ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 7/228

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді:
Полянський А.Г.
Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська

на рішення

та постанову
Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2006 року
Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2007 року

у справі
№ 7/228 Господарського суду Івано-Франківської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Гранта”

до
1.          Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська
2.          Івано-Франківської міської ради

про
спонукання  до укладення договору купівлі-продажу, визнання права на викуп нежитлового приміщення

за участю  представників сторін:

позивача:
Фоміна В.Г., дов №23 від 15.10.07р.,

відповідача 1:
відповідача 2:

не з’явились,
не з’явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду  Івано-Франківської області від 11.12.2006 року у справі №7/228 (суддя Кашинський М.І.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2007 року   (судді: Кордюк Г.Т., Давид Л.Л., Краєвська М.В.), позов задоволено.

Визнано за позивачем ТзОВ “Гранта” право на приватизацію нежитлових приміщень по вул.Дністровській, 65, що у м. Івано-Франківську загальною площею 195, 2 кв.м. шляхом викупу.

Зобов’язано Фонд  комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська укласти із позивачем  ТзОВ “Гранта” договір купівлі-продажу орендованих нежитлових приміщень по вул.Дністровській, 65, що у м.Івано-Франківську  загальною площею 195, 2 кв.м. в запропонованій позивачем редакції.

Фонд  комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою,  в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2006 року у справі № 7/228 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу тим, що судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідач 2 відзивів на касаційну скаргу не надали.

У судове засідання 16.10.2007 року відповідачі не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Проте, неявка представників відповідачів не перешкоджає розгляду касаційної скарги, оскільки їх явка обов’язковою не визнавалась, а тому, Вищий господарський суд України, розглядає справу за наявними матеріалами відповідно до приписів ст. ст.75, 1115 ГПК України.

Заслухавши присутнього представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного суду  не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, місцевим господарським судом встановлено, що між сторонами був укладений договір оренди нежитлових приміщень першого поверху в буд. №65 по вул. вул.Дністровській, 65, м.Івано-Франківська,  загальною площею 195, 2 кв.м.

На підставі рішень виконавчого комітету Івано-Франківської міськради від 19.05.98р. №196 та від 22.10.02р. № 420 позивач здійснив поліпшення орендованого майна, вартість яких перевищує 25 відсотків залишкової вартості переданого йому в оренду майна.

Позивач звернувся до Івано-Франківської міськради 10.06.05р. з листом про приватизацію шляхом викупу вказаних нежитлових приміщень.

29.06.06 рішенням сесії Івано-Франківської міськради був затверджений перелік об’єктів комунальної власності м.Івано-Франківська щодо яких Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська доручалося провести незалежні оцінки їх вартості, до якого включені й зазначені приміщення.

Позивач провів незалежну оцінку орендованого приміщення, який передали  Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська, але рішення міськрадою з цього питання так прийнято й не було.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої виходив з того, що відповідно до ст.59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” рада проводить свою роботу сесійно і в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а оскільки остання цього не зробила, позивач правомірно звернувся до суду з вказаним позовом. При цьому місцевий господарський суд послався на вимоги Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” (ст.ст.12, 8,7).

Проте, з таким висновком суду колегія суддів Вищого господарського суду України погодитись не може з огляду на наступне.

В силу п.51 Закону України “Про державну програму приватизації” орендар отримує право на викуп орендованого ним об’єкта лише за умови прийняття рішення про приватизацію орендованого майна, а таке рішення згідно ст.7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” приймають місцеві ради народних депутатів, які за поданням органів приватизації затверджують переліки об’єктів, які перебувають у комунальній власності і підлягають: - продажу на аукціоні; - за конкурсом, або викупу.

Відсутність рішення сесії Івано-Франківської міськради виключає право на викуп.

До того ж, право на викуп орендованого майна орендарем відноситься до державного майна, а не комунального майна, яким є спірний об’єкт.

Із матеріалів справи також вбачається, що позов пред’явлено до двох відповідачів, але судом першої інстанції не вирішено питання щодо позовних вимог відносно відповідача 2.

Натомість у резолютивній частині рішення місцевий суд стягнув з нього державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Апеляційним судом у свою чергу цьому не було надано належної правової оцінки.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України, вважає, що судами не з’ясовано усіх обставин справи.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів, а також враховуючи, що господарськими судами порушено вимоги статті 43 ГПК України  щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

При новому розгляді справи суду слід взяти до уваги наведене, з’ясувати всі обставини справи, і, в залежності від встановленого та у відповідності до діючого законодавства вирішити спір.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 ГПК України в судовому засіданні за згодою присутнього представника позивача  оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.3 ст.1119, ст.ст. 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу  Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська задовольнити.

Рішення Господарського суду  Івано-Франківської області від 11.12.2006 року у справі № 7/228 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий    суддя                                                      Муравйов О.В.

Полянський А.Г.

Судді                                                                               Фролова Г.М.