СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11 жовтня 2007 року
Справа № 2-10/3625-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Коляда Сергія Станіславовича, довіреність №215   від 03.01.2007,  акціонерного товариства "Фірма "Укргазбуд" в особі Будівельного управління № 1 акціонерного товариства Фірма "Укргазбуд";

відповідача: не з'явився,  товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Тітков С.Я.) від 05.07.2007 у справі № 2-10/3625-2007,

за позовом           Акціонерного товариства "Фірма "Укргазбуд" в особі (вул. Пірогівського, 19, корп. 2, Київ 110, 03110)

Будівельного управління № 1 акціонерного товариства Фірма "Укргазбуд" (вул. Київська, 307,Прилуки, Чернігівська обл.,17500)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс" (вул. Володарського, 39-б,Феодосія,98100)

про стягнення 194992,34 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.07.2007 (суддя С.Я. Тітков) позов акціонерного товариства "Фірма "Укргазбуд" в особі будівельного управління №1 акціонерного товариства Фірма "Укргазбуд" до товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс" про стягнення 194992,34грн. задоволено частково.

З відповідача на користь позивача стягнуто 50112,12грн. - інфляції, 15677,19грн. - 3% річних, 600грн. - державного мита, 35,40грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті частині - в позові відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

За клопотанням представника позивача, судочинство здійснювалось на російській мові у відсутності представника відповідача, якого було належним чином повідомлено про час та місце розгляду апеляційної скарги, який не надав суду доказів поважних підстав своєї відсутності та який не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності представника відповідача з представлених доказів в матеріалах справи, оскільки стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Позивач - акціонерне товариство "Фірма "Укргазбуд" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс", в якому позивач просив стягнути з відповідача на підставі статті 214 Цивільного кодексу УРСР і статті 625 Цивільного кодексу України збитків від інфляції в сумі 147649,27грн., 3 % річних в сумі 46830,76грн., нарахованих на суму основного боргу в розмірі 313200,78грн. за період з січня 2002  по січень 2007  включно, а також збитків в сумі 443,67грн. і 3 % річних в сумі 68,64грн., які нараховані на суму судових витрат в розмірі 1618,62грн. за період з липня 2005  по січень 2007  включно.

Крім того, 24.04.2007  позивач збільшив суму позову на підставі статті 625 Цивільного кодексу України і просив стягнути з відповідача збитки від інфляції на суму 175621,25грн. і 3 % річних на суму 48385,00грн., нарахованих на суму основного боргу в розмірі 313200,78грн., а також збитки від інфляції в сумі 566,52 грн. і 3 % річних в сумі 78,00грн., нарахованих на суму судових витрат в розмірі 1618,62 грн. станом на 01.07.2007.

15.05.2007 позивач заявив клопотання про розгляд позову до відповідача по стягненню збитків в сумі 5275,00грн. разом з позовом у справі №2-10/3625-2007.

07.06.2007  позивач подав заяву про прийняття позову до відповідача про стягнення збитків в сумі 5275,00грн., який вважати збільшенням позовних вимог у справі №2-10/3625-2007. Крім того витребувати в якості доказів матеріали справи №2-5/14258-2005,  № 2-17/268-2004.

В судовому засіданні 07.06.2007 представник позивача заявив усне клопотання про розгляд позовних вимог про стягнення 5275,00грн. не як збільшення суми позову в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України у справі №2-10/3625-2007, а про прийняття позову і про об'єднання справ в порядку статті 58 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2001  сторони уклали договір підряду №2/08 про будівництво газопроводу - відводу в смт. Приморський.

09.06.2003  до господарського суду Автономної Республіки Крим поступив позов підрядчика до замовника про стягнення 313200,78грн. боргу на підставі пункту 3.3 договору, 9396,02 грн. - 3 % річних на підставі статті 214 Цивільного кодексу УРСР, а також про стягнення штрафів на загальну суму 11096,02грн. і пені в сумі 18088,43грн.

Крім того, замовник пред'явив зустрічний позов про розірвання договору №2/08 від 02.08.2001  і стягненні з підрядчика 452127,00грн. збитків у зв'язку з поганою якістю виконаних робіт.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2004 у справі №2-17/268-2004 позов задоволений в частині стягнення основного боргу в сумі 313200,78грн., а в задоволенні останньої частини позову відмовлено.

Зустрічний позов залишено без задоволення в повному обсязі.

11.04.2005  Севастопольський апеляційний господарський суд розглянув скаргу замовника і задовольнив її: рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2004  скасовано, в позові акціонерного товариства "Фірма "Укргазбуд" відмовлено, зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс" задоволено.

21.07.2005  постановою Вищого господарського суду України касаційна скарга акціонерного товариства "Фірма "Укргазбуд" задоволена, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.04.2005  скасована, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2004  у справі №2-17/268-2004 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 06.10.2005 відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2005  у справі № 2-17/268-2004.

13.09.2005          господарським    судом    Автономної Республіки    Крим    у    виконання    рішення  господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2004 у справі №2-17/268-2004 і постанови Вищого господарського суду України господарським судом Автономної Республіки Крим виданий наказ від 21.07.2005  про   стягнення   з   товариства з обмеженою відповідальністю   "Восток-Газсервіс"   на  користь   акціонерного товариства  "Фірма "Укргазбуд" 313200,78грн. і судових витрат в сумі 1618,62грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.04.2006  наказ від 13.09.2005 визнаний не підлягаючим виконанню і 10.05.2006  виданий новий наказ про стягнення тих же грошових сум.

Ухвалою від 10.05.2006 господарський суд Автономної Республіки Крим представив відстрочку виконання рішення від 19.11.2004  до 01.10.2006.

Постановами Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.07.2006  і Вищого господарського суду України від 28.09.2006  ухвала від 10.05.2006 у справі №2-17/268-2004 залишена без змін.

До Верховного суду України постанови судів апеляційної і касаційної інстанції не оскаржувались.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2007 наказ від 10.05.2006  визнаний не підлягаючим виконанню і видано новий наказ про стягнення тих же грошових сум.

28.03.2007 платіжним дорученням №31 товариство з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс" перерахував акціонерному товариству "Фірма  "Укргазбуд" суму боргу.

29.05.2006          до господарського суду Автономної Республіки Крим  поступив і 02.06.2006 прийнятий до розгляду позов акціонерного товариства "Фірма "Укргазбуд" в особі 1 Будівничого управління № 1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс", в якому на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача за період з листопада 2004  по квітень 2006  збитки від інфляції і 3 % річних в загальній сумі 79966,62грн., які нараховані та стягнуті 313200,78грн. основного боргу, 1513,56грн. держмита і 105,60грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу  (справа № 2-17/10360-2006).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.09.2006  у справі №2-17/10360-2006 в задоволенні позову відмовлено.

При цьому, як і в рішенні від 19.11.2004  у справі №2-17/268-2004, суд послався на те, що позивачем не представлені докази пред'явлення до відповідача вимог в порядку статті 625 Цивільного кодексу України.

На підставі того, що такі вимоги не пред'являлися, то й обов'язків по їх задоволенню у відповідача не виникло.

Рішення у справі №2-17/10360-2006 позивачем не оскаржувалось.

13.02.2007 позивач знов звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до того ж відповідача про стягнення збитків від інфляції і 3 % річних за період з січня 2002  по березень 2007  включно.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача,  посилається на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки про порушення свого права він знав або повинен був знати у січні 2002; в суму боргу, сплату якого прострочив відповідач, необґрунтовано включені судові витрати, обов'язки по сплаті яких регулюються нормами процесуального, а не матеріального права; вимога про сплату боргу з урахуванням інфляції і 3 % річних за період з 2002 по січень 2007  позивачем не заявлялося; збитки від інфляції і 3 % річних являються проізводними від стягнення основного боргу і закінчення терміну позовної давності для стягнення основного боргу роблять неможливими задоволення і проізводних від цієї вимоги; спір між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав вже розглядався господарським судом, по якому прийняте рішення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач двічі пред'являв позови про стягнення з відповідача збитків, передбачених статтею 214 Цивільного кодексу УРСР і статтею 625 Цивільного кодексу України, а саме: у справі № 2-17/268-2004 - про стягнення 3 % річних на суму 9396,02грн. за період з 01.06.2002 по 31.05.2003  і у справі № 2-17/10360-2006 - про стягнення 3 % річних і збитків від інфляції на загальну суму 79966,62грн. за період з листопада 2004  по квітень 2006.

В задоволенні позовів відмовлено.

Обидва позови пред'являлися з однієї підстави: несплата боргу в сумі 313200,78грн.

13.02.2007  акціонерне товариство "Фірма "Укргазбуд" пред'явило товариству з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс" у третій раз позов про стягнення 3 % річних і збитків від інфляції на загальну суму 224006,35грн. (224006,25 грн.) за період з січня 2002  по березень 2007.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3 % річних за період з 01.06.2002  по 31.05.2003, 3 % річних і збитків від інфляції за період з листопада 2004  по квітень 2006, вже були предметом спору між тими ж сторонами, про той же предмет з тих же підстав і є рішення господарського суду Автономної Республіки Крим, який в межах своєї компетенції вирішив ці спори.

Таким чином, суд першої інстанції, обґрунтовано на думку судової колегії визначив, що позов в цій частині підлягає припиненню за пунктом 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. При пред'явленні позовів позивачем допущені порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим ці позови залишені без задоволення, не можуть бути в наступному розглянуті  і служити підставою для пред'явлення повторного позову.

Перелік обставин, після усунення яких позивач має право знов звернутися до господарського суду з тим же позовом, приведені в статті 81 Господарського процесуального кодексу України. Перелік носить вичерпний характер, розширювальному тлумаченню не підлягає і стосується можливості усунення позивачем порушених ним вимог процесуального, а не матеріального законодавства.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних за весь час прострочення.

З аналізу цієї статті слідує, що несплаченим своєчасно повинно бути тільки грошове зобов'язання, а індекс інфляції і 3 % річних боржник зобов'язаний сплатити за вимогою кредитора разом з боргом (при сплаті боргу).

Отже, сплата боргу повинна провадитись за вимогою кредитора, а не іншої особи, а борг, сплачений самим боржником, сплачується ним з урахуванням індексу інфляції і 3 % річних. Окремо від боргу сплата індексу інфляції і 3 % річних законом не передбачено.

На примусове виконання судових рішень стаття 625 Цивільного кодексу України не розповсюджується.

Захист прав стягувача у виконавчому провадженні забезпечується статтею 86 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 382 Кримінального кодексу України.

Таким чином, право вимагати від боржника сплати боргу з урахуванням інфляції і 3 % річних позивач мав до розгляду позову про стягнення боргу в сумі 313200,78грн. по суті, тобто до 19.11.2004.

З прийняттям судового рішення позивач права вимагати від боржника сплати боргу з урахуванням індексу інфляції і 3 % річних втратив.

Примусове стягнення боргу у виконання судового рішення здійснює не кредитор, а державний виконавець, а боржник повинен виконати вимогу не кредитора, а державного виконавця, перед яким він і його посадові особи несуть відповідальність.

Позивач просив стягнути з відповідача інфляцію і 3 % річних за період з січня 2002  по березень 2007  включно.

Господарський суд визнав, що задоволенню підлягають періоди: з січня 2002  по 01.06.2002  (інфляція 3 % річних) в сумі - 0,00 грн., 3887,12 грн. - відповідно, з червня 2002  по жовтень 2004  (інфляція) в сумі 50112,12 грн., з червня 2003 року по жовтень 2004 року (3 % річних) в сумі 11790,07 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 65789,31грн.

Роз'ясненням Вищого господарського суду України № 02-5/223 від 12.05.1999  в редакції від 04.06.2004 "Про деякі питання, пов'язані з застосуванням індексу інфляції" на яке посилається позивач не роз'яснює порядок застосування статті 625 Цивільного кодексу України.

Той факт, що збитки підлягають відшкодуванню з урахуванням індексу інфляції не оспорюється відповідачем і не являється предметом спору.

Пункт 4 Роз'яснення також не має відношення до справи, оскільки позов пред'явлено не у зв'язку з ростом цін на майно або роботи, а у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем заборгованості по розрахункам. Розмір якої з 2002  не змінився.

Ствердження відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності являється помилковим.

Відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у випадку пред'явлення особою і тоді, коли предметом позову являється лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання течія позовної давності починається знов. Час, який пройшов після переривання течії строку позовної давності, до нового строку не зараховується.

Позов про стягнення 3 % річних (частина вимоги, на яку мав позивач) пред'явлено 06.06.2003. Він розглянутий господарським судом Автономної Республіки Крим 19.11.2004 (справа № 2-17/268-2004). Судове рішення вступило в силу 21.07.2005.

Позов про стягнення 3 % річних і збитків від інфляції пред'явлено повторно і прийнято господарським судом Автономної Республіки Крим до розгляду 02.06.2006. Розгляд справи закінчено 19.09.2006  (справа № 2-17/10360-2006).

Таким чином, при розгляді даної справи строк позовної давності не може вважатися пропущеним.

За викладених обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що задоволенню підлягають збитки від інфляції в сумі 36644,49 грн. за період з червня 2003 року по жовтень 2004 року включно, та 3 % річних в сумі 13360,37 грн. за той же період. Загальна сума, яка підлягає задоволенню 50004,86 грн. В решті  позову  слід відмовити.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, при таких обставинах, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Отже, судова колегія не може прийняти до уваги посилання відповідача, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення  було прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.07.2007 у справі № 2-10/3625-2007 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-газсервіс"  залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

В.М. Плут