ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 р.
№ 02-4/4-30

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Дерепи В.І.,

суддів
Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації землі"

на
ухвалу господарського суду Львівської області від 20 лютого 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року

у справі             № 02-4/4-30

за позовом

державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації землі"

до
державного відкритого акціонерного товариства Шахта "Надія"

про
стягнення  411 792,10 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

відповідача –Мокрій Р.З.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20 лютого 2007 року (суддя Н.Мороз), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року (судді Г.Кордюк, Л.Давид, Х.Мурська) позовну заяву повернуто без розгляду на підставі пункту 5 статті 63 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку об’єднанням в позовній заяві кілька вимог, не зв’язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами.

В касаційній скарзі державне підприємство "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації землі", не погоджуючись з прийнятими по справі судовими актами, просить їх скасувати посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, а справу передати на розгляд до господарського суду Львівської області.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі ухвалу і постанову господарських судів –без змін.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом Львівської області та Львівським апеляційним господарським судом норм процесуального права у вирішенні даного спору, і з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частити першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об’єднання вимог або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Правила об’єднання позовних вимог визначені частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як встановлено господарськими судами і вбачається з матеріалів позовної заяви, в ній об’єднані вимоги, які виникли з виконання шести різних договорів - № 9 від 10.01.2001 року, № 9 від 10.01.2002 року, № 9 від 16.12.2002 року, № 9 від 20.01.2004 року, № 9 від 19.01.2005 року та № 9 від 02.01.2006 року.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку відсутні як спільність підстав виникнення позовних вимог, так і доказів поданих на їх підтвердження.

Однорідність заявлених вимог не може бути підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду, оскільки згідно з частиною 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України об’єднання кількох однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу є правом судді, а не позивача.

Отже посилання скаржника на невірне застосування господарським судом Львівської області та Львівським апеляційним господарським судом норм процесуального права при прийнятті судових актів є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 20 лютого 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року у справі № 02-4/4-30 залишити без змін, а касаційну скаргу державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації землі" - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко