ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.11.2007  року                                                            Справа № 15/415(18/510)

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                    Медуниці О.Є.

суддів                    Бородіної Л.І.

Перлов Д.Ю.

Секретар судового засідання:          Шабадаш Д.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури                                         Смирнов О.О., прокурор, посвідчення

№959 від 01.04.02;

від позивача                                         Шушняк Б.Б., головний спеціаліст

юридичного відділу, довіреність №2.22-30

від 17.01.07;

від відповідача                    Шидловська О.А., провідний юрисконсульт відокремленого підрозділу, довіреність

№1-3/3д-100 від 29.12.06;

від третьої особи –

Луганської обласної ради                    повноважний представник в судове

засідання не прибув;

від третьої особи –

Городищенської селищної ради          повноважний представник в судове

засідання не прибув;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційне подання          Стаханово – Алчевського міжрайонного

природоохранного прокурора, м. Стаханов

Луганської області, в інтересах держави в особі Перевальської районної ради, м. Перевальськ Луганської області

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          09.10.07 (підписано 15.10.07)

по справі          №15/415(18/510)

(головуючий суддя – Пономаренко Є.Ю.,

судді – Мінська Т.М., Яресько Б.В.)

за позовом           Стаханово – Алчевського міжрайонного

природоохранного прокурора, м. Стаханов

Луганської області, в інтересах держави в особі Перевальської районної ради, м. Перевальськ Луганської області

до відповідача          Державного підприємства „Ровенькиантрацит”,

м. Ровеньки Луганської області

треті особи, які не заявляють

самостійних вимог на предмет

спору на стороні позивача:          Луганська обласна рада, м. Луганськ

Городищенська селищна рада, с. Городище

Перевальського району, Луганська область

про                                               стягнення 177292 грн. 92 коп.

ВСТАНОВИВ:

Представники третіх осіб в судове засідання не з’явились.

Враховуючи, що треті особи належним чином повідомленні про час і місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без участі представників третіх осіб.

Стаханово – Алчевський міжрайонний природоохранний прокурор (далі - прокурор), м. Стаханов Луганської області, звернувся до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Перевальської районної ради (далі - позивач), м. Перевальськ Луганської області, з вимогою про відшкодування з Державного підприємства „Ровенькиантрацит” (далі – ДП „Ровенькиантрацит”, відповідач), м. Ровеньки Луганської області, втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 177292 грн. 92 коп., які спричинені вилученням земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 40,8 га з сільськогосподарського обороту, зміною її цільового призначення (із земель сільськогосподарського призначення переведено в землі промисловості) та наданням її в постійне користування відповідачу для будівництва та обслуговування породного відвалу.

Заявою від 29.01.07 за №2.16-58 прокурор та позивач зменшили розмір позовних вимог до стягнення суми 176493 грн. 02 коп. у зв’язку зі сплатою ДП „Ровенькиантрацит” частини суми втрат сільськогосподарського виробництва (а.с.73;Т.1).

Рішенням господарського суду Луганської області від 09.10.07 у справі №15/415(18/510) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення господарського суду мотивоване необґрунтованістю заявлених вимог та невідповідністю їх нормам законодавства: ст.ст.90-92 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.90 №561-XII та положенням  Земельного кодексу України в редакції від 25.10.01 №2768-III.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що у Перевальської районної ради не виникло право вимоги відшкодування витрат сільськогосподарського виробництва, пов’язаних з передачею у 2001 році ДВАТ ЦЗФ “Комендантська” ДХК “Ровенькиантрацит” земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 40,8 га, оскільки обов’язок з такого відшкодування виник у відповідача ще до 01.01.02 перед іншою юридичною особою, а саме Луганською обласною радою.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, прокурор звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням від 24.10.07 №1540вих., в якому просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 09.10.07 у справі №15/415(18/510) та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з ДП „Ровенькиантрацит” втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 177292 грн. 92 коп. на користь Перевальської районної ради.

В обґрунтування доводів за апеляційною скаргою її заявник зазначив, що висновки господарського суду Луганської області, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи; що при винесенні рішення, яке оскаржується, були неправильно застосовані норми матеріального права.

На думку скаржника, відповідно до вимог ч.2 ст.512 Цивільного кодексу України кредитором в зобов’язанні може бути не тільки правонаступник, а й особа, яка визначена законом, тобто це зобов’язання встановлюється не договором, а законом, в даному випадку ст.209 Земельного кодексу України в редакції від 25.10.01 №2768-III.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється його виконанням, здійсненим належним чином. Оскільки до теперішнього часу у ДП „Ровенькиантрацит” зобов’язання відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва не припинилося, це зобов’язання належить виконати на даний час, коли діють положення Земельного кодексу України, який вступив в дію з 01.01.02.

Крім того, прокурор вважає, що суд першої інстанції не дав оцінку діям відповідача у вересні 2006 року, які свідчать про визнання свого боргу перед місцевими бюджетами з відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, а саме часткова сплата боргу ДП „Ровенькиантрацит” в сумі 5332 грн. 65 коп. до ВДК Перевальського району (платіжні доручення від 20.09.06 та від 26.09.06 №291, №296, №295, №292) та ВДК Луганської області (від 20.09.06 №290, №294).

Розпорядженням від 31.10.07 голови Луганського апеляційного господарського суду відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційного подання Стаханово – Алчевського міжрайонного природоохранного прокурора, м. Стаханов Луганської області, в інтересах держави в особі Перевальської районної ради, м. Перевальськ Луганської області, від 24.10.07 №1540вих. на рішення господарського суду Луганської області від 09.10.07 у справі №15/415(18/510) призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. - суддя – головуючий, Бородіна Л.І., Перлов Д.Ю. – судді.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційного подання, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційне подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 31.03.03 №158 Державне підприємство “Ровенькиантрацит” створене в результаті реорганізації Державної холдінгової компанії (ДХК) “Ровенькиантрацит” та державних відкритих акціонерних товариств – дочірніх підприємств ДХК шляхом їх злиття за переліком, серед яких значився ДВАТ ЦЗФ “Комендантська” і є відокремленим підрозділом ДП “Ровенькиантрацит”,  (а.с. 14-24).

ДП “Ровенькиантрацит” згідно свого статуту є правонаступником прав і обов’язків ДВАТ ЦЗФ “Комендантська” ДХК “Ровенькиантрацит”.

Предметом даного судового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача втрат сільськогосподарського виробництва, заподіяних внаслідок вилучення сільськогосподарського угіддя для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.1998 третьою сесією Луганської обласної ради було прийнято рішення за №3/14 „Про надання та вилучення земельних ділянок ДВАТ ЦЗФ „Комендантська ДХК „Ровенькиантрацит” під будівництво плоского породного відвалу” (а.с.6;Т.1).

Цим рішенням вилучена земельна ділянка із землекористування агрофірми „Інтерагро” Городищенської селищної ради Перевальського району та надана у користування ДВАТ ЦЗФ „Комендантська ДХК „Ровенькиантрацит” загальною площею 40.8 га, у тому числі для першої черги 18.8 га (покращених пасовищ) і для другої черги 22,0 га (покращених пасовищ 17.1 га, пасовищ 4.9 га) під будівництво плоского породного відвалу у постійне користування (пункт 1 рішення).

Пунктом 2 даного рішення затверджено вартість втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, пов’язаних з відводом земель; у першій черзі під будівництво плоского породного відвалу підприємства у сумі 1 500 000 грн., з яких 500 000 грн. у вигляді виключення направлено обласному Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на возвратній основі з послідуючим використанням за цільовим призначенням; для другої черги будівництва плоского породного відвалу підприємства у сумі 1475234 грн.

Пунктом 3 зобов’язано обласну державну адміністрацію забезпечити  виконання цього рішення.

Дане рішення було прийнято на підставі ст.90 Земельного кодексу України №561-XII в редакції від 18.12.90, яка передбачає, що втрати    сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, заподіяні вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для використання їх у  цілях, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства,  обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості земель у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ і організацій, підлягають відшкодуванню Уряду Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським Радам народних депутатів, а також відповідно до п.4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.97 №1279 (далі – Порядок №1279).

Постійно діючою оціночною комісією Перевальської районної державної адміністрації були визначені втрати власника землі (сільськогосподарського призначення), пов’язані з вилученням земельної ділянки, зміною її цільового призначення та наданням її в постійне користування ДВАТ ЦЗФ “Комендантська” ДХК “Ровенькиантрацит”, про що складено акт від 19.03.1998 (а.с.7;Т.1).

Згідно вказаному акту, який затверджений рішенням Луганської обласної ради від 03.09.1998 №3/14 та головою Перевальської районної державної адміністрації, втрати склали 2975234 грн. та повинні були бути відшкодовані ДВАТ ЦЗФ “Комендантська” ДХК “Ровенькиантрацит” згідно ст.90 Земельного кодексу України (в редакції станом на 03.09.1998) Луганській обласній раді протягом двох місяців після затвердження проекту відведення земельної ділянки, тобто до 03.11.1998.

Державний акт на право постійного користування землею площею   40,8 га виданий ДВАТ ЦЗФ “Комендантська” ДХК “Ровенькиантрацит” 26.12.2001 (а.с.11-14;Т.1).

На той час був чинним Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року N 561-XII.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів пропуску строку позовної давності.

За поясненнями відповідача, за період з 1999 року по 2001 рік втрати сільськогосподарського виробництва було частково погашено на суму 1793281 грн.

Невідшкодованими залишилися втрати в сумі 1181953 грн.

Дані доводи не спростовуються прокурором та позивачем, підтверджуються актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОП ЦЗФ „Комендантська” від 15.12.05.

Під час даної перевірки встановлено, що згідно акту звірки від 01.10.03 ОП ЦЗФ „Комендантська” сплачено 1793281 грн. втрат сільськогосподарського виробництва, в тому числі по другій черзі будівництва відвалу – 293281 грн. Залишок суми, що не сплачено складає – 1181953 грн., що є порушенням ст.ст.207, 209 Земельного кодексу України №2768-III в редакції від 25.10.01. Комісією запропоновано відповідачу у місячний термін сплатити вказану суму (а.с.61,62;Т.1).

Дана перевірка здійснена на вимогу прокуратури Луганської області.

28.12.05 за результатами перевірки постійно діючою оціночною комісією Перевальської районної державної адміністрації був складений новий акт визначення втрат власника землі (сільськогосподарського призначення) (а.с.64;Т.1).

Згідно вказаному акту відповідач повинен був перерахувати втрати сільськогосподарського призначення в загальній сумі 1181953 грн. наступним чином:

-          Луганській обласній раді –295488,55 грн.;

-          Перевальскій районній раді –177292,92 грн.;

-          Городищенській селищній раді –709171,80 грн.

Зазначений акт було складено з урахуванням положень Земельного кодексу України (в редакції від 25.10.01 №2768-III, яка набрала чинності з 01.01.02) та затверджено розпорядженням голови Перевальської районної державної адміністрації №774 від 30.12.05 (а.с.63;Т.1).

За довідкою фінансового управління Перевальської районної державної адміністрації №83 від 29.01.07 на відшкодування витрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва ДП „Ровенькиантрацит” перерахувало до Державного казначейства – 799 грн. 90 коп. за кількома платіжними документами: №291 від 20.09.06 в сумі 270 грн. 39 коп., №296 від 26.09.06 в сумі 529 грн. 51 коп. (а.с.48,51;Т.1).

У зв’язку із додатковими погашеннями відповідачем боргу на суму 799 грн. 90 коп., позивач заявою від 29.01.07 №2.16-58 зменшив суму вимог до 176493 грн. 02 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.01.07 по даній справі позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь Перевальської районної ради втрати сільськогосподарського виробництва – 176493 грн. 30 коп. (а.с.81-84;Т.1).

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 19.03.07 дане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.06.07 №18/510 постанову Луганського апеляційного господарського суду від 19.03.07 та рішення господарського суду Луганської області від 30.01.07 скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Судові акти першої та апеляційної інстанцій скасовано з наступних мотивів: суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги, посилались на п.4 Порядку №1279, яким передбачено відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом, а також на ст.29 Земельного кодексу України, суди не з’ясували до яких саме зобов’язань належить застосовувати порядок зарахування коштів, передбачений новим Земельним кодексом України (до тих, що виникли після набрання чинності новим Земельним кодексом, чи також до тих, що існували у попередній період).

Касаційна інстанція зазначила, що місцевий господарський суд, задовольняючи позов, не з’ясував чи припинилось зобов’язання відповідача по сплаті спірної суми відшкодування перед обласною радою.

Проаналізувавши дані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що набрання законної сили з 01.01.02 „новим” Земельним кодексом України від 25.10.01 №2768-III у Перевальської ради не виникло право вимоги відшкодування витрат за спірними правовідносинами, що виникли до набуття чинності даним Земельним кодексом України.

Судова колегія вважає даний висновок обґрунтованим, приймаючи також до уваги, що в Перехідних положеннях Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.01 відсутні норми, що передбачають застосування норм даного кодексу до правовідносин з відшкодування сільськогосподарських витрат, які виникли до введення даного кодексу в дію (тобто до 01.01.02).

Крім того, порядок і розмір відшкодування даних витрат було визначено рішенням Луганської обласної ради від 03.09.98 №3/12.

Дане рішення було прийнято на підставі ст.90 Земельного кодексу України №561-XII в редакції від 18.12.90.

Рішення на даний час не скасовано.

Порядок відшкодування витрат, їх розмір визначений рішенням обласної ради, не може бути змінений на підставі акту представників органу місцевого самоврядування та розпорядження голови Перевальської районної державної адміністрації від 30.12.05 №774, оскільки вони є актами різних гілок влади, ні підпорядкованих одна одній, тому судова колегія на підставі п.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України не приймає до уваги розпорядження від 30.12.05 №774, а також акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОП ЦЗФ „Коменданська” від 15.12.05 та акт визначення втрат землекористувачів, власників землі, пов’язаних із вилученням та наданням земельних ділянок для державних і суспільних потреб з земель сільськогосподарського виробництва від 28.12.05 (а.с.61-64;Т.1).

Згідно положень ст.43 Закону України „Про місцеве самоврядування” №280/97-ВР від 21.05.97, до виключної компетенції обласної ради відносяться питання, що вирішуються на пленарних засіданнях обласної ради, в тому числі вирішення питань з регулювання земельних відносин, про надання дозвілу на спеціальне використання природних ресурсів..., прийняття рішення про делегування місцевим державним адміністраціям окремих повноважень обласних рад (п.п.21, 22, 27 ст.43 Закону).

Отже повноваження райдержадміністрації не поширюються на рішення обласних рад.

Відповідно до ст.11112 Господарського процесуального кодексу України – вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

За таких обставин, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду Луганської області від 09.10.07 у справі №15/415(18/510) ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки скаржник звільнений від їх сплати Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

За згодою представників сторін присутніх у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання Стаханово – Алчевського міжрайонного природоохранного прокурора, м. Стаханов Луганської області, в інтересах держави в особі Перевальської районної ради, м. Перевальськ Луганської області, від 24.10.07 №1540вих. на рішення господарського суду Луганської області від 09.10.07 у справі №15/415(18/510) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 09.10.07 у справі №15/415(18/510) залишити без змін.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                                                      О.Є.Медуниця

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                Д.Ю. Перлов