ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е   Р І Ш Е Н Н Я
04.09.07 р.                                                                              Справа № 12/470в
Суддя господарського суду Донецької області Ушенко Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Алтай” м. Маріуполь
про перегляд рішення господарського суду від 20.01.04р. по справі №12/470в за нововиявленими обставинами
за позовом (по справі):Товариства з обмеженою відповідальністю „Алтай” м. Маріуполь
до відповідача (по справі): Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь;
та третьої особи (по справі): Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь;
про усунення перешкод в користуванні майном в частині розгляду заяви про стягнення судових витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвоката.
Товариство з обмеженою відповідальністю „Алтай” м. Маріуполь звернулась із позовом до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь та Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь про усунення перешкод в користуванні майном.
Рішенням господарського суду Донецької області від 21.10.02р. позов було задоволено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду зазначене рішення залишено в силі. Постановою Вищого господарського суду України від 23.07.03р. рішення суду та постанова апеляційної інстанції були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

20.01.04р. у справі було прийняте нове рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.04р. рішення було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.04р. рішення суду та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.04р. залишено без змін.

22.06.05р. Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь звернулось із заявою про перегляд рішення господарського суду від 20.01.04р. за ново виявленими обставинами.

01.09.05р. ухвалою господарського суду відмовлено в задоволені заяви про перегляд рішення від 20.01.04р. за ново виявленими обставинами.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.05р. ухвала господарського суду від 01.09.05р. залишена без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 25.01.06р. ухвала та постанова залишені без змін.

27.07.05р. ТОВ „Алтай” звернулось із заявою про стягнення з Науково-виробничого товариство з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь судових витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвоката.

24.02.06р. у справі була винесена додаткова ухвала, якою стягнено з Науково-виробничого товариство з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь на користь ТОВ „Алтай” витрати на послуги адвоката у сумі 2000 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.06р. додаткова ухвала від 24.02.06р. була скасована в зв’язку з порушенням процесуального законодавства, оскільки заява була розглянута за відсутністю сторін при прийнятті ухвали і прийнята постанова, якою стягнуто з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь на користь ТОВ „Алтай” м. Маріуполь витрати на послуги адвоката у сумі 2 000 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.06р. постанова Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.06р. та додаткова ухвала від 24.02.06р. були скасовані і заява про стягнення судових витрат передана на новий розгляд.

27.12.06р. по справі №12/470в за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Алтай” м. Маріуполь до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь та Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь про перегляд рішення господарського суду від 20.01.04р. по справі №12/470в за нововиявленими обставинами, господарським судом Донецької області при новому розгляді заяви про стягнення судових витрат була винесена додаткова ухвала, якою стягнуто з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Алтай” м. Маріуполь витрати за послуги адвоката у розмірі 2 000 грн. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.07р. по справі №12/470в скарга Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь залишена без задоволення, додаткова ухвала господарського суду Донецької області  від 27.12.06р. по справі №12/470в залишена без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.07р. постанова Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.07р. та додаткова ухвала господарського суду Донецької області від 27.12.06р. скасовані і справа в цій частині направлена на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду від 12.06.2007р. справа була прийнята до провадження в частині розгляду заяви ТОВ „Алтай” до НВ ТОВ „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь про стягнення судових витрат на послуги адвоката у сумі 2000 грн.

На новому розгляді позивач підтримав вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката у сумі 2000 грн. і в обґрунтування послався на договір №7-юр від 10.07.2005р., свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №1760 на імя Іванова І.Б. від 13.10.2004р., заяви про переказ готівки від 25.07.2005р. на сплату ТОВ „Алтай” на користь СПД –Іванова І.Б. за послуги згідно договору №7-юр від 10.07.05р.

При цьому представник позивача Іванов І.Б. зазначив, що 2.07.2007р. ТОВ „Алтай” була видана довіреність на представництво інтересів позивача у справі №12/470в, порушеної за заявою НВ ТОВ „Градієнт ЛТД” про перегляд справи за нововивявленими обставинами.

В зв’язку із складністю справи, необхідністю підготовки документів, письмових пояснень у позивача виникла необхідність в укладенні договору в письмовій формі на надання ним юридичних послуг як адвокатом.

Такий договір було укладено. В подальшому позивачем було сплачено 25.07.05р. 2000 грн. за надані адвокатські послуги згідно договору №7-юр від 10.07.05р., які позивач просить відповідно до ст..44 ГПК України відшкодувати як судові витрати послуги адвоката з урахуванням результатів розгляду заяви про перегляд за ново виявленими обставинами.

Відповідач заперечує проти заяви позивача про відшкодування витрат на послуги адвоката і зважає на те, що довіреність на участь у справі, на підставі якої представник позивача Іванов І.Б. приймав участь у розгляді заяви про перегляд справи №12/470в за нововиявленими обставинами, була видана 2.07.05р., а договір з Івановим І.Б. як адвокатом на надання адвокатських послуг був укладений 10.07.205р., який на його думку не відповідає вимогам закону.

Крім того, відповідач вважає, що кошти у сумі 2000 грн. Іванов І.Б. отримав як СПД, а не як адвокат і з урахуванням зазначених обставин вважає заяву ТОВ „Алтай” щодо стягнення судових витрат на послуги адвоката Іванова І.Б. у сумі 2000 грн. такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву позивача про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 2000 грн., надані позивачем докази, доводи та заперечення відповідача, думку третьої особи, яка при розгляді заяви просить вирішити її на розсуд суду, господарський суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст..44 ГПК України витрати на оплату послуг адвоката віднесені до складу судових витрат.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документів підтверджуючих витрати.

Позивачем була видана 2.07.05р. довіреність на участь у справі в якості представника позивача Іванова І.Б., який приймав участь у розгляді справи №12/470в про перегляд її за нововиявленими обставинами,  а 10.07.05р. позивачем був укладений у письмовій формі договір №7-юр від 10.07.05р. на надання правової допомоги з Івановим І.Б. як адвокатом і 25.07.05р. Іванову І.Б. було перераховано позивачем 2000 грн. через філію ПУМБ у м. Маріуполі.

Заява на відшкодування витрат на послуги адвоката надійшла до суду 27.07.05р., але не була розглянута судом по суті при прийнятті ухвали від 1.09.05р. за результатом розгляду заяви про перегляд рішення від 20.01.04р. за нововивявленими обставинами.

Під час нового розгляду справи на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених в постанові від 16.05.07р. позивачем були надані додаткові документи, а саме: заява  на  переказ  готівки  від  25.07.2005 р.,  квитанція від 25.07.05р. №19 про перерахування ТОВ „Алтай” на розрахунковий рахунок СПД Іванова І.Б. 2000 грн. згідно догововру №7-юр від 10.07.05р., меморіальний ордер від 26.07.05р. №15 про перерахування ТОВ „Алтай” на розрахунковий рахунок Іванова І.Б. 2000 грн. згідно договору №7-юр від 10.07.05р., виписку №10 від 26.07.05р. філії ПУМБ м. Маріуполя про перерахування ТОВ „Алтай” на розрахунковий рахунок Іванова І.Б. 2000 грн. згідно договору №7-юр від 10.07.05р., які були долучені до матеріалів справи і досліджені в судовому засіданні.

Як  убачається  зі  змісту   контракту  від  03.12.2004 р. гр.Папуш В.А.  призначений  на  посаду  директора   ТОВ  “Алтай” на  термін  з  3.12.2004 р.  до  02.12.2009 р.

Відповідно  до п.4.1.1 вказаного  контракту, директору  надано  право  без  довіреності  діяти  від  імені товариства  та  представляти  його  інтереси.

Відповідно  до  пункту 4.1.6.  контракту  директору  надано  право  укладати у  відповідності  з  діючим  законодавством  правові  на  інші  угоди,  у  тому  числі трудові  контракти  з  працюючим  персоналом.

На  підставі  наданих повноважень,  між  директором  ТОВ  “Алтай” Папуш  В.А.  (замовник)   та  адвокатом  Івановим І.Б.  (виконавець) 10.07.2005 р.  був  укладений  договір  № 7-юр  на  надання  правової  допомоги, пов’язаної з розглядом в господарському суді Донецької області справи №12/470в.

Пунктом 2.1 договору вартість послуг адвоката встановлена у розмірі 2000 грн. оплата вартості виконаних робіт, відповідно до п.2.2 Договору, здійснюється шляхом передоплати.

При  дослідженні  довіреності   № 31 /юр  від 02.07.2005 р. згідно якої Іванов І.Б. приймав участь в судовому засіданні при розгляді заяви за нововиявленими обставинами суд  встановив,  що  вона видана  до  укладання  договору  № 7-юр  від 10.07.2005 р.   з  адвокатом  Івановим  І.Б.

В матеріалах справи  також знаходиться  довіреність №31/юр на  ім’я   Іванова І.Б.,  видана  директором  ТОВ  “Алтай”Папуш В.А., датована 10.07.05р. (т.3 а.с. 188), в якій в якості підстави її видачі зазначено договір на надання правової допомоги №7-юр від 10.07.05р., яка була надана під час розгляду апеляційної скарги в Донецькому апеляційному господарському суді.

Статтею  244 Цивільного  кодексу  України  передбачено,  що  представництво,  яке  грунтуэться   на  договорі,  може  здійснюватись за  довіреністю.

Відповідно до ст.28 ГПК України представниками юридичної особи можуть бути (крім керівників підприємств та інших осіб, повноваження яких визначені законодавством або статутними документами), також особи, повноваження яких підтверджує довіреність від імені підприємства. Іванов І.Б. приймав участь в судових засіданнях при наявності довіреності від 10.07.05р. і договору на надання адвокатських послуг. Господарський процесуальний кодекс України не передбачає обов’язку сторони надати представнику нову довіреність в разі подальшого укладення в процесі розгляду справи договору з таким представником сторони як з особою, що має статус адвоката, на надання правової допомоги.

Таким  чином,  суд  приходить  до  висновку,  що Іванов І.Б. приймав участь в судовому засіданні як адвокат, з яким був укладений договір на надання правової допомоги саме у справі №12/470в при наявності повноважень підтверджених довіреністю.

Судом  досліджено   оригінал  заяви  про  переказ  готівки  від  25.07.2005 р, меморіальний ордер від 26.07.05р. №15 про перерахування ТОВ „Алтай” на розрахунковий рахунок Іванова І.Б. 2000 грн. згідно договору №7-юр від 10.07.05р., виписку №10 від 26.07.05р. філії ПУМБ м. Маріуполя про перерахування ТОВ „Алтай” на розрахунковий рахунок Іванова І.Б. 2000 грн. згідно договору №7-юр від 10.07.05р.

Як  убачається  з  перелічених вище документів,  вони  містять  відмітку  банка одержувача: філія   банку  ПУМБ   у  м. Маріуполі,”, одержувачем значиться “СПД фізична особа Іванов І.Б.”, призначення платежу: „оплата послуг відповідно до договору №7-юр від 10.07.05р. ТОВ „Алтай”. Оплата здійснена готівкою ТОВ „Алтай” через Шличкову К.І., яка була головним бухгалтером підприємства, нині заступник директора підприємства.

Відповідно  до  положень  ст.33 Господарського  процесуального  кодексу  України   кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  які   вона  посилається як  на  підставу  своїх  вимог  і  заперечень.

Як  було  вже  встановлено  судом, договір  № 7-юр  від 10.07.05р. укладено  з Івановим І.Б. як з адвокатом, а не як з СПД – фізичною особою Івановим І.Б. і  в  установленому  законодавством  порядку  він не визнаний таким,  що  суперечить  нормам  діючого  законодавства.

Статтею 44  Господарського  процесуального  кодексу  України  передбачено,  що до  складу  судових  витрат входить  послуги  адвоката. В  контексті  цієї  норми,  судові  витрати   за  участь  адвоката   при  розгляді   справи   підлягають сплаті  лише в тому випадку,  якщо  вони  сплачені  адвокату  стороною, котрій  такі  послуги  надавались.

Поняття особи,  яка  є адвокатом  наводиться  у  статті 2  Закону  України  “Про  адвокатуру”.

Таким  чином, стаття 44  Господарського  процесуального  кодексу  України  передбачає  відшкодування  судових  витрат сум,  які  були  сплачені  стороною  за  отримання  послуг, наданих  адвокатом,  а  не  будь-яким представникам. Після укладення договору №7-юр від 10.07.05р. Іванов І.Б. приймав участь у справі до прийняття судового рішення.

Згідно  частини третьої  статті 48  Господарського  процесуального кодексу  України  встановлено,  що  витрати,  що  підлягають  сплаті  за  послуги  адвоката,  визначаються  у  порядку  встановленому  Законом  України “Про адвокатуру”,  дія  якого  поширюється  тільки  на  осіб,  які  є адвокатами.

Статус Іванова І.Б. як адвоката підтверджується свідоцтвом на право заняття  адвокатською діяльністю № 1760 від 13.10.04р. , виданого на підставі  рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Обмеження на заняття адвокатською діяльністю, визначені в ст. 2 Закону України „Про адвокатуру” і реєстрація адвоката як суб’єкта підприємницької діяльністі не є перешкодою в здійсненні адвокатської діяльності.

До того ж , слід зазначити , що матеріали справи містять  Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Іванова І.Б. та Свідоцтво про сплату єдиного податку, з яких вбачається , що видом діяльності даного суб‘єкта  є надання послуг в області права .  Кошти, які були сплачені, на рахунок Іванова І.Б., відкритого як на СПД, у сумі 2000 грн., надійшли з призначенням платежу: за надання послуг за договором №7/юр від 10.07.05р., який був укладений з Івановим І.Б. як з адвокатом, а не як з суб’єктом підприємницької діяльності і перерахування коштів на рахунок відкритого як на СПД – фізичну особу не є безперечним доказом того, що кошти надійшли Іванову І.Б. не як адвокату.

Керуючись ст.44,46,48,49,88 ГПК України господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Прийняти додаткову ухвалу до ухвали господарського суду Донецької області від 01.09.2005р. у справі №12/470в.

Стягнути  з   Науково-виробничого  товариства  з  обмеженою  відповідальністю  “Градієнт  ЛТД” (вул.Февральська, 42, 87543,  Донецька обл., м.Маріуполь, р/р 0060 в Орджонікідзевському відділенні АКПІБ м. Маріуполя, , МФО 334389),  на  користь    ТОВ  “Алтай” м.Маріуполь  (вул.Февральська, 42, 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, р/р 0062  в Орджонікідзевському відділенні АКПІБ м. Маріуполя , МФО 334389)  витрати  за  послуги  адвоката  у  розмірі  2000  грн.

Суддя