Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2007
р.
Справа № 21/62-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О.,
судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Cоколовій Ю.І.

за
участю представників сторін:

позивач - Мальцева Г.Ю.

відповідач -  ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Ізюмриба», с.
Кам'янка, Ізюмський район, Харківська область (вх. № 2898 Х/3) на
рішення господарського суду Харківської області від 23.07.07 р. по справі №
21/62-07

за позовом
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Ізюмриба»,с.
Кам'янка, Ізюмський район, Харківська область

до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Ізюм

про стягнення 97 405,70 грн.

встановила:

Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Ізюмриба», с.
Кам'янка, Ізюмський район, Харківська область звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Ізюм  на свою
користь 97405,70 грн. заборгованості за договором підряду № 36 від 01.04.2005р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.07.07р. по
справі № 21/62-07 (суддя Пелипенко Н.М.) в задоволенні позову відмовлено в
зв'язку з недоведеністю позовних вимог, оскільки по договору № 36 від
01.04.2005р. замовником отримано та оплачено коропу більше від планового.

Позивач з даним рішенням місцевого господарського суду не
погодився, подав апеляційну скаргу та пояснення на неї, в яких вважає, що судом
порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини
справи, посилаючись при цьому на те, що ОСОБА_1. не дотримано кількісних
характеристик  3-х річного коропу за
вказаним договором, а тому вважає, що
відповідач повинен відшкодувати СЗАТ «Ізюмриба» недостачу даного
предмету підряду. Просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу та у додаткових
поясненнях вважає рішення суду першої інстанції прийнятим у повній
відповідності до норм матеріального та процесуального права і правильним
встановленням всіх обставин справи, в зв'язку з чим просить дане рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну. В
обґрунтування наданих заперечень відповідач посилається на те, що він виконав
всі умови договору підряду по кількісним показникам та здав коропу загальною
вагою більше, ніж  було передбачено
договором, але з об'єктивних причин, недовиконані якісні показники предмету
підряду. Крім того зазначає, що вини відповідача в неотриманні планових
показників при виконання умов договору немає, про що свідчить відсутність з
боку позивача будь-яких претензій та проведення ним остаточного розрахунку з
ОСОБА_1.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин
справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи
апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без
задоволення, а рішення без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення,
господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення
та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за
якими встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договор підряду № 36
від 01.04.2005р. Згідно з вимогами договору підрядник (відповідач по справі)
зобов'язався на свій ризик виконати, а замовник прийняти та оплатити роботи по
обслуговуванню ставка площею 130 га, що розташований на території Кам'янської
сільської ради, по вирощуванню та вилову рибопродукції.

Предметом договору підряду є рибопродукція, отримана підрядником
та передана замовнику в кількості та якості, що зазначена в додатку № 3 до
договору, що є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 3.3 договору сторони передбачили, що у випадку
недоприймання кількісних та якісних характеристик предмета підряду, підрядник
відшкодовує недостачу замовнику, нараховану по ринковим цінам рибопродукції, на
момент складання актів відлову
рибопродукції.

Згідно додатку № 3 до договору підряду № 36 від 01.04.2005р. та
акту приймання-передачі зарибка від 30.04.2005р. замовник передав підряднику
2-х річного коропу 2000 кг в кількості 33,3 тис. штук.

Після закінчення технологічного циклу вирощування риби, підрядник
здав замовнику 3-х річного коропу в розмірі 7,84 тис. штук вагою 4555 кг, що
підтверджено актами вилову рибопродукції та накладними, що знаходяться в
матеріалах справи, замість передбаченого додатком № 3 договору кількісного
показника 26,64 тис. штук 3-х річного коропу вагою 12500 кг.

Господарським судом також встановлено, що коропу 4-х річного було
здано замовнику значно більше ніж було посаджено на виконання умов договору №
36 від 01.04.2005р. Замовник прийняв короп 4-х річний в кількості, що
перевищувала планові показники та здійснив кінцеві розрахунки з підрядником по
договору № 36 від 01.04.2005р.

Оцінивши доводи, наведені позивачем в підтвердження його вимог
щодо  істотного порушення відповідачем
умов Договору в частині недостачі предмету підряду 3-х річного коропу, а також
доводи відповідача у справі про безпідставність позовних вимог, господарський
суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки по договору
№ 36 від 01.04.2005р. замовником отримано та оплачено коропу загальною вагою
більше від планового.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується
колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням,  що ґрунтується
на всебічному,  повному  і
об'єктивному  розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним
тоді,  коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх  відсутності
-  на  підставі
закону,  що регулює  подібні
відносини,  або  виходячи
із  загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржене рішення суду першої інстанції повністю відповідає
зазначеним вище вимогам, оскільки суд при його прийнятті взяв до уваги
обставини, суттєві для розгляду цього спору, а висновки, викладені в ньому,
узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку
регулюють спірні правовідносини,  що
призвело до прийняття правомірного рішення.

Аналізуючи умови укладеного між позивачем та відповідачем у справі
договору за № 36 від 01.04.05р. (далі, Договір) колегія суддів визначає, що за
своєю правовою природою він є Договором підряду, до якого повинні
застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні
умови виконання зобов'язання.

Згідно пункту 1.3 Договору предметом підряду є рибопродукція,
отримана підрядником та передана замовнику в кількості та якості, зазначеним в
додатку № 3 до даного Договору, який є його невід'ємною частиною.

Під кількістю предмету підряду слід вважати число одиниць кожного
виду                    рибопродукції.
Під якістю слід вважати середню масу одиниці кожного виду                        рибопродукції.

Відповідно з додатком № 3 до Договору відповідач отримав зарибку
33,3 тис. штук двох річного коропу та 74,38 тис. штук трьох річного коропу,
тобто разом  - 107,68 тис. штук.

Умовами Договору передбачено, що відповідач повинен був здати
замовнику 26,64 тис. штук трьох річного коропу (прийнятого двох річного) та
70,661 тис. штук чотирьох річного коропу (прийнятого трьох річного), разом -
97,301 тис. штук коропу.

Згідно актів облову відповідачем здано 7,624 тис. штук трьох
річного та 99,118 тис. штук чотирьох річного коропу, разом - 99,72 тис. штук
коропу, що, в свою чергу, на 2,441 тис. штук більше від договірної величини.

Таким чином, відповідач виконав всі умови договору по кількісним
показникам, але допустив відхилення від плану по кількості зданого коропу по
віковим групам, здавши чотирьох річного коропу більше ніж передбачалось умовами
договору, а 3-х річного коропу менш, ніж зазначено в додатку № 3, що не
заперечується сторонами по справі.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача в
апеляційні скарзі на неналежне виконання відповідачем умов Договору з підстав
недотримання ним кількісних характеристик предмету підряду 3-х річного коропу,
оскільки  відповідачем навпаки з
найліпшими показниками виконані якісні показники Договору, та здано саме
чотирьох річного коропу більше, ніж передбачено додатком № 3 до Договору, а
відповідно до п. 1.3 Договору під якістю слід вважати середню масу одиниці
кожного виду рибопродукції, під кількістю -
число одиниць кожного виду рибопродукції

Відповідно до  статей  526  та
525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до  умов  договору та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Апеляційним судом встановлено, що пунктом 7.2 Договору сторони
домовились, що в момент здачі-приймання рибопродукції вони здійснюють
розрахунок середньої маси по кожному виду рибопродукції. У випадку не
досягнення середньої маси одиниці отриманої рибопродукції відповідно до
обумовленої в додатку № 3 до Договору, не з вини підрядника, винагорода
підрядника розраховується виходячи з фактичної маси отриманої рибопродукції
згідно п. 3.2 Договору.

Також пунктами 7.3, 7.4 Договору передбачено, що здача-прийомка
предмету підряду повинна бути оформлена у вигляді актів облову, які
підписуються повноваженими представниками замовника та підрядника.

Матеріали справи свідчать про те, що акти облову складалися
повноважними представниками сторін, тобто, фактичні умови виконаних робіт за
договором підряду були погоджені ними, про що свідчать підписи і печатка сторін
на даних актах, кількість виловленої риби відображена в накладних, і СЗАТ
«Ізюмриба», на момент складання останнього акту облову 15.10.2005р., достовірно
знав кількість виловленого коропу як трьох річного, так і чотирьох річного
коропу.

Отже, позивач з такими умовами погодився  та здійснив з відповідачем розрахунок згідно
умов  п. 7.2 Договору, про що свідчать
платіжні доручення (т. 1 а.с. 182-189, 190-196).

Позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що після здачі предмету
підряду, оформленої у вигляді актів виловів відповідно до п. 7.3, 7.4 Договору,
виявлено факт недостачі трьох річного коропу, а тому вважає, що відповідач
згідно п. 3.3 Договору зобов'язаний відшкодувати замовнику СЗАТ «Ізюмриба»
недостачу предмету підряду.

Проте, з такими твердженнями не погоджується  колегія суддів апеляційної інстанції,
оскільки за приписами статті 853 Цивільного кодексу України, замовник   зобов'язаний    прийняти
роботу,    виконану підрядником  відповідно до договору підряду,  оглянути її і в разі виявлення допущених у
роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них
підрядникові.

Якщо замовник  не  зробить
такої заяви,  він втрачає право у
подальшому  посилатися  на
ці  відступи  від
умов  договору  або недоліки у виконаній роботі.

Але, з матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття
вирощеної риби та складання актів облову рибопродукції будь-яких зауважень
стосовно якості та кількості виконаних робіт позивач до відповідача не
пред'являв. Претензій щодо неповного обсягу робіт та недостачі трьох річного
коропу позивач у визначеному законодавством порядку також не висував, та
здійснив з відповідачем розрахунок за виконану роботу відповідно до умов
Договору. При цьому акт прийомки-здачі виконаних робіт, як це передбачає пункт
4.1 Договору стосовно розрахунку,  не був
оформлений, про що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що позивач не представив жодних належних
доказів істотного порушення та неналежного виконання відповідачем умов договору
підряду  № 36 від 01.04.2005р., оскільки
останнім було здано рибопродукції більше ніж передбачалось умовами Договору,
тобто повністю виконані кількісні показники предмету підряду, а замовником
отримано та оплачено коропу, зокрема, чотирьох річного більше від
планового,  що є підтвердженням виконання
якісних та кількісних показників предмету підряду, тому як пунктом 1.3 Договору
сторони визначились, що якістю слід вважати середню масу одиниці кожного
виду   рибопродукції, а загальна маса
чотирьох річного коропу значно більше від маси трьох річного.

Окрім цього, позивач не представив належних доказів, які б
свідчили про допущення недоліків в роботі, що погіршало якісні або кількісні
характеристики предмету підряду, або допустив інші недоліки при виконанні
робіт.

Більш того, відповідно до пункту 6.3 Договору СЗАТ «Ізюмриба» мав
право перевіряти хід робіт  та  їх
якість, але жодних зауважень з боку позивача з цього приводу суду надано
не було.

Отже, за таких обставин є безпідставним посилання позивача на
пункт 3.3 Договору, як на підставу для відшкодування недостачі рибопродукції у
разі недотримання кількісних характеристик предмету підряду, оскільки позивачем
не доведено факт порушення відповідачем умов Договору щодо кількісних
показників рибопродукції.

На думку колегії суддів, позивач не обґрунтував і не довів
належними та допустимими доказами правомірність своїх позовних вимог до
відповідача. Разом з цим, факти, викладені в апеляційній скарзі та його
посилання на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції,
не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку про відсутність правових підстав для відшкодування недостачі трьох
річного коропу та стягнення грошових коштів в розмірі 97 405,70 грн., оскільки
наведені норми чинного законодавства, умови Договору та наявні у справі
матеріали свідчать про відсутність порушень відповідачем умов спірного
Договору, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та
такими, що правомірно залишені господарським судом без задоволення.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного
та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду
Харківської області від 23.07.2007р. по справі № 21/62-07 прийняте без порушень
норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача з яких подана
апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його
зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 853 Цивільного кодексу
України,                         ст. ст.
32-34, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів апеляційного господарського суду,  -

постановила:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого акціонерного
товариства «Ізюмриба», с. Кам'янка, Ізюмський район, Харківська область
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2007р.
по справі                     № 21/62-07
залишити без змін.

Головуючий суддя
Демченко В.О.

Судді
Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.