ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.07.07
Справа № 7/61-07(6/136-06).

за позовом           Дочірнього підприємства ДАК “Хліб України” “Кролевецький комбінат хлібопродуктів”

до відповідача          Приватного сільськогосподарського підприємства “Альянс-К” в особі ліквідатора Сидоренка Геннадія Анатолійовича

про визнання права власності

СУДДЯ    РИЖКОВ М.Б.

За участю представників сторін:

від позивача          не з'явився

від відповідача           Сидоренко Г.А.

Суть спору: Позивач просить визнати за ДП ДАК “Хліб України” “Кролевецький комбінат хлібопродуктів” право власності на об’єкт нерухомого майна –59/100 частини магазину по вул. Островського ,1 в м. Кролевець.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив в задоволення позовних вимог відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

10.08.2004 року між Дочірнім підприємством ДАК “Хліб України” “Кролевецький комбінат хлібопродуктів”, ПП Несторенко Ігорем Івановичем та приватним підприємством «Альянс-К» укладено договір № 10, відповідно до якого ПП Несторенко Ігор Іванович передав, а Приватне сільськогосподарське підприємство «Альянс»-К» прийняв на себе зобов’язання по сплаті відповідно до договору № 1 від 12.03.2004р., № 2 від 19.05.2004р., укладених між Дочірнім підприємством ДАК “Хліб України” “Кролевецький комбінат хлібопродуктів” та ПП Несторенко І.І.

Відповідно до п.2.2 Договору № 10 від 10.08.2004р. новий боржник - Приватне сільськогосподарське підприємство «Альянс»-К» зобов’язався погасити кредитору - ДП ДАК “Хліб України” “Кролевецький комбінат хлібопродуктів” суму 48 437 грн. 71 коп. , ПДВ 8072 грн. 95 коп. шляхом передачі майна згідно акту приймання передачі основних засобів.

01.09.2004р. згідно акту приймання-передачі Приватне сільськогосподарське підприємство «Альянс»-К» передало, а ДП ДАК “Хліб України” “Кролевецький комбінат хлібопродуктів” одержав приміщення магазину (68 кв.м.), камеру холодильну, холодильний прилавок, ваги ВТА.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази, які мають значення для вирішення справи по суті, вимоги позивача не можуть бути задоволені виходячи з наступного:

5 березня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №446, Приватним сільськогосподарським підприємством «Альянс»-К» придбано у власність нежитлове приміщення - магазин під літ. «А-1», що знаходиться за адресою: м. Кролевець, вул. Островського, 1 і складає 59/100 часток від всієї побудови, загальною площею 113,8 кв.м.

Згідно повідомлення Комунального підприємства «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» за №626 від 11 грудня 2006 року, 59/100 частин магазину по вул. Островського, 1 в м. Кролевець зареєстровано на праві власності за банкрутом -Приватним сільськогосподарським підприємством «Альянс»-К», що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст.334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення   договору   такий   договір   є нікчемним.

Таким чином, вимоги позивача про право власності на об’єкт нерухомого майна –59/100 частини магазину по вул. Островського ,1 в м. Кролевець є безпідставним та необґрунтованим і не підтверджується жодними документами.

Згідно ст. ст. 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи, не подав суду належних доказів, які б об’єктивно, і у визначеному законом порядку, підтвердили його позицію.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки вони протирічать вимогам чинного законодавства України і суд у позові відмовляє, тому, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову – відмовити.

СУДДЯ                                                                                                М.Б.РИЖКОВ

Повний текст рішення оформлено відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано суддею 30.07.2007 року.