ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 р.
№ 15/68-06-2227

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Кравчука Г.А.,

суддів:
Швеця В.О., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу
Науково-виробничої фірми “Унітел” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р.

у справі
№ 15/68-06-2227

господарського суду
Одеської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
“Антарктика –Турист”

до
Науково-виробничої фірми “Унітел” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Одеської філії

про
стягнення 489 769,50 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники:

позивача:
Петренко С.В., дов. № б/н від 30.07.2007 р.;

відповідача:
Золотарьов І.В., директор;
Ільїн М.В., дов. № 1/08 від 10.08.2007 р. (у судовому засіданні 24.10.2007 р.)

третьої особи:
Стоянов О.К., дов. ВЕМ № 080551 від 11.01.2007 р.;
Чумак О.В., дов. ВЕМ № 080552 від 11.01.2007 р.;

В С Т А Н О В И В:

У березні 2006 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Антарктика –Турист” (далі –Товариство) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, у який просило зобов’язати Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Одеської філії (далі –Філія) виконати умови договору про надання послуг зв’язку № 1/V004259 від 07.05.2003 р. у натурі, та зобов’язати Науково-виробничу фірму “Унітел” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі –Фірма) здійснити необхідні дії для повернення відомчого номерного ресурсу 99.

Заявою № б/н б/д (т. 1, а. с. 84 –86) Товариство доповнило позовні вимоги та просило господарський суд Одеської області:

– стягнути солідарно з Філії та Фірми збитки: 57 228,94 грн. витрачених на виготовлення рекламної продукції, 20 218,00 грн. втраченого доходу через відмови клієнтів, 141 763,56 грн. неотриманого доходу та 200 000,00 грн. через завдання шкоди діловій репутації;

– стягнути з Філії 2 120,72 грн., отриманих без належної підстави;

– стягнути з Фірми заподіяні збитки у розмірі 70 559,00 грн. та борг у розмірі 5 885,00 грн.

Заявою № б/н б/д (т. 2, а. с. 27 –28) Товариство уточнило позовні вимоги та просило господарський суд Одеської області стягнути з Фірми заподіяні збитки: 57 228,94 грн. витрачених на виготовлення рекламної продукції, 20 218,00 грн. втраченого доходу через відмови клієнтів та 141 763,56 грн. неотриманого доходу, 200 000,00 грн. через завдання шкоди діловій репутації та 70 559,00 грн.

Уточнені позовні вимоги Товариство обґрунтовувало тим, що без його відома неправомірними діями Фірми були змінені більшість телефонних номерів, які використовуються ним безпосередньо для отримання замовлень на обслуговування клієнтів та, відповідно, отримання прибутку. Зокрема, Товариство зазначало, що:

– його структурний підрозділ, а саме –Оздоровчий комплекс “Вікторія”, було позбавлено номерного ресурсу, внаслідок чого були змінені телефонні номери комплексу, що призвело до необхідності замовлення нової рекламної продукції із зазначенням нових телефонних номерів та стало причиною для здійснення ним відповідних додаткових витрат, розмір яких становить 57 228,94 грн., яки є збитками;

– у зв’язку з неналежною якістю зв’язку за неможливістю надати своїм клієнтам послуги телефонного зв’язку належної якості Оздоровчий комплекс “Вікторія” отримав відмови від надання послуг та повернув клієнтам кошти, а також не отримав замовлення на загальну суму у розмірі 20 218,00 грн., що є прямою втратою доходу;

–інші збитки (відповідно до розрахунку) у вигляді неотриманих доходів складають 141 763,56 грн.;

– неправомірними діями Фірми нанесена нематеріальна шкода діловій репутації Оздоровчого комплексу “Вікторія”, розмір якою складає 200 000,00 грн.;

– через неналежний догляд Фірми за орендованою ним АТС Оздоровчому комплексу “Вікторія” було спричинено збиток у розмірі вартості відповідних відновлювальних робіт на АТС, яка складає 70 559,00 грн.

– зазначені збитки підлягають стягненню з Фірми на підставі ст. 623 Цивільного кодексу України та ст. ст. 32 та 40 Закону України “Про телекомунікації”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.04.2007 р. (суддя Петров В.С.) позовні вимоги Товариства задоволено частково: з Фірми стягнуто упущену вигоду у розмірі 161 981,56 грн. (20 218,00 грн. + 141 763,56 грн.), заподіяні збитки у розмірі 127 787,94 грн. (70 559,00 грн. + 57 228,94 грн.) та збитки через завдання шкоди діловій репутації у розмірі 50 000,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. (колегія суддів: Бєляновський В.В., Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.) рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2007 р. залишено без змін.

Вказані судові акти мотивовані тим, що Фірма, в порушення умов договору оренди АТС КЄ “Квант” (605ХХХ) від 16.04.2003 р., укладеного з Оздоровчим комплексом “Вікторія”, який є структурним підрозділом Товариства, замінила телефонні номери з індексом 605ХХХ на телефонні номери з індексом 7414ХХХХ, внаслідок чого Товариству було завдано реальних збитків та збитків у вигляді упущеної вигоди, а також шкоду діловій репутації Товариства, котрі  підлягають стягненню на підставі норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України,  Закону України “Про телекомунікації” та інших законодавчих актів України.

Фірма звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. та рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2007 р. скасувати та передати справу на новий розгляд. Вимоги, викладені у касаційній скарзі, Фірма обґрунтовує тим, що місцевий та апеляційний господарські суди не дали оцінки усім обставинам справи, не застосували частину третю ст. 226 Господарського кодексу України, порушили п. 2 частини другої ст. 22, частину четверту ст. 623 Цивільного кодексу України, ст. 47 Господарського процесуального кодексу України.

Філія скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та надіслала до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу Фірми, у якому просить залишити її без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. та рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2007 р. –без змін. Вимоги, викладені у відзиві, Філія обґрунтовує тим, що оскаржувані судові акти є законними та обґрунтованими, а доводи, викладені у касаційній скарзі Фірми –безпідставними.

Товариство не скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на касаційну скаргу Фірми до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 24.10.2007 р. розгляд касаційної скарги здійснюється Вищим  господарським судом України у складі колегії суддів Кравчука Г.А. –головуючого, суддів Швеця В.О. та Шаргала В.І.

У судовому засіданні 24.10.2007 р. оголошувалась перерва до 31.10.2007 р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Фірми підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується:

– між Філією та Товариством укладено договір про надання послуг зв’язку № 1/V004259 від 07.05.2003 р., згідно з умовами якого Філія зобов’язалась надати точки включення з’єднувальних ліній від АТС Оздоровчого комплексу “Вікторія”, який є структурним підрозділом Товариства, до телефонної мережі загального користування м. Одеси через АТС-63 (нумерація 99);

– між Оздоровчим комплексом “Вікторія” (орендодавець) та Фірмою (орендар) укладено договір оренди АТС КЄ “Квант” (605ХХХ) від 16.04.2003 р., відповідно до умов якого перший передає другому в оренду АТС КЄ “Квант” ємністю 1024 номерів (нумерація 605ХХХ), приміщення, де знаходиться АТС та все інше технічне обладнання, необхідне для її експлуатації, які знаходяться на балансі орендодавця і передаються в оренду з метою забезпечення орендодавця якісним безперебійним міським, міжміським та міжнародним зв’язком;

– зі змісту договору оренди АТС КЄ “Квант” (605ХХХ) від 16.04.2003 р. вбачається, що однією з суттєвих його умов є розподіл між сторонами та використання у своїй діяльності телефонних номерів з індексом 605ХХХ;

– 28.12.2005 р. телефонні номери з індексом 605ХХХ АТС КЄ “Квант”, які були надані Фірмі у користування на підставі договору оренди АТС КЄ “Квант” (605ХХХ) від 16.04.2003 р., без попередження Товариства та без відповідного погодження з ним одночасно були замінені на телефонні номери з індексом 7414ХХХ;

– роботи, внаслідок яких сталась заміна телефонних номерів з індексом 605ХХХ на телефонні номери з індексом 7414ХХХ, проводились Фірмою на підставі наявної у неї документації, зокрема, Технічного завдання № 383 від 28.03.2005 р., виконаного Філією.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий та апеляційний господарські суди виходили з того, що 28.12.2005 р. телефонні номери з індексом 605ХХХ АТС КЄ “Квант”, які були надані Фірмі у користування на підставі договору оренди АТС КЄ “Квант” (605ХХХ) від 16.04.2003 р., без попереднього погодження та відповідного попередження Товариства, одночасно були замінені Фірмою на телефонні номери з індексом 7414ХХХ, в результаті чого Товариству було завдано реальних збитків, збитків у вигляді упущеної вигоди, а також шкоду діловій репутації.

Проте, вказаний висновок було зроблено передчасно, без урахування змісту п. 2.2.8 договору про надання послуг зв’язку № 1/V004259 від 07.05.2003 р., укладеного між Товариством та Філією, у якому зазначено, що Філія зобов’язується виконувати Правила взаємодії місцевих телефонних мереж загального користування з місцевими телефонними мережами відомств та інших власників, затверджені наказом Головного управління з питань радіочастот при Кабінеті Міністрів України  від 05.09.1995 р. № 39 (далі –Правила).

П. 11 Правил передбачає, що при підготовці технічного завдання на реконструкцію та переобладнання станційних та лінійних споруд мережі телефонного зв’язку загального користування власники відомчих телефонних мереж попереджаються про майбутні роботи і згідно з рекомендаціями підприємств зв’язку телефонних мереж загального користування та в узгоджені з ними строки виконують за свій рахунок і власними силами технічне переобладнання відомчих мереж.

Не врахувавши наведене, господарські суди першої та другої інстанції порушили ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, та не з’ясували, чи здійснювала Філія при підготовці на замовлення Фірми технічного завдання № 383 від 28.03.2005 р. попередження Товариства як власника відомчої телефонної мережі про майбутні роботи.

Вказане має значення для вирішення справи, оскільки підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків є склад цивільного правопорушення, який складається з:

– протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи;

– шкоди, завданої такою поведінкою;

– причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою;

– вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення є підставою для звільнення особи від відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Тобто, факт наявності або відсутності попередження Товариства з боку Філії при підготовці на замовлення Фірми технічного завдання № 383 від 28.03.2005 р.  про майбутні роботи має значення для вирішення спору, оскільки за наявності відповідного попередження Товариство мало можливість уникнути або зменшити збитки, завдані внаслідок зміни Фірмою телефонних номерів з індексом 605ХХХ на телефонні номери з індексом 7414ХХХ, а за відсутності попередження –особою, яка має нести часткову відповідальність за завдані Товариству збитки, буде також і Філія як така, що не виконала умови договору про надання послуг зв’язку № 1/V004259 від 07.05.2003 р.

У першому випадку спір підлягатиме вирішенню з урахуванням частини третьої ст. 226 Господарського кодексу України, відповідно до якої сторона господарського зобов’язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов’язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

У другому випадку для вирішення спору необхідно буде залучили Філію у якості другого відповідача та встановити ступень вини у завданні збитків Товариству як Фірми, так і Філії.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що господарські суди попередніх інстанцій, приймаючи рішення про стягнення з Фірми на користь Товариства 50 000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди за приниження  ділової репутації, не зазначили, у чому саме полягає приниження ділової репутації Товариства (Оздоровчого комплексу “Вікторія”).

Згідно з роз’ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 1 постанови від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки передбачені процесуальним законом (ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України) межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. та рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2007 р. підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Науково-виробничої фірми “Унітел” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. та рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2007 р. у справі № 15/68-06-2227 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суд Одеської області.

Головуючий суддя                                                       Г.А. Кравчук

Суддя                                                                          В.О. Швець

Суддя                                                                          В.І. Шаргало