ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.07р.

Справа № 8/325

За позовом:          Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" (м. Кривий Ріг)

до:                Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо - збагачувальний комбінат" (м. Кривий Ріг)

про:                    стягнення 665 197,77 грн.

за зустрічною позовною заявою: Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо - збагачувальний комбінат" (м. Кривий Ріг)

до:                    Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" (м. Кривий Ріг)

про:                    визнання недійсними простого векселя

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          Коничева Т.В. –представник (дов. № 31 від 03.01.07 р.)

від відповідача:          Петрова Т.А. –представник (дов. № 07/08 від 08.08.07 р.)

Суть спору:

Позивач, з урахуванням останнього уточнення позовних вимог, звернувся до відповідача з позовом про стягнення з останнього заборгованості по оплаті опротестованого простого векселя №0928, емітованого відповідачем і не оплаченого останнім, в загальній сумі 665 197,77 грн., які складаються з сум: основного боргу –535 468,70 грн. та відсотків за прострочення платежу в сумі 129 729,07 грн.

По справі оголошувалась перерва з 11.08.05 р. по 12.09.05 р.

До прийняття рішення по справі відповідач звернувся до позивача із зустрічним позовом про визнання недійсними вказаного простого векселя, як такого що не має вексельної сили.

Зустрічний позов мотивований тим, що підпис на згаданому векселі не відповідає підпису голови правління Мовчана В.П., а отже – цей вексель підписаний неуповноваженою особою.

Ухвалами господарського суду від 12.09.05 р. зустрічний позов було прийнято до розгляду сумісно з первісним, строк вирішення спору по справі було продовжено по 16.11.05 р. включно за клопотанням сторін.

Позивач проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що вищезгаданий простий вексель були емітований відповідачем у березні 1999 р. і до нього застосовуються норми Положення про переказний і простий вексель, зокрема –п.п. 75, 76, якими визначено перелік обов'язкових реквізитів, відсутність яких робить вексель таким, що не має сили простого векселя. Оскільки спірний вексель містить підпис, який скріплений печаткою відповідача, цей вексель є дійсним. Дійсність векселя також підтверджується безперервним індосаментним рядом.

01.11.05 р. відповідачем були заявлені клопотання: про зупинення провадження у справі до розгляду Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу справи про визнання протесту векселя недійсним, а також про призначення по справі почеркознавчої експертизи для встановлення приналежності підпису на векселі.

Ухвалами господарського суду від 01.11.05 р. строк вирішення спору по справі було продовжено по 17.01.06 р. включно за клопотанням сторін, провадження у справі було зупинене.

Ухвалою господарського суду від 28.11.05 р. провадження у справі було поновлене.

Ухвалою господарського суду від 27.12.05 р. по справі була призначена почеркознавча експертиза, провадження у справі було зупинене.

Ухвалою господарського суду від 16.05.06 р. провадження у справі було поновлене у зв'зку з ненаданням сторонами витребуваних документів.

Ухвалою господарського суду від 29.06.06 р. строк вирішення спору по справі було продовжено по 05.09.06 р. включно за клопотанням сторін.

По справі оголошувались перерви: з 29.06.06 р. по 07.07.06 р. та з 07.07.06 р. по 17.08.06 р.

Ухвалою господарського суду від 31.07.06 р. провадження у справі було зупинене.

Ухвалою господарського суду від 30.04.07 р. провадження у справі було поновлене.

Ухвалою голови господарського суду від 24.05.07 р. строк вирішення спору по справі було продовжено по 07.07.07 р. включно.

Ухвалою господарського суду від 19.06.07 р. провадження у справі було зупинене.

Ухвалою господарського суду від 22.10.07 р. провадження у справі було поновлене, розгляд справи призначено на 07.11.07 р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

10.03.99 р. Відкритим акціонерним товариством "Центральний гірничо - збагачувальний комбінат" (далі-відповідач) на користь Предстаництва фірми "Словенські Обходні Дом" було емітовано простий вексель № 0928, номіналом 535 468,70 грн., зі строком погашення –за пред'вленням, не раніше 10.03.05 р., із застереєенням "без протесту".

Оригінал вказаного векселя був наданий позивачем суду, оглянутий в судовому засіданні 11.08.05 р., про що зроблено відмітку на копії цього векселя, та повернутий позивачу.

Згідно індосаментному ряду на звороті вказаного векселя, останній був переданий позивачу за іменним індосаментом.

11.03.05 р. цей вексель був пред'явлений позивачем до платежу відповідачу, що підтверджується листом від 11.03.05 р. № 898 та актом № 1 пред'явлення векселів до платежу.

У зв'язку з неоплатою вказаного векселя відповідачем, 21.03.05 р. нотаріусом був вчинений протест про неоплату векселя реєстровий № 3699.

Ухвалою господарського суду від 27.12.05 р. по справі була призначена почеркознавча експертиза, провадження у справі було зупинене.

Ухвалою господарського суду від 16.05.06 р. провадження у справі було поновлене у зв'зку з ненаданням сторонами витребуваних судом документів.

Таким чином, проведення почеркознавчої експертизи виявилось неможливим, справу слід розглядати за наявними в ній матеріалами.

Вексель, відповідно до ст. 21 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу”, є цінним папіром, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

За своєю правовою природою зобов’язання за векселем відрізняється від інших грошових зобов’язань, а саме: воно є абстрактним, тобто незалежним від обставин, які обумовили видачу векселя; вексельне зобов’язання є безспірним і безумовним –сторони не можуть обумовлювати платіж настанням якихось подій; окрім того вексель може бути переданий за індосаментом. За таких умов відносини учасників вексельного обігу регулюються нормами вексельного законодавства.

Згідно ст. 2 Женевської Конвенції від 07.06.30 р., Уніфікований закон не застосовується до переказних і простих векселів, складених до моменту введення в дію дійсної Конвенції.

Враховуючи, що спірні правовідносини за векселями, які є предметом розгляду у справі, виникли 10.03.99 р., до них застосовуються норми вексельного обігу, що діяли у той час, а саме Положення про переказний i простий вексель, затверджене постановою ЦВК i РНК СРСР вiд 7 серпня 1937 р. № 104/1341 (далі –Положення).

Крім того, до спірних правовідносин також не застосовується і Закон України “Про обіг векселів в Україні”, який визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов'язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (преамбула Закону).Оскільки до спірних векселів не застосовується Уніфікований закон, то не застосовується і прийнятий на виконання цього закону Закон України “Про обіг векселів в Україні”.Встановлений Положенням порядок передачi векселiв не передбачає вiдчуження їх шляхом здiйснення цивiльно-правових угод, зокрема, купiвлi-продажу. Водночас чинне законодавство України не забороняє торгiвлю векселями. У цьому випадку, якщо на векселi вiдсутнiй iндосамент, послiдовну передачу векселя слiд вважати перерваною, питання, пов'язанi iз

стягненням заборгованостi за векселем, регулюються нормами цивiльного права, а не вексельним законодавством.

Оскільки спірний вексель містить іменний індосамент на позивача, до нього застосовується вексельне законодавство.

До простого векселя застосовуються, оскiльки вони не є несумiсними з природою цього документа, постанови, якi стосуються переказного векселя i якi стосуються індосаменту (статті 11-20), термiну платежу (статтi 33-37); платежу (статтi 38-42); позову у разi неакцепту або неплатежу (статтi 43-50, 52-54), відповідно до ст. 77 Положення.

Простий вексель (як і переказний) строком по пред’явленні, згідно зі ст. 34 Положення, підлягає оплаті при його пред’явленні. Він повинен бути пред’явлений до платежу протягом одного року від дати його видачі. Векселедавець може скоротити цей строк або обумовити строк більш тривалий. Векселедавець може встановити, що переказний вексель строком за пред'явленням не може бути пред'явленим до платежу раніше визначеного строку. В цьому разі строк для пред'явлення починається з цього строку.

Позивач пред’явив відповідачу спірний вексель до платежу протягом встановленого строку.

Своєчасно несплачений простий вексель (як і переказний) зберігає за собою своє вексельне боргове зобов’язання лише у разі своєчасного протесту, під яким розуміється офіційно засвідчена вимога платежу (акцепту) і його неодержання (ст. 44 Положення).

Спірний вексель позивачем опротестований в неплатежі у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами справи та представниками сторін в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 48 Положення, векселедержатель може вимагати вiд того, кому вiн пред'являє позов: 1) суму переказного векселя, неакцептовану або неоплачену, з вiдсотками, якщо вони були обумовленi; 2) вiдсотки, в розмiрi шести вiд дня строку платежу.

Згідно ст. 70 Положення, позовнi вимоги, якi випливають з переказного векселя проти акцептанта, погашаються пiсля закiнчення трьох рокiв з дня строку платежу. Вказане стосується і простого векселя.

Позовну заяву позивачем було подано в межах вказаного трирічного строку.

Виходячи з наведеного, господарський суд вважає позовні вимоги позивача за первісним позовом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, але частково, в сумі основного боргу –535 468,70 грн. та сумі 6% річних, нарахованих від дня строку платежу (ст. 48 Положення) по 24.05.07 р. –84 853,45 грн., всього в сумі 620 322,15 грн.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив також з наступного:

Як було встановлено судом вище, спірні правовідносини сторін не підпадають під дію Уніфікованого закону та Закону України “Про обіг векселів в Україні”, а регулюються Положенням.

При викладених обставинах, позивач при розрахунку суми річних неправомірно використав п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України “Про обіг векселів в Україні”, застосувавши облікову ставку НБУ, а не вимоги ст. 48 Положення, яка встановлює річні, нараховані від дня строку платежу, у розмірі 6%.

Наведене призвело до необгрунтованого нарахування позивачем відсотків в сумі 44 875,62 грн., в стягненні яких слід відмовити.

Заперечення відповідача стосовно підписання спірних векселів не головою правління Мовчаном В.П., а іншою особою спростовуються наступним:

Згідно п. 1 розділу другого Правил виготовлення і використання вексельних бланків, затверджених постановою КМ України та НБУ від 10.09.92 р. № 528 (яка діяла на момент емітування векселів відповідачем), вексель підписується керівником і головним бухгалтером юридичної особи та завірюється печаткою.

Спірний вексель містить підписи керівника та головного бухгалтера відповідача, вказані підписи скріплені печаткою відповідача.

Дійсність підпису головного бухгалтера та печатки відповідача на векселях представник відповідача підтвердив у судовому засіданні.

Скріплення вчинених на векселях підписів печаткою юридичної особи (відповідача) вказує на підтвердження юридичною особою повноважень осіб, які підписали спірний вексель, а також своїх зобов’язань за векселем.

Крім того, спірні векселі були випущені відповідачем у вексельний обіг, що підтверджується індосаментами на звороті цього векселя.

Враховуючи, що вексель за своєю правовою природою є односторонньою угодою, відповідач своїми діями фактично підтвердив дійсність емітованого ним векселя.

До того ж, відповідач не довів належним чином того факту, що згаданий простий вексель був підписаний неуповноваженою особою.

Згідно ст. 76 Положення, документ, у якому відсутній який-небудь з реквізитів, вказаних у попередній статті, не має сили простого векселя.

З огляду спірного векселя вбачається, що він містить усі необхідні реквізити, вичерпний перелік яких вказано у ст. 75 Положення.

Таким чином, підстав для визнання вказаного простого векселя недійсним не вбачається, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати за первісним позовом слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а за зустрічним позовом –на відповідача.

Керуючись Положенням про переказний i простий вексель, Законом України “Про обіг векселів в Україні”, Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо - збагачувальний комбінат" (50066, м. Кривий Ріг, с. Мирівське, п/р № 0150 в КБ "Приватбанк", МФО 305299, код 00190977) на користь Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" (50015, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5, код 00191329, п/р № 2001 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 305750) - 535 468,70 грн. основного боргу, 84 853,45 грн. відсотків, 6 203,22 грн. витрат на держмито, 110,03 грн. витрат, пов’язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу, видавши наказ.

В решті первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повернути Відкритому акціонерному товариству "Суха Балка" (код 00191329) з державного бюджету 4 244,66 грн. державного мита, помилково сплаченого у розмірі, що перевищує встановлений чинним законодавством України, за платіжним дорученням від 17.05.05 р. № 2806, видавши довідку.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін