погашення штрафних санкцій. Відтак просить в цій частині позову відмовити.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Суд виходив з такого.

Відповідно до договору № 710 на відпуск води з комунального водопроводу та прийняття стоків у комунальну каналізацію, укладеного між РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" та Рівненським міськвідділом УМВС України в Рівненській області, останньому були надані послуги з водопостачання та водовідведення. В порушення правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 р. № 65 та умов вищевказаного договору розрахунки за отримані послуги відповідачем проводились не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості станом на 01.07.2005 року перед РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" на загальну суму 113290,41 грн. У зв'язку з цим між позивачем та відповідачем було укладено договір про розстрочення оплати заборгованості № 79 від 07.07.2005 р. Розділом 1 даного договору передбачено розстрочку заборгованості на 48 місяців з 01.07.2005 р. до 01.07.2009 р. та її погашення шляхом щомісячної сплати її частини до 25 числа поточного місяця в сумі 2360,00 грн. Пунктом 2.4 договору розстрочення передбачено, що у разі несплати чергової частки розстроченого боргу дія договору в частині розстрочення суми непогашеного боргу припиняється, а борг вважається таким, час платежу якого настав у повному розмірі.

В порушення умов договору № 79 від 07.07.2005 р. відповідач не провів чергову оплату в строк до 25.07.2005 р., і саме з цього моменту виник його обов'язок здійснити оплату непогашеної частини заборгованості в сумі 111966,87 грн. в повному розмірі. Однак станом на день подання позову боржником проведено часткові розрахунки в сумі 6548,54 грн. Таким чином заборгованість складає 106741 грн. 87 коп.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення основного боргу в сумі 106741 грн. 87 коп. підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 625 ЦК України задоволенню підлягають нараховані позивачем за весь час прострочення ( з липня 2005 р. по травень 2007 р.) суми збитків від інфляції в розмірі 17484,82 грн. та 3 проценти річних в розмірі 6066,65 грн. (розрахунки додані).

В частині стягнення пені в сумі 73819,51 грн. за період прострочення з 26.07.2005 р. по 31.05.2007 р., а також 7% штрафу в сумі 7837,62 грн. судом враховано таке.

За умовами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а також ту обставину, що договором від 07.07.2005 р. № 79 не встановлювалось інше, позивачем подано в засіданні заяву про стягнення пені в сумі 20269,29 грн. розмір якої обраховано за період з 26.07.2005 р. по 25.01.2006 р. (182 дні).

Зважаючи, що заяву подано до винесення рішення по справі, остання приймається судом.

Таким чином, вимоги про стягнення неустойки підлягають задоволенню частково, а саме: 20269,29 грн. пені та 7837,62 грн. штрафу.

Заперечення відповідача проти стягнення штрафних санкцій судом до уваги не приймається, оскільки чинне законодавство не передбачає звільнення від сплати штрафних санкцій у зв'язку з відсутністю кошторисних видатків для їх сплати.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу, пені, збитків від інфляціїї, 3% річних та штрафу підтверджуються матеріалами справи у відповідних частинах, а тому підлягають задоволенню частково з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Розмір пропорції задоволених позовних вимог проти заявлених становить 74,7%.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49,  811, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Рівненський міський відділ УМВС України в Рівненській області  (вул. Пушкіна 4,Рівне,33028,   , розрахунковий рахунок № 1,  банк: НБУ м. Рівне,   МФО банку 333324) на користь Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (вул. С.Бандери 2,Рівне,33028,  ) основний борг в сумі 106741грн. 87коп., нараховану пеню в сумі 20269грн. 29коп., збитки від інфляції в сумі 17484грн. 82коп., 3 % річних в сумі 6066грн. 65коп., 7% штрафу в розмірі 7837 грн. 62 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1583грн. 27коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі  88 грн. 15 коп. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                              Тимошенко О.М.

Повний текст рішення суддею підписано "26" липня 2007 р.