ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 р.
№ 22/71

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Дерепи В.І.- головуючого (доповідача), Грека Б.М., Стратієнко Л.В., розглянувши касаційну скаргу ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії

за участю представників сторін: позивача – Момот А.С.,

відповідача –Ставицької І.Б.,

на рішення господарського суду Полтавської області від 23 квітня 2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17 липня 2007 року у справі за позовом Приватного підприємства "Мегапол" до ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії про визнання обсягу недоврахованої електричної енергії безпідставним,

встановив:

У лютому 2007 року позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача про визнання недійсним акту №001531 від 30.01.2007 року про порушення Правил користування електроенергією; про визнання протоколу №001531 від 07.02.2007 року засідання комісії з розгляду акта про донарахування для оплати 159539,76 грн. безпідставним. Змінивши предмет позову, позивач просив визнати недійсним протокол №001883 від 04.04.2007 року про нарахування та обсяг електроенергії в розмірі 86232, 76 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 23 квітня 2007 року (суддя Георгієвський В.Д.) позов задоволений частково. Припинено провадження у справі в частині визнання акта від 30.01.2007 року № 001531 про порушення Правил користування електричною енергією недійсним. Визнано недійсним протокол №001883 від 04.04.2007 року, складений комісією відповідача про нарахування та обсяг недорахованої електричної енергії в розмірі 86232, 76грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17 липня 2007 року рішення суду залишене без змін.

У касаційній скарзі ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії просить скасувати вказані судові рішення посилаючись на те, що вони прийняті з порушенням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2005 року між сторонами у справі було укладено договір №3543 про постачання електричної енергії, згідно умов якого відповідач зобов'язався постачати електричну енергію позивачеві, а споживач оплачувати постачальнику енергії її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п.2 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, діючими нормативними актами та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п.3.2 Правил користування електричною енергією, відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі  відповідного договору.

Згідно п.3 вказаних Правил, відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів електричної енергії та пломб, відповідно до акта про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них, покладається на власника або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені, і яка відає цією територією (приміщенням) на підставі права власності або користування.

Відповідно до п.6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки   уповноваженим   представником  постачаль-ника електричної енергії порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення, у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно, всебічно дослідили надані сторонами докази, належно їх оцінили і дійшли обґрунтованого висновку про те, що при проведенні технічної перевірки установ позивача був складений акт № 001531 від 30.01.2007 року про порушення п.п. 6.10, 6.41 Правил, які полягали в пошкодженні пломб Держповірителя, зміни полярності підключення в одній фазі ланцюга обліку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Юридичним актом є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадові особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Оскільки оспорюваний позивачем акт не має обов'язкового характеру, то суди дійшли правильного висновку про те, що такий спір не підлягає розгляду в господарському суді.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно припинив провадження у справі в цій частині позову на підставі п.1 ч.1 ст.80  ГПК  України.

Задовольняючи позов в іншій частині позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, зробив висновок про те, що протокол комісії ВАТ "Полтаваобленерго" №001883 від 04.04.2007 року про нарахування та обсяг недоврахованої електроенергії в сумі 86232,76 грн. є актом ненормативного характеру і має обов'язковий характер для споживача щодо сплати вартості недорахованої електричної енергії.

Проте,   з   такими   висновками   погодитись   не   можна,   виходячи   з наступного.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України. Одним із таких способів, як указано у пункті 10 частини 1 названої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 ГК України серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржуваний протокол, складений комісією відповідача, за своїми ознаками до таких актів не відноситься, оскільки не носить характеру обов'язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією. Тобто, оскаржений акт може бути використаний в якості доказу у разі звернення з позовом до суду і підлягає оцінці судом у відповідності з вимогами статті 43 ГПК України.

За таких обставин, спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, прийняті по справі судові рішення попередніх інстанцій в частині визнання недійсним Протоколу №001883 від 04.04.2007 року про нарахування та обсяг недоврахованої електроенергії підлягають скасуванню, а провадження у справі в цій частині слід припинити на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115,1117,1119,11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 23 квітня 2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17 липня 2007 року в частині визнання недійсним Протоколу №001883 від 04.04.2007 року, складеного комісією відповідача про нарахування та обсяг недоврахованої електроенергії в розмірі 86232,76 грн. скасувати і припинити провадження у справі в цій частині.

В решті частині рішення та постанову залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                 В.Дерепа

Судді                                                                                           Б.Грек

Л.Стратієнко