ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.09.07                                                                                       Справа №6/181/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Кричмаржевський В.А.  , Хуторной В.М.

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників:

позивача:          Панченко О.О., довіреність №3 від 18.01.2007р.;

відповідача:      не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 04.07.2007р.

у справі                         № 6/181/07

за позовом                    Відкритого акціонерного товариства «Біг Енергія» в особі

Запорізької територіальної філії ВАТ «Біг Енергія»,

м. Запоріжжя

до відповідача             Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя

про                                 стягнення 404.922,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством «Біг Енергія» в особі Запорізької територіальної філії ВАТ «Біг Енергія», м. Запоріжжя було подано позов до Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя про стягнення суми 404.922,58 грн. заборгованості за договором про надання овердрафту №05/18-07-06 від 31.07.2006р., укладеного між сторонами, у т.ч. 380.985,79 грн. основного боргу, 23.294,44 грн. заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом, 642,35 грн. пені.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 04.07.2007р. у справі №6/181/07 (суддя Місюра Л.С.) позов задовольнив: стягнув з відповідача на користь позивача суму 404.922,58 грн. заборгованості.

Рішення суду прийнято з посиланням на ст.526 ЦК України і ст.193 ГК України і мотивовано невиконанням відповідачем своїх договірних зобов’язань.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі ПП «Агротон», відповідач у справі, вказує на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачем вчасно виконувались обов’язки по сплаті боргу та процентів за договором, але з 31.01.2007р. з невідомих підстав банком не приймались платіжні доручення для сплати поточного боргу та погашення процентів. Судом не враховано припис ч.6 ст.193 ГК України, згідно якої зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2007р. у справі №6/181/07 скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

ВАТ «Біг Енергія» в особі Запорізької територіальної філії ВАТ «Біг Енергія», позивач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів та зазначає, що рішення суду прийнято з повним з’ясуванням обставин справи, з вивченням всіх наданих сторонами доказів, а також з урахуванням норм матеріального і процесуального права. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2007р. у справі №6/181/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №2481 від 05.09.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення. 06.09.2007р. від відповідача до суду надійшло клопотання, з посиланням на ст.77 ГПК України, про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивоване хворобою представника. Представник позивача заперечував проти заявленого клопотання та вважав за можливе розглянути справу по суті, зазначивши про наявність у відповідача наміру затягування судового процесу. Колегією суддів клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення, як необґрунтоване, з наступних підстав. Стаття 77 ГПК України обумовлює можливість відкладення розгляду справи лише у випадку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Проте, неявка представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки спір може бути вирішений за наявними у справі доказами. До того ж, в силу ст.28 ГПК України відповідач не був позбавлений права направити в судове засідання іншого свого представника, проте даним правом не скористався.

В судовому засіданні 06.09.2007р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням представника позивача розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Як випливає з матеріалів справи, 31.07.2006р. між ВАТ «Біг Енергія» в особі Запорізької територіальної філії ВАТ «Біг Енергія» (банк) і ПП «Агротон» (позичальник) був укладений договір про надання овердрафту №05/18-07-06, згідно з п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит, який проводиться через поточний рахунок позичальника, у межах встановленого ліміту, а позичальник зобов’язується повернути кредит, а також сплатити проценти за його використання та комісійну винагороду на умовах, встановлених цим договором.

Ліміт овердрафту за цим договором складає 500.000,00 грн. (п.4.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 31.08.2006р.).

Термін повного повернення овердрафта – 18.04.2007р. (п.3.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 31.10.2006р.).

Плата за користування коштами овердрафту складає 20 процентів річних (п.5.1 договору).

Плату за користування овердрафтом позичальник переказує своїми платіжними дорученнями та рахунок банку щомісяця, в останній банківський день місяця, за який нараховані проценти та по закінченні строку надання овердрафту (п.5.9 договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зобов’язань за договором не виконав і 18.04.2007р. кредит у формі овердрафту в сумі 380.985,79 грн. не повернув. Незважаючи на повідомлення про сплату процентів за овердрафтом, відповідач проценти за користування овердрафтом за період з 30.12.2006р. по 18.04.2007р. не сплатив і загальна сума заборгованості зі сплати процентів склала 23.294,44 грн. На підставі п.8.1 договору, позивачем нараховано суму 642,35 грн. пені за період з 01.02.2007р. по 20.04.2007р. У зв’язку з цим, в позові ставиться вимога про стягнення з відповідача суми 380.985,79 грн. основного боргу, 23.294,44 грн. заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом, 642,35 грн. пені за договором про надання овердрафту №05/18-07-06 від 31.07.2006р. Позовні вимоги гуртуються на приписах ст.ст. 562, 610, 611, 1054, 1055, 1069 ЦК України, ст.ст. 193, 230 – 232, 345, 347 ГК України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на договорі про надання овердрафту № 05/18-07-06 від 31.07.2006р., в редакції додаткових угод № 1 і № 2 до нього.

Згідно зі ст.345 ГК України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В основу позовних вимог покладені доводи позивача про неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань за овердрафтним договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193 ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вказувалось вище, термін повного повернення овердрафту був встановлений сторонами до 18.04.2007р., що випливає зі змісту п.3.2 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 31.10.2006р.).

У відповідності з 7.5.2 договору, відповідач взяв на себе зобов’язання вчасно повернути кредит.

Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога від 17.04.2007р. за №957 про повернення в строк до 18.04.2007р. заборгованості за овердрафтом, простроченим та нарахованим процентам за договором. Вказані вимоги банку відповідачем залишені без задоволення.

У строк, встановлений в договорі, відповідачем не сплачено суму 380.985,79 грн. боргу за овердрафтом. Доказів сплати відповідачем позивачу зазначеної суми суду не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 380.985,79 грн. боргу за овердрафтовим договором.

В порядку ч.2 ст.1054 ЦК України до правовідносин сторін застосовуються положення ст.1048 ЦК України, згідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Умовами п.5 договору №05/18-07-06 передбачено, що плата за користування коштами овердрафту складає 20 процентів річних (п.5.1). Нарахування банком процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день місяця, в розмірі, встановленому п.п. 5.1, 5.2 цього договору (п.5.3). Плата за користування овердрафтом сплачується позичальником на підставі наданого банком розрахунку процентів (п.5.8). Плату за користування овердрафтом позичальник переказує своїми платіжними дорученнями та рахунок банку щомісяця, в останній банківський день місяця, за який нараховані проценти та по закінченні строку надання овердрафту (п.5.9).

Згідно наданих банком розрахунків процентів, сума процентів за користування кредитом за період з 30.12.2006р. по 18.04.2007р. складає наступну суму 23.294,44 грн., у т.ч.: 7013,06 грн. – за період з 30.12.2006р. по 30.01.2007р.; 6052,55 грн. – за період з 31.01.2007р. по 27.02.2007р.; 6262,40 грн. – за період з 28.02.2007р. по 29.03.2007р.; 3966,43 грн. – за період з 30.03.2007р. по 17.04.2007р.

Вказану суму процентів на підставі наданих банком розрахунків відповідачем у встановлені строки сплачено не було. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 23.294,44 грн. заборгованості зі сплати процентів.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», платники коштів сплачують на  користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За ст.3 цього ж Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону,  обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової  ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п.8.1 договору №05/18-07-06 передбачено, що при несвоєчасному погашенні заборгованості за овердрафтом та/або процентам за його використання, тобто простроченню виконання зобов’язань за цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за весь період прострочення.

За період з 01.02.2007р. по 20.04.2007р. позивачем нараховано суму 642,35 грн. Вказаний розрахунок є обґрунтованим та узгоджується з положеннями Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань». Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 642,35 грн. пені.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача суму 404.922,58 грн. заборгованості за овердрафтним договором.

Посилання скаржника на приписи ч.6 ст.193 ГК України із вказівкою про те, що з 31.01.2007р. з невідомих підстав банком не приймались платіжні доручення для сплати поточного боргу та погашення процентів, колегією суддів до уваги не приймаються як необґрунтовані та такі, що не підтверджені відповідними доказами. Відповідачем не доведено неналежне виконання банком своїх обов’язків за договором, як і не доведено встановлених законом та договором підстав для несплати відповідачем у встановлені строки заборгованості за договором.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і спростовуються вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2007р. у справі №6/181/07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Кричмаржевський В.А.  Хуторной В.М.