ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
У Х В А Л А

18.10.2007                                                                                             Справа № 31/249-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Науменка І.М., Герасименко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу

закритого акціонерного товариства  з іноземними інвестиціями „Кью Ей Менеджмент Ентерпрайз”, м. Дніпропетровськ

на рішення
від 09.08.2007

господарського суду
Дніпропетровської області

у справі
№ 31/249-07

за  позовом
Відкритого акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод”, м. Дніпропетровськ

до

закритого акціонерного товариства  з іноземними інвестиціями „Кью Ей Менеджмент Ентерпрайз”, м. Дніпропетровськ

про
розірвання договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2007 року у справі № 31/249-07 (Мороз В.Ф.) первісний позов задоволено.

Розірвано договір оренди від 03.11.1999 р. №630991152, укладений між Відкритим акціонерним товариством „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод” та Закритим акціонерним товариством з іноземними інвестиціями „Кью Ей Менеджмент Ентерпрайз”.

Стягнуто з Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями „Кью Ей Менеджмент Ентерпрайз”, м. Дніпропетровськ на користь Відкритого акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод”, м. Дніпропетровськ 85,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із того, що оскільки припинення Меморандум про Угоду  від 4 грудня 1997 р. є підставою для припинення договору оренди від 03.11.1999 р. №630991152, яка встановлена ст. 3 цього договору. Наведена умова договору не суперечить закону, погоджена сторонами, що узгоджується з положеннями ст. 627 ЦК України. Відповідно до ст. 785 ЦК України орендар у разі припинення договору зобов’язаний повернути орендодавцеві орендоване майно,таким чином відсутні достатні правові підстави для задоволення зустрічного позову щодо про усунення перешкод в користуванні об’єктом оренди. Окрім того, відповідачем в порушення ст. 33 ГПК України не надано належних доказів щодо чинення позивачем перешкод у доступі відповідача до орендованих приміщень.

Відповідач - не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що:

-          згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В цьому аспекті єдиним документом, який би посвідчив чинність фактів, викладених у рішенні міжнародного арбітражного суду, може бути лише рішення компетентного суду на території України;

-          в Україні є чинним Закон України “Про міжнародний комерційний арбітраж”. Стаття 1 цього Закону визначає сферу його застосування, зокрема цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, однак, положення передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном. Статтями 35, 36 Закону передбачений порядок визнання та виконання рішення міжнародного арбітражного суду, підстави для відмови у його визнанні або виконанні. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 36 сторона, що спирається на арбітражне рішення або порушує клопотання про його виконання, повинна подати оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або належним чином засвідчену копію такого, а також оригінал арбітражної угоди, зазначеної у статті 7, або належним чином засвідчену копію такої. Якщо арбітражне рішення або угода викладені іноземною мовою, сторона повинна надати належним чином засвідчений переклад цих документів на українську або російську мови;

-          суд припустився помилки навіть у визначенні того, який саме документ було апостильовано. Так, цим документом є не рішення міжнародного арбітражного суду, як встановив суд, а лише посвідчувальний напис –документ підписаний Ненсі Т. Саншайн, яка діяла на посаді окружного клерка. Це підтверджується текстом самого цього напису та, власне, апостилю;

-          конвенція не регулює порядок визнання та виконання рішень міжнародного арбітражного суду. В цьому аспекті абсолютно помилковим є застосування судом положень Конвенції для визначення факту, на який можна спиратися у якості доказу, а також застосування до рішення у якості міжнародного арбітражного суду терміну “легалізація на території України”;

-          помилковим є застосування частини 3 статті 4 ГПК України з зазначенням про те, що міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачено законодавством України. Закон України “Про міжнародний комерційний арбітраж” та Конвенція, що скасовує вимогу  легалізації іноземних офіційних документів не протирічать одне одному, не встановлені різні правила. Ці акти регулюють різні правовідносини;

-          застосування Конвенції є порушенням матеріального права, оскільки суд не мав права її застосовувати до правовідносин, які врегульовано  тільки  Закон України “Про міжнародний комерційний арбітраж”, порушенням матеріального права є незастосування статей 35, 36 вказаного Закону визначення правових наслідків рішення міжнародного арбітражного суду на момент розгляду справи;

-          судом не надано правової оцінки обставинам існування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2007 року по справі № 11/297-07 про роз’яснення ухвали суду від 15 червня 2007 року про накладання арешту. Ця обставина є важливою при вирішенні спору, бо стосується відсутності підстав користування чужим майном з боку ВАТ “Інтерпайп НТЗ”.

Спираючись на вищевикладені факти відповідач у апеляційній скарзі просить  рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2007 по справі № 31/249-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким ВАТ “Інтерпайп НТЗ” у задоволенні позову відмовити, вимоги зустрічного позову задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2007 року апеляційна скарга прийнята до провадження суду, її розгляд призначений на 18.09.2007 року, 18.09.2007 року розгляд апеляційної скарги відкладено до 04.10.2007 року, 04.10.2007 року розгляд апеляційної скарги відкладено до 18.10.2007 року.

18.10.2007 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від скаржника надійшла відмова від апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.100 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови.

Приймаючи до уваги, що заявлена відмова від апеляційної скарги не суперечить діючому законодавству, не порушує охоронювані законом інтереси інших осіб, іншою стороною ухвала суду першої інстанції не оскаржується, апеляційний господарський суд вважає за можливе прийняти відмову від апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 22, 86, 99, 100 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти від закритого акціонерного товариства  з іноземними інвестиціями „Кью Ей Менеджмент Ентерпрайз”, м. Дніпропетровськ відмову від апеляційної скарги по справі №31/249-07 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2007 року.

Провадження по апеляційній скарзі припинити.

Головуючий суддя                                                                     Л.М. Білецька

Судді                                                                                         І.М. Науменко

І.М.Герасименко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                             О.В.Водопоєнко