СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

02 жовтня 2007 року
Справа № 2-28/3026-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача: Карасьов Костянтин Миколайович, довіреність №166-Д від 01.03.2007, відкрите акціонерне товариство „Крименерго”;

відповідача: Полетаєва Ганна Іванівна, довіреність №б/н від 22.02.2007,  державне підприємство „Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим”;

третьої особи: не з'явився, відокремлений підрозділ „Держенергонагляд у Кримському регіоні” державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго”;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Крименерго” на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Альошина С.М.) від 24.07.2007 у справі №2-28/3026-2007

за позовом           відкритого акціонерного товариства „Крименерго” (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

до           державного підприємства „Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” (вул. Батуріна, 13,Сімферополь,95015)

за участю третьої особи:  відокремлений підрозділ "Держенергонагляд у Кримському регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Набережна, 69,Сімферополь,95000)

про стягнення 1283,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Альошина С.М.) від 24.07.2007 у справі №2-28/3026-2007 відмовлено в позові відкритого акціонерного товариства „Крименерго” до державного підприємства „Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” про стягнення 1238,86 грн. вартості електроенергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем правил її користування.

Не погодившись із вказаним судовим актом, відкрите акціонерне товариство „Крименерго” звернулося до Севастопольського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги позивач мотивує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано принципу свободи договору і вимог частини другої статті 26 Закону України „Про електроенергетику” №575/97-ВР від 16.10.1997 (далі за текстом –Закон) у співвідношенні із умовами договору №81 від 28.05.2004 на енергопостачання, згідно з яким відповідач добровільно й без примушення погодився при виконанні вказаного договору дотримуватись вимог чинного законодавства, сплачувати позивачу вартість спожитої електроенергії та здійснювати інші платежі, передбачені договором.

В якості юридичної підстави вимог апеляційної скарги заявник також зазначив пункти 11.2.1, 6.20 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07. 1996 №28 (далі за текстом –Правила) щодо врегулювання умов користування електроенергією на договірній основі та на підставі відповідного договору, статті 525, 526 Цивільного кодексу України стосовно виконання зобов’язання та умов, за яких допускається одностороння відмова від нього.

На думку апелянта, місцевим господарським судом не прийнято до уваги й зміст листів Національної комісії регулювання електроенергетики України №05-34-11/675 від 25.02.2002, №05-34-11/2025 від 05.05.2004 щодо правових наслідків самовільного підключення та застосування споживачем електронагрівальних приладів, використання споживачем електроенергії для потреб опалення та гарячого водопостачання у випадках, не передбачених відповідним договором.

Заявник також зазначив у скарзі й те, що посилання суду на Порядок застосування тарифів на електричну енергію, що використовується на потреби опалення та гарячого водопостачання, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 11.01.2002 №40 (далі за текстом –Порядок) є неспроможним, оскільки питання про наявність чи відсутність узгоджених тарифів не є предметом спору, а вказаний Порядок не регулює відносини між сторонами у справі, а також звернув увагу на те, що відповідний акт про порушення Правил складено із дотриманням норм чинного законодавства і не оскаржено відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, представник відповідача заперечував проти задоволення вимог останньої, відзиву на апеляційну скаргу не надав, просить залишити оскаржуване рішення без змін з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, наявному в матеріалах справи.

Враховуючи, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду згідно з частиною другою статті 96 Господарського процесуального кодексу України, а також беручи до уваги зміст норм статей 75, 77 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в даному судовому засіданні у відсутність третьої особи, своєчасно і належним чином повідомленої про календарну дату, час і місце судового засідання у справі.

Розглянувши справу повторно, в порядку та на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду встановила наступне.

28.05.2004 сторонами у справі укладено договір №81 про постачання електричної енергії (далі за текстом –Договір 1), згідно з умовами якого позивач зобов’язався постачати електроенергію відповідачу, а останній –сплачувати постачальнику її вартість та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього договору і додатків до нього, які є невід'ємними частинами Договору 1.

Пунктом 2.2.7 Договору 1 сторони встановили, що споживач (відповідач) зобов'язаний узгоджувати з поставщиком (позивачем) використання електроенергії в електронагрівальних установках згідно з вимогами додатку №9 „Порядок і режим роботи електронагрівальних установок” до Договору 1, зі змісту якого вбачається , що  тариф на опалення та гаряче водопостачання не передбачений та не встановлений.

05.03.2005  повноважними представниками позивача складено акт №4346 про порушення Правил, відповідно до якого встановлено, що  відповідачем використовується електрична енергія з метою обігріву, а тарифи на її використання з енергонаглядом не узгоджені.

На підставі зазначеного акта та згідно з Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1197 від 05.12.2001 (що діяла з 19.12.2001 по 15.07.2006), відповідачу нараховано 1283,86 грн. вартості недорахованої електроенергії.

Відповідно до вимог пункту 6.20 Правил у відповідній редакції умови використання електричної енергії на опалення та гаряче водопостачання регулюються договором про постачання електричної енергії. Згідно з пунктом 6.21 зазначених Правил окрім умов, зазначених у цих Правилах, до договорів, укладення яких передбачено цими Правилами, шляхом укладення додатків до договорів можуть бути включені за згодою сторін додаткові умови, які не суперечать законодавству України, в тому числі цим Правилам та нормативно-технічним документам.

Пунктом 4.3 Порядку у відповідній редакції передбачено, що в разі відсутності окремих засобів обліку для визначення обсягів електроенергії, спожитої на потреби опалення та гарячого водопостачання, розрахунки обсягів здійснюються на підставі додатку до договору про користування електроенергією „Порядок та режим роботи електронагрівальних установок” та (або) акта, який визначає частку споживання електричної енергії на опалення та гаряче водопостачання у сумарному електроспоживанні споживача.

Відповідно до пункту 2.4 вказаного Порядку тарифи на опалення та гаряче водопостачання не застосовуються при визначенні плати за електроенергію, спожиту на технологічні потреби, а також вищезазначені тарифи не застосовуються при використанні електронагрівальних приладів побутового призначення в службових приміщеннях підприємств, організацій та установ за наявності діючих у опалювальний період стаціонарних джерел тепла (крім випадків, зазначених у третьому абзаці пункту 2.2 Порядку) та за умови дотримання споживачем договірної величини потужності.

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та враховуючи вищевикладені обставини та зазначені договірні та матеріально-правові норми, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що тариф на опалення та гаряче водопостачання не мав бути передбачений та узгоджений з позивачем у разі використання відповідачем  трьох електронагрівачів, наявність яких було виявлено енергопостачальником.

Отже, доводи апеляційної скарги носять характер припущення та є неспроможними, оскільки спростовуються матеріалами справи, встановленими обставинами та не забезпечені належними доказами у відповідності до правил статей 34, 35 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія також має зазначити й те, що зі змісту абзаців шостого і сьмого пункту 6.4 Правил у відповідній редакції, згідно з якими за необхідності до договору про постачання електричної енергії додається перелік електрокотлів та інших електронагрівальних пристроїв для потреб опалення та гарячого водопостачання і умови використання електричної енергії для цих потреб, зі всією необхідністю не витікає того, що відповідач був повинен звертатися до позивача із заявою про необхідність використання додаткових електронагрівальних пристроїв.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробивши відповідні ним висновки, та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а отже, підстави для зміни або скасування вказаного рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 102, пунктом  1 частини першої статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.07.2007 у справі №2-28/3026-2007 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Крименерго” залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

Н.П. Горошко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя                                                            Ю.В. Борисова