ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2007 р.
Справа  № 28/291-07-8356

За позовом   Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛАССА";

до відповідача   Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "РОСТОК"  Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах "Одеська регіональна Філія. Одеське міське управління"

про зобов'язання до вчинення певних дій

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Фірсов Д.О. - за дорученням;

Від відповідача:не з'явився;

Від відповідача: Коломійчук А.С. - за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА», звернувся із позовом до відповідачів –Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Росток»та Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»в особі Одеської регіональної філії, про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, зобов’язання Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Одеської регіональної філії внести до автоматизованої системи державного земельного кадастру відомості про право постійного користування Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області та про зобов’язання Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»в особі Одеської регіональної філії видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Представник позивача позовну заяву підтримує, на своїх вимогах наполягає.

Відповідач1 –Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Росток», про місце й час судових засідань був повідомлений належним чином, але у судові засідання представник не з’являвся, заперечення на позов надані не були, причини неявки не повідомлялися.

Відповідач2 –згідно пояснень представника у судовому засіданні проти позову заперечує.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у справі, суд встановив:

11 вересня 1992 року Затоківською селищною радою було прийнято рішення про надання позивачу земельної ділянки площею 3,3 га під розміщення оздоровчого закладу, об’єктів соцкультпобуту, яхт-клубу, в зв’язку з чим, позивачу було видано державний акт на право користування землею.

15 жовтня 2007 року позивач отримав листа від Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України»в особі Одеської регіональної філії за № 2389/01, у якому відповідач2 зазначив, що земельна ділянка №2, площею 2,5 га, відображена в державному акті на право постійного користування землею серії Б № 033553 не може бути зареєстрована за позивачем в авторизованій системі державного земельного кадастру через те, що в її межах розташована земельна ділянка площею 0,6743 га, яка передана Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Росток»в оренду строком на 25 років на підставі рішення Затоківської селищної ради     № 473.

Також, позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Росток»було отримано листа, в якому відповідач1 зазначив, що у позивача не має жодних прав на земельну ділянку, оскільки державний акт серії Б №033553 не відповідає вимогам чинного законодавства по формі та належним чином не зареєстрований. Крім того, відповідач1 вказав на те, що він розробляє проект відводу решти земельної ділянки.

Позивач вважає, що дії відповідачів щодо невизнання земельних прав позивача та, як зазначив позивач, спроби відповідача1 отримати у користування земельну ділянку, яка знаходиться в постійному користуванні позивача є протиправними і порушують права і охоронювані законом інтереси позивача. При цьому, позивач не заперечує проти закріплення за відповідачем1 частини земельної ділянки, яка раніше належала позивачу.

Затканих обставин, позивач з урахуванням положень ст. 95 Земельного кодексу України, ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, просить господарський суд Одеської області, визнати за ним право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га (2,5 га земельна ділянка №2, відображена в державному акті, за винятком 0,6743 га землі переданої відповідачу1), яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, а також позивач просить господарський суд Одеської області зобов’язати відповідача2 внести до автоматизованої системи державного кадастру відомості про право постійного користування позивачем земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області з видачею позивачу державного акта на право постійного користування зазначеної земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, які приймали участь у справі, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з’ясування і доведеність, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»з таких обставин.

Як було встановлено господарським судом, 11 вересня 1992 року Затоківською селищною радою було прийнято рішення про надання позивачу земельної ділянки площею 3,3 га під розміщення оздоровчого закладу, об’єктів соцкультпобуту, яхт-клубу, в зв’язку з чим, позивачу було видано державний акт на право користування землею.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним пункт 6 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2002р., щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже, відповідно до ст. ст. 7, 19 Земельного кодексу (в редакції 1992 року) позивач набув право користування земельною ділянкою площею 3,3 га, яка складається з ділянки № 1 площею 0,8 га та ділянки № 2, площею 2,5 га, та розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області та на теперішній час, відповідно до ст. 95, 116 Земельного кодексу України (що набрав чинності з 01 січня 2002 року) позивач є землекористувачем з відповідними правами та обов’язками.

Згідно матеріалів справи, позивач є належним землекористувачем земельної ділянки відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, яку займає відповідач1. При цьому, факт зайняття відповідачем1 земельної ділянки належної позивачу був підтверджений відповідачем1, про що свідчить лист відповідача1.

Статтею 95 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі, а порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

За таких обставин, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти закріплення за відповідачем1 частини земельної ділянки, яка раніше належала позивачу, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання за позивачем право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га (2,5 га земельна ділянка №2, відображена в державному акті, за винятком 0,6743 га землі переданої відповідачу1), яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області є правомірною та підлягає задоволенню.

Згідно Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року за № 174 «Про затвердження Тимчасового порядку  ведення державного реєстру земель»видача та реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки покладена на структурні підрозділи Центру державного земельного кадастру, що в межах міста Одеса здійснює Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»в особі Одеської регіональної філії.

Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»в особі Одеської регіональної філії не було видано позивачу відповідного державного акту, який би підтверджував право на постійне користування земельною ділянкою загальною, площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області і відповідно не було внесено до автоматизованої системи державного земельного кадастру відомості про право постійного користування позивачем земельною ділянкою, загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до частини 2 статті 92 Земельного Кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2002р., право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної форми власності. Тобто з моменту набрання чинності вказаним Земельним Кодексом України право на постійне користування земельною ділянкою можуть набути лише державні або комунальні підприємства, установи та організації –Земельний Кодекс України, що набрав чинності з 01.01.2002р. не має зворотної дії (згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи).

Проте, земельна ділянка, загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, була надана у користування позивачу на підставі рішення Затоківської селищної ради від  11 вересня 1992 року відповідно до Земельного Кодексу України (в редакції 1992 року) –ст. ст. 7, 19. При цьому, згідно ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування»–акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Тобто рішення Затоківської селищної ради від  11 вересня 1992 року згідно також зі ст. 19 Конституції України повинно бути виконаним. При цьому, про виконання вказаного рішення свідчить наявний у матеріалах державний акт на право постійного користування земельною ділянкою виданого позивачу.

Крім того, ані діючим законодавством України, ані законодавством України, яке діяло на час прийняття рішення Затоківською селищною радою від  11 вересня 1992 року про надання позивачу у постійне користування земельної ділянки не було встановлено жодних обмежень стосовно строку звернення до відповідного органу для отримання (у даному випадку) акту на право постійного користування: Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005р. визнано таким, що не відповідає Конституції України –є неконституційним пункт  6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу»від 18 грудня 1990 року N 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Зазначеним рішенням Конституційного Суду України також визнано неконституційним і пункту 6 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2002р. та ст. 22 Земельного Кодексу України (в редакції 1992 року), право постійного користування на земельну ділянку виникає лише після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Отже, не видача позивачу відповідачем2 відповідного державного акту, який б підтверджував право на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області і відповідно не внесення до автоматизованої системи державного земельного кадастру відомостей про право постійного користування позивачем земельною ділянкою, загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача, в зв’язку з чим, господарський суд позовні вимоги позивача до відповідача2 вважає обгрунтованими, законними та такими, які підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»(67704, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Одеський, 11, п/р 0619 у відділенні «ПІБ, МФО 328458, 5) право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області.

3.          Зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України»в особі Одеської регіональної філії (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 32) внести до автоматизованої системи державного земельного кадастру відомості про право постійного користування Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»(67704, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Одеський, 11, п/р 0619 у відділенні «ПІБ, МФО 328458, 5) земельною ділянкою, загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області.

4.          Зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України»в особі Одеської регіональної філії (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 32) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»(67704, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Одеський, 11, п/р 0619 у відділенні «ПІБ, МФО 328458, 5) державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 1,8257 га, яка розташована в районі вузького місця коси Кароліно-Бугаз в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області.

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Росток»(68001, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Одеський, 11 п/р 0619 у відділенні «ПІБ»МФО 328458, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА» (67704, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Одеський, 11, п/р 0619 у відділенні «ПІБ, МФО 328458, 5) витрати по сплаті держмита у сумі 42 /сорок дві/ грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 /п’ятдесят дев’ять/ грн. 00 коп.

6.          Стягнути з Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України»в особі Одеської регіональної філії (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАССА»(67704, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Одеський, 11, п/р 0619 у відділенні «ПІБ, МФО 328458, 5) витрати по сплаті держмита у сумі 42 /сорок дві/ грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 /п’ятдесят дев’ять/ грн. 00 коп.

Рішення набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.