СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

25.09.07
Справа№ 26/303

За позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1., м. Володимиро-Волинський Волинської області

до відповідача:
Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Ерго”,
с. Малехів Жовківського району Львівської області

про стягнення
16 005,83 грн.

Суддя Деркач
Ю.Б.

при секретарі
Боровець Я.

Представники:

від позивача
ОСОБА_2. -представник

від відповідача не
з'явився

Представнику позивача роз'яснено
його права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України

Суть спору: Приватний
підприємець ОСОБА_1., м. Володимиро-Волинський Волинської області звернувся до
господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Науково-виробниче підприємство „Ерго”, с. Малехів Жовківського району
Львівської області про стягнення 16 005,83 грн.

Ухвалою суду від 03.09.2007 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на
11.09.2007 р. Ухвалою суду від 11.09.2007 р. розгляд справи відкладався до
25.09.2007 р.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду від 03.09.2007
р. та 11.09.2007 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не
заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

10.07.2006 р. між сторонами
укладено договір № 10-07/1 постачання товару (далі по тексту -договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
позивач зобов'язався постачати, а відповідач приймати та оплачувати на умовах
та в порядку, що визначається цим договором, товари в асортименті, кількості та
за цінами, вказаними в Специфікації та накладних, які є невід'ємними частинами
цього договору.

На виконання умов договору позивач
на підставі довіреностей по накладним (копії довіреностей та накладних
містяться в матеріалах справи) поставив відповідачу товар на загальну суму 27
660,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.1. договору передбачено,
що оплата за отриманий товар здійснюється в термін до 10 числа наступного
місяця за реалізований товар станом на останній день попереднього місяця.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач свої зобов'язання за договором перед позивачем щодо оплати за
отриманий товар виконав частково на загальну суму 9 000,00 грн. та частково
поверну позивачу товар на загальну суму 4 425,00 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за поставлений товар склала суму в розмірі 14
235,00 грн., що підтверджується актом взаємних розрахунків від 16.07.2007 р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач 27.03.2007 р. направити
відповідачу претензію з вимогою погасити заборгованість, яка останнім залишена
без відповіді та без задоволення.

Відповідно до п. 9.6. договору, за
несвоєчасну оплату товару Покупець (відповідач) сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день
прострочення. Позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну суму 1 030,61
грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем
нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 597,87 грн. та три
проценти річних на загальну суму 142,35 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення
повністю.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35,
44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов
задоволити повністю.

2.          Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Ерго”,
с. Малехів, вул. Коновальця, 31”б”, Жовківський район, Львівська область (р/р
3001 в ЗГРУ „Приватбанк” м. Львів, МФО 325321, )
на користь Приватного підприємця ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1, Волинська область (р/р
НОМЕР_1у ТзОВ ФБ „Фінанси та кредит” у Рівненській області, МФО НОМЕР_2,
ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3) 14 235 грн. 00 коп. основного
боргу, 1 030 грн. 61 коп. пені, 597 грн. 87 коп. інфляційних втрат, 142 грн. 35
коп. -3% річних, 160 грн. 06 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.
Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя
Деркач Ю.Б.