ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.11.07                                                                                           Справа№ 18/329А

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                                Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                      Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянувши справу за позовом
Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Бродівському районі Львівської області

до
Бродівського виробничо-торгівельного центру (надалі
БВТЦ)  „Харчування”

про
стягнення податкового боргу

з участю представників сторін:

від позивача:   Наконечна С.І. –завідувач юридичного сектору (довіреність за №2186/10-0 від 14.05.2007 року);

від відповідача:   не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що ДПІ у Бродівському районі Львівської області  звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з БВТЦ „Харчування” податкового боргу на суму 3890,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

БВТЦ „Харчування” зареєстроване рішенням Бродівської міської Ради народних депутатів 04.12.1995 року, підтвердженням чого є Свідоцтво про державну реєстрацію від 04.12.1995 року.

Як платник податків позивач взятий на облік   ДПІ у Бродівському районі Львівської області 01.02.1996 року, що підтверджується Довідкою позивача за №89 від 26.09.2007 року.

Податковий борг підприємства становить 3890,26 грн.

Даний податковий борг виник із заборгованості:

-          по сплаті податкового зобов‘язання з податку на додану вартість в сумі 1656,32 грн., що підтверджується договором розстрочки №41 від 25.06.2001 року на суму 1279,55 грн. та податковим повідомленням-рішенням за № /0 від 06.06.2005 року на суму 376,77 грн.;

-          по сплаті податкового зобов‘язання з прибуткового податку в сумі 557,50 грн.,  згідно договору розстрочки №41 від 25.06.2001 року;

-          по сплаті податкового зобов‘язання з податку з власників транспортних засобів в сумі 274,57 грн., що підтверджується  договором розстрочки №41 від 25.06.2001 року на суму 122,57 грн., розрахунком податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів за №9404 від 14.03.2001 року на суму 76,00 грн. та податковим повідомленням-рішенням №/0/4501 від 10.10.2006 року на суму 76, 00 грн.;

-          по сплаті податкового зобов‘язання з комунального податку в сумі 504,95, що підтверджується договором розстрочки №41 від 25.06.2001 року на суму 82,83 грн., розрахунком сплати комунального податку за №1171 від 10.04.2002 року на суму 70,17 грн., за №8622 від 22.08.2002 року на суму 71,40 грн., за №13992 від 08.11.2002 року на суму 71,40 грн., а також податковим повідомленням-рішенням №/0 від 07.12.2005 року на суму 209,15 грн.

Окрім того, за несвоєчасну сплату податкового зобов‘язання органом державної податкової служби відповідачу було нараховано пеню в розмірі 876,92 грн.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, з наступними змінами та доповненнями, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (процедура адміністративного оскарження).

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

ДПІ у Бродівському районі Львівської області на адресу відповідача направила першу податкову вимогу за №1/73 від 25.10.2001 року на суму 199,57  грн., яка була вручена директору.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив у строк 30 днів, визначений підп. „б” підп.6.2.3 п.6.2 ст.6 цього ж Закону, у повному обсязі суму податкового боргу органом державної податкової інспекції було направлено платнику податків другу податкову вимогу за №2/252 від 29.11.2001 року на суму 384 грн. 34 коп., яка була отримана уповноваженою особою відповідача.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов‘язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про систему оподаткування” платниками податків, зборів є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обов‘язок сплачувати податки і збори (обов‘язкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України „Про систему оподаткування” одним із обов‘язків платників податків є обов‘язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов‘язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно частин 1 підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною 2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та під ставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з  Бродівського виробничо-торгівельного центру „Харчування”, , що знаходиться за адресою Львівська область, м. Броди,  вул. Привокзальна, 1,  в користь державного бюджету 3890,26 грн. податкового боргу.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя