ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.

№ 08/254-07

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії  суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,

Волковицької Н.О., Рогач Л.І.,

за участю представників сторін:

позивача

не з'явились (про місце та час
розгляду справи повідомлений належним чином)

відповідача

не з'явились (про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Приватного сільськогосподарського
підприємства “Марс”

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 28.08.2007

у справі

№ 08/254-07

господарського суду

Харківської області

за позовом

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

до

Приватного сільськогосподарського
підприємства “Марс”

про

стягнення 200 тон ячменю

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного
сільськогосподарського підприємства “Марс” (далі -ПСП “Марс”) про стягнення
заборгованості у розмірі 200 тон ячменю, яка виникла внаслідок неналежного
виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу б/н від
05.07.2007. Водночас, позивач заявив клопотання про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно, що є предметом спору, а саме 200 тон ячменю, що
належить ПСП “Марс”.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.08.2007 у справі          № 08/254-07 (суддя Ковальчук Л.В.)
задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на майно,
а саме 200 тон ячменю, яке належить ПСП “Марс” з огляду на те, що до вирішення
спору відповідач може провести відповідні дії по відношенню до цього майна,
внаслідок чого в подальшому може бути неможливою реалізація прав позивача.

Оскаржуючи зазначену ухвалу, ПСП
“Марс” подало апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої Харківським
апеляційним господарським судом було прийнято постанову від 28.08.2007 (судді:
Демченко В.О., Такмаков Ю.В.,
Плужник О.В.), якою ухвалу господарського суду Харківської області від
03.08.2007 залишено без змін з огляду на її відповідність чинному законодавству
та обставинам справи.

Не погоджуючись з постановою суду,
ПСП “Марс” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 28.08.2007 та ухвалу господарського суду Харківської
області від 03.08.2007, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого
позивачем клопотання про забезпечення позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи
касаційну скаргу. заявник посилається на неправильне застосування судами першої
та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме статті 66
Господарського процесуального кодексу України з мотивів недоведеності загрози
утруднення чи унеможливлення  виконання
рішення суду; ухвалою накладено арешт на майно, що має родові ознаки.

Від позивача відзиву не надійшло.
Сторони не скористались правом участі у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, проаналізувавши правильність застосування судами норм
процесуального права колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні
або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або перевіряти докази.

Як вбачається із матеріалів справи
та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивач, звертаючись
до господарського суду із заявою про забезпечення позову, належним чином її
обґрунтував, зазначивши, що відповідач може провести дії по реалізації цього
майна, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим в
подальшому виконати рішення суду.

З метою забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського спору, суддя, згідно пункту 10 статті 65
Господарського процесуального кодексу України, в необхідних випадках вирішує
питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи
має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського
суду.

Відповідно до статей 33 та 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень,
належними та допустимими у справі доказами.

Відповідно до статті 43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на те, що забезпечення
позову застосовується судом, як гарантія задоволення законних вимог позивача
під час розгляду справи, місцевий господарським суд, задовольнивши заяву
позивача про забезпечення позову, на підставі наявних у справі доказів та з
урахуванням фактичних обставин справи, дійшов правильного та обґрунтованого
висновку. Накладаючи арешт, місцевий господарський суд застосував заходи
забезпечення позову саме до спірного майна, відповідно до позовної заяви та
умов договору.

Апеляційний господарський суд,
переглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, належним чином перевірив викладені відповідачем
у апеляційній скарзі доводи щодо допущених місцевим господарським судом
порушень норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду, якими
відхилено доводи апеляційної скарги, ґрунтуються на належних та допустимих
доказах та аналізі норм матеріального та процесуального права, наведених у
постанові суду.

Як наслідок, прийнята апеляційним
судом постанова відповідає вимогам статті 105 Господарського процесуального
кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від
29.12.1976 "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи скаржника стосовно оцінки
обставин справи судом апеляційної та першої інстанції не приймаються колегією
суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України та з підстав їх суперечності обставинам справи.

Твердження заявника про порушення і
неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права
не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для скасування судових
рішень колегія  суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 частини 1 статті 1119,
статтею 11111  Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський  суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
сільського господарського підприємства “Марс” залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 28.08.2007 у справі № 08/254-07 господарського суду
Харківської області залишити без змін.

Головуючий
Т.Дроботова

Судді
Н.Волковицька

Л.Рогач