ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.07.07 р.
Справа № 35/156

За позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Донецьк

До відповідача:  Управління державної служби охорони при
Управління МВС України в Донецькій області, м.Донецьк

Третя особа 1.: ОСОБА_2, м.Донецьк

Третя особа 2.: ОСОБА_3, м.Донецьк

про стягнення 23856,56 грн.

Суддя
Мальцев М.Ю.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4  за довіреністю

від відповідача: Каморніков Ю.С. за
довіреністю

від третьої особи 1.: не з”явився

від третьої особи 2.: не з”явився

В судовому засіданні 10.07.2007р.
була оголошена перерва до 16.07.2007р. для надання сторонами додаткових
документів

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької
області звернувся Приватний підприємець ОСОБА_1, м.Донецьк з позовом до  Управління державної служби охорони при
Управління МВС України в Донецькій області, м.Донецьк  про стягнення 23856,56 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на Постанову Київського районного суду м.Донецька від 18.10.06р.,
висновок спеціаліста №4046/27 від 23.08.06р., договір НОМЕР_1 від 01.07.05р.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на
недоведеність позивачем розміру шкоди.

10.07.07р. позивач надав клопотання
про вихід за межі позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача  4620,13 грн. - суму боргу з врахуванням
індексу інфляції, а також 3% (7%)  річних
від простроченої суми, з посиланням на Закон України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”.

13.07.07р. позивач надав пояснення
на відзив яким фактично збільшив вимоги в частині стягнення моральної шкоди та
просить суд стягнути з відповідача 3000,00 грн. моральної шкоди, крім того,
також просить суд додатково стягнути з відповідача  матеріальний збиток у розмірі вартості  турбіни в сумі 4620,13 грн.

Треті особи без самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача та відповідача в засідання суду не
з'явились, письмові пояснення не надали.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

13.08.06р. о 15:40хв по вул. Артема
у Київському районі м.Донецька трапилася дорожньо-транспортна пригода.

Як зазначає позивач у позовній
заяві, водій ОСОБА_3, керувавши автомобілем ВАЗ-2104 н-з НОМЕР_2, який належить
відповідачу, здійснив ДТП в результаті чого маршрутному таксі „Мерседес Бенц
313” н/з НОМЕР_3 спричинені механічні пошкодження, а позивачу, як володільцю на
праві приватної власності транспортного засобу, спричинена матеріальна та
моральна шкода. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на  протокол огляду місця ДТП від
13.08.06р.,  схему, в якій, як зазначає
позивач, відображено, що  автобусу
„Мерседес Бенц 313” н/з НОМЕР_3 спричинені механічні пошкодження. На думку
позивача, на підставі цих документів був складений протокол  про адміністративне правопорушення з
визначенням вини водія ОСОБА_3. Вина ОСОБА_3, на думку позивача, підтверджена
також постановою судді Київського районного суду м.Донецька від 18.10.06р., про
що також не заперечує відповідач.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних
та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,
та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ст. 1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу,
яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і
такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки
у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до заключення
спеціаліста №4046/27 від 23.08.06р. Донецького науково-дослідного інституту
судових експертиз вартість відновлювального ремонту автобусу  „Мерседес Бенц 313” н/з НОМЕР_3 на момент
проведення дослідження складає 16920,88 грн. Сума вартості ремонтних робіт,
матеріалів та деталей які можуть бути замінені без врахування їх зносу складає
вартість відновлювального ремонту.

Крім того, на проведення
експертизи, позивачем були понесені витрати у сумі 340,08 грн., що
підтверджується квитанцією  НОМЕР_4 від
15.08.06р.

З огляду на зазначене суд вважає що
вимоги позивача щодо стягнення 16920,88 грн. - майнової шкоди та 340,08 грн. -
витрат на проведення експертизи обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на  недоведеність розміру шкоди не може бути
прийняте судом до уваги, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні
відомості про те, що транспортний засіб був відремонтований позивачем, а відтак
і вартість проведених ним робіт. Крім того, у даному випадку передбачений
спеціальний спосіб визначення розміру шкоди завданої майну потерпілого, а саме
розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, який в даному
випадку визначений заключенням спеціаліста №4046/27 від 23.08.06р. Донецького
науково-дослідного інституту судових експертиз.

Також позивач просить суд стягнути
з відповідача 6721, 00 грн.  - вартість
турбіни, але позивач не підтвердив понесені ним зазначені витрати, крім того
позивачем не доведений взаємозв”язок між необхідністю заміни турбіни з ДТП. З огляду
на зазначене суд вважає ці вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають
задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути
з відповідача 4095,60 грн. матеріальних збитків у вигляді втраченої вигоди, які
обґрунтовує простоєм автобусу на ремонті 144 години.

При обчисленні розміру упущеної
вигоди першочергове значення має визначення реальності, достовірності тих
доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного
обороту Під звичайними умовами обороту слід розуміти типові для нього умови
функціонування ринку,  на які не
впливають непередбачені обставини або обставини. Обов'язок щодо доведення
розміру тих доходив, яких особа отримала б
у випадку непосягнення на її право, покладається на потерпілого, у
даному випадку на позивача.  Але позивач
не довів розмір доходів, які б він міг реально отримати у разі не настання ДТП.

З огляду на зазначене, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення 4095,60 грн. є необґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню.

Також, позивач подав клопотання про
вихід за межі позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача  4620,13 грн. - суму боргу з врахуванням
індексу інфляції, а також 3% (7%)  річних
від простроченої суми, з посиланням на Закон України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”.

Клопотання позивача про вихід за
межі позовних вимог щодо стягнення з відповідача  4620,13 грн. - суму боргу з врахуванням
індексу інфляції, а також 3% (7%)  річних
від простроченої суми не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При відшкодуванні шкоди завданої
джерелом підвищеної небезпеки діючим законодавством України не визначений строк
виконання грошового зобов'язання.

За приписами ст. 1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу,
яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і
такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки
у повному обсязі.

Тобто,  грошове зобов'язання у даному випадку виникає
у відповідача тільки на вимогу потерпілого.

У матеріалах справи відсутні докази
пред'явлення позивачем вимоги відповідачу у розуміння ст. 530 ЦК України.

Таким чином, позивач взагалі не
довів того, що у відповідача виникло перед ним грошове зобов'язання у
відповідний строк.

Крім того, позивачем взагалі
невірно розраховані речні з посиланням на Закон України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, який передбачає нарахування
пені.

З огляду на зазначене суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення 4620,13 грн. - суми боргу з врахуванням індексу
інфляції, а також 3% (7%)  річних від
простроченої суми є недоведеними, необґрунтованими та такими що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

У позовній заяві позивач просив
стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 2500,00 грн. обґрунтовуючи ці
вимоги тим, що ним був перенесений стрес через спричинення майну збитків,
погіршився фізичний стан здоров'я, підвищився кров'яний тиск, появились головні
болі оскільки позивач є особою евакуйованою з зони відчуження внаслідок
Чорнобильської катастрофи у 1986р. В процесі розгляду справи позивач збільшив
вимоги в частині стягнення моральної шкоди та просить суд стягнути з
відповідача 3000,00 грн. моральної шкоди. Суд вважає вимоги позивача щодо
стягнення моральної шкоди у сумі 3000,00 грн. підлягають задоволенню частково у
сумі 2500,00 грн., оскільки позивач не надав суду доказів в підтвердження того,
що розмір моральної шкоди за період розгляду справи збільшився.

Заперечення відповідача, стосовно
того, що позивач не отримав будь-яких пошкоджень здоров'я під час ДТП  оскільки навіть не знаходився в автомобілі з
посиланням на ст.1167 ЦК України не приймаються судом до уваги, оскільки п.1
ст. 1172 передбачено, що юридична
або  фізична  особа
відшкодовує шкоду,  завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судові витрати підлягають стягненню
з відповідача  в порядку, що
передбачений  ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43,
49, 77, 78, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Цивільним
кодексом України  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до  Управління державної служби охорони при
Управління МВС України в Донецькій області, м.Донецьк про стягнення 35697,69
грн. з яких 32697,69 грн. матеріальної шкоди та 3000,00 грн. моральної шкоди
задовольнити частково у сумі 19760,96 грн., з яких 17260,96 грн. матеріальної
шкоди та 2500,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Управління державної
служби охорони при Управління МВС України в Донецькій області, м.Донецьк на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк: 17260,96 грн. -  матеріальної шкоди; 2500,00 грн. - моральної
шкоди

Стягнути з Управління державної
служби охорони при Управління МВС України в Донецькій області, м.Донецьк на
користь державного бюджету державне мито у сумі 257,61 грн. - витрати по сплаті
державного мита.

Стягнути з Управління державної
служби охорони при Управління МВС України в Донецькій області, м.Донецьк на
користь державного бюджету 118,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

За згодою сторін у судовому засіданні
16.07.2007 р. оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Текст
рішення підписано 16.07.07р.

Суддя