ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.10.2007
Справа № 39/111-07

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва
О.С.- доповідача,

суддів:  Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

секретаря: Кононенко М.О.

за участю представників, які були
присутні у судовому засіданні 11.10.2007 року:

позивача: ОСОБА_4-
предст., дов.№5022 від 24.10.2005 року

відповідача: Коба О.В.- предст., дов.№1 від 15.01.2007 року

Семенко Ю.С.-
директор

третьої особи-1: не явився

третьої особи-2: не явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною
інвестицією “Чемпіонер” (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від
04.07.2007року у справі № 39/111-07

за
позовом:ОСОБА_1 (м. Київ)

до: товариства
з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Чемпіонер” (м.
Дніпропетровськ)

3-тя особа-1: ОСОБА_2 (м.
Київ)

3-тя особа-2: ОСОБА_3 (м. Дніпропетровськ)

про: визнання
частково недійсним рішення загальних зборів товариства

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 04 липня 2007 року по справі №39/111-07 (суддя
Ліпинський О.В.) були задоволені позовні вимогиОСОБА_1 (м. Київ) до товариства
з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Чемпіонер” (м.
Дніпропетровськ), за участю третіх осіб: ОСОБА_2 (м. Київ) і ОСОБА_3 (м.
Дніпропетровськ) про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з
обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Чемпіонер” від 05.09.2005
року в частині виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства та
перерозподілу статутного фонду товариства (рішення по першому та другому
питанню порядку денного згідно Протоколу №5 Загальних зборів від 05.09.2005
року). З відповідача на користь позивача стягнуто 85 грн. витрат по сплаті
державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач -товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією
“Чемпіонер” (м. Дніпропетровськ) подав апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від  04.07.2007року  по справі № 39/111-07 і відмовити у позовних
вимогах. В апеляційній скарзі заявник зазначає, що 22.06.2005 року ОСОБА_1
витребував у директора товариства для ознайомлення оригінали статутних
документів і правовстановлювальні документи на приміщення за АДРЕСА_1. Позивач
утримував у себе зазначені документи, тому товариство не мало змоги укласти
договір оренди та отримувати прибуток від орендної плати за ці приміщення,
тобто своїми діями позивач завдав шкоди товариству. Крім того, висновок суду,
що неприйняття участі у загальних зборах товариства не є невиконанням учасником
своїх обов'язків як учасника товариства є помилковим. Так 20.06., 05.08.,
05.09.2005 року відбулися загальні збори учасників товариства, на яких
необхідно було провести перерозподіл статутного фонду товариства у зв'язку зі
зміною складу учасників товариства -виключенням зі складу учасників ОСОБА_5,
але позивач на ці збори не явився, хоча у встановлений строк був повідомлений
про їх скликання. Оскільки в силу Закону України „Про господарські товариства”
і Закону України „Про державну реєстрацію підприємств” до органу державної
реєстрації для внесення змін до статутних документів необхідно надати оригінал
статуту (який утримувався позивачем) і зміни до статуту, які повинні бути
підписані всіма учасниками товариства і нотаріально посвідчені, то неявка
ОСОБА_1 була перешкодою для державної реєстрації змін до статутних документів,
а товариство більше 2 місяців не мало юридичної адреси. 05.09.2005 року позивач
знову не явився на загальні збори і про причини неявки не повідомив. Наявність
наказу про відрядження і посвідчення на відрядження не може бути визнано
поважною причиною, оскільки учасник товариства мав право доручити здійснити
певні дії представнику. У зборах 05.09.2005 року приймали участь учасники, яким
належить 75% голосів, тобто збори були правомочними. ОСОБА_1 було повідомлено
про загальні збори за 30 днів до їх скликання. Суд неправильно послався на
статут товариства, оскільки товариство при попередженні учасників про загальні
збори діяло у порядку ст.61 Закону України „Про господарські товариства”, так
як статут знаходився у позивача. Крім того, позивачу був виплачений його внесок
до статутного фонду, а незаконність виключення його із складу учасників
позивачем не оскаржувалася.

Позивач -ОСОБА_1 (м. Київ) -відзив
на апеляційну скаргу не надав. Представник позивача у судовому засіданні
пояснив, що вважає рішення обґрунтованим. Суд правомірно дійшов висновку про
порушення як порядку скликання загальних зборів, так і про відсутність причин
для виключення позивача зі складу учасників товариства.

Треті особи -ОСОБА_2 (м. Київ) і
ОСОБА_3 (м. Дніпропетровськ) у судове засідання не явилися. Ухвали суду про
прийняття апеляційної скарги і про відкладення розгляду справи направлялися на
адреси, зазначені у справі, але треті особи про причини неявки не повідомили.
Беручи до уваги, що неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, справа
переглядалася без участі представників третіх осіб за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні оголошувалася
перерва до 10.10  16 жовтня 2007 року.

Вислухав представників сторін,
переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд
встановив, що 5 вересня 2005 року відбулися загальні збори учасників товариства
з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією „Чемпіонер” (протокол №5
від 05.09.2005 року -а.с. 10), на яких були розглянуті наступні питання:

1.          Визначення планів діяльності
товариства й порядку звіту про їх виконання.

2.          Про зміну в складі учасників
(виключення зі складу Учасників ТОВ ІІ „Чемпіонер” ОСОБА_1 у випадку
неповернення статутних документів ТОВ ІІ „Чемпіонер”).

3.          Про перерозподіл статутного фонду.

4.          Про затвердження внесених змін у
статутні документи ТОВ ІІ „Чемпіонер” і реєстрації їх в органах влади.

5.
Про оцінку виробничо-господарської й комерційної діяльності товариства.

У зазначених зборах взяли участь
ОСОБА_2 (73% голосів) і ОСОБА_3 (2% голосів), що у сукупності складало 75%
голосів. У протоколі зборів зазначено, що учасник ОСОБА_1, який має 23% голосів
відсутній з невідомих причин.

Згідно протоколу зазначених
загальних зборів по 2 і 3 питанню (рішення з яких оспорюється позивачем) було
вирішено: на підставі ст.64 Закону України „Про господарські товариства”
виключити із числа учасників ТОВ ІІ „Чемпіонер” ОСОБА_1 за систематичне
невиконання своїх обов'язків і перешкоджання своїми діями досягненню цілей
товариства, оскільки ОСОБА_1 систематично не прибуває на загальні збори (три
рази), не бере участь і не цікавиться справами товариства, створює перешкоди в
державній реєстрації нової редакції Статуту товариства (друге питання);
затверджений статутний фонд товариства й перерозподіл часток у статутному
капіталі: розмір частки ОСОБА_2 -90% і розмір частки ОСОБА_3 -10% (третє
питання).

Відповідно до ст.64 Закону України
„Про господарські товариства”, яка була підставою для виключення позивача із
числа учасників товариства, учасника товариства з обмеженою відповідальністю,
який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає
своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на
основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш
як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому
цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

У оспорюваному судовому рішенні
зазначено, що неприбуття учасника на загальні збори за умов того, що
відсутність такого учасника не впливає на правомочність таких зборів, не може
розцінюватися як невиконання ним обов'язків учасника і, відповідно, бути
підставою для виключення його зі складу учасників. Цей висновок зроблений судом
на підставі аналізу ст.ст.10, 11 Закону України „Про господарські товариства”.

З таким висновком місцевого
господарського суду погодитися не можна в силу наступного: ст.11 названого
закону передбачено, що учасники товариства зобов'язані... нести інші обов'язки,
якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими
документами. На загальних зборах, які відбулися 27.06.2005 року (і на яких
позивач також не був присутнім), було прийнято рішення про внесення змін до
статуту товариства у зв'язку зі зміною місцезнаходження юридичної особи. Про
рішення загальних зборів позивача було повідомлено листами від 02.07.2005 року
№1 (а.с. 55) і від 14.07.2005 року №2 (а.с. 56), у яких також вимагалося
повернути оригінали правовстановлювальних документів для проведення державної
реєстрації змін до статутних документів. Згідно протоколу №4 загальних зборів
від 05.08.2005 року позивач також не взяв участь у загальних зборах товариства,
як не прибув на загальні збори 05.09.2005 року. Відповідно до ст.7 Закону
України „Про господарські товариства” зміни, які сталися в установчих
документах товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають
державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної
реєстрації товариства. Товариство зобов'язане у п'ятиденний строк повідомити
орган, що провів реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих документах,
для внесення необхідних змін до державного реєстру. Згідно ч.5 ст.8 Закону
України (в редакції станом на день проведення загальних зборів) установчі
документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово,
прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками),
якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Підписи
засновників (учасників) на установчих документах повинні бути нотаріально
посвідчені. Отже, до обов'язків учасника товариства входить також обов'язок
підписати зміни до установчих документів, якщо такі зміни прийняті на загальних
зборах товариства.

Систематична неявка позивача на
загальні збори товариства спричинила порушення з боку товариства норм чинного
законодавства в частині строків реєстрації змін до статутних документів
товариства, а також норм щодо обов'язковості підпису змін до установчих
документів учасником товариства.

Таким чином, товариство мало
підстави для виключення учасника, який не виконує свої обов'язки, що
перешкоджає досягненню цілей товариства. Оскільки мета товариства -отримання
максимального прибутку, а відсутність юридичної адреси унеможливлює як
укладення, так і виконання господарських договорів, то несвоєчасне внесення
змін до статутних документів є перешкодою здійснення цілей товариства.

Оскільки порядок внесення змін до
статутних документів встановлений законом, то посилання позивача на можливість
вирішення цього питання у порядку ст.60 Закону України „Про господарські
товариства” та п.8.4 Статуту товариства (шляхом опитування) не основане на
законі. Не приймається судом також посилання позивача на відсутність з його
сторони протиправних дій по відношенню до товариства, оскільки у даному випадку
мова йде не про дії, а про бездіяльність учасника товариства.

Місцевий господарський суд у
рішенні також зазначив, що виключення позивача зі складу учасників було
поставлено в залежність від повернення ним оригіналів статутних документів
товариства, а такі документи були повернуті до загальних зборів і ця обставина
підтверджується актом приймання-передачі документів від 23.08.2005 року (а.с.
79), що унеможливлювало прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 із числа
учасників товариства. При цьому місцевим господарським судом не було враховано,
що в силу ч.5 ст.61 Закону України „Про господарські товариства” з питань, не
включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх
учасників, присутніх на зборах. Оскільки на загальних зборах 05.09.2005 року
змінилася тільки підстава виключення учасника і це питання проголосовано
одностайно будь-які порушення порядку розгляду питання на загальних зборах про
виключення учасника зі складу засновників товариства порушені не були.

Щодо процедури скликання загальних
зборів, то місцевим господарським судом зазначено, що відповідно до п.8.6
Статуту товариства повідомлення у письмовій формі про засідання з призначенням
порядку денного повинно бути отримано кожним учасником не менше, ніж за 30 днів
до початку зборів. День відправки повідомлення та день зборів при цьому не
враховується. Оскільки повідомлення про збори учасників 05.09.2005 року
отримано позивачем за 4 дні до початку зборів (01.09.2005 року), то строки
повідомлення учасників про проведення зборів були порушені і це є підставою для
визнання недійсними рішень, прийнятих на загальних зборах. З таким висновком
місцевого господарського суду також не можна погодитися в силу наступного:
відповідно до ст.4 Закону України „Про господарські товариства” установчі
документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його
діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження,
розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу
прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок
прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна
кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів
та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Установчі документи повинні
також містити відомості, передбачені статтями 37, 51, 65, 67 і 76 цього Закону.
До установчих документів можуть бути включені інші умови, що не суперечать
законодавству України. Аналогічні положення містить також ст.82 ГК України.
Системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що положення статутних
документів не повинні суперечити законодавству.

Згідно ч.5 ст.61 Закону України
„Про господарські товариства” про проведення загальних зборів товариства
учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і
місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути
зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Таким чином, статутом повинно
визначатися тільки спосіб повідомлень учасників про скликання загальних зборів,
а строк повідомлення встановлюється законом і не може по іншому бути викладеним
у статутних документах товариства. Стаття 61 Закону України „Про господарські
товариства” не визначає, що є належним виконанням цього положення -вручення
повідомлення безпосередньо учаснику товариства, передача повідомлення поштовому
відомству для направлення учаснику та ін. Не визначається це і в інших
нормативних актах, які регулюють зазначені правовідносини -Цивільному кодексі
України та Господарському кодексі України.

Відповідно до ст.8 ЦК України якщо
цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом
цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію
закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до
загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Загальні засади законодавства, у
тому числі норми процесуальних кодексів свідчать, що обов'язок по повідомленню
вважається виконаним, коли повідомлення передано поштовому відомству для
направлення отримувачу. Оскільки відповідач своєчасно в межах встановленого
строку повідомив позивача про проведення загальних зборів шляхом направлення
повідомлення замовленою кореспонденцією, він не порушив строки, встановлені
законодавством.

Таким чином, загальні збори були
проведені із дотриманням порядку їх проведення та без порушення компетенції
загальних зборів щодо вирішення питання про виключення учасника товариства, що
є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд при прийнятті рішення також враховує, що позивач отримав
повідомлення з порядком денним 01.09.2005 року і про причини неявки на збори не
повідомив, хоча знав, що на зборах буде розглядатися питання про його
виключення із числа учасників товариства. Наявність відрядження у день
проведення зборів не свідчить про обізнаність учасників товариства про причини
неявки одного із учасників, оскільки їх про причини неявки не сповіщено. Крім
того, згідно ст.64 Закону України „Про господарські товариства” при вирішенні
питання щодо виключення учасника із товариства цей учасник (його представник) у
голосуванні участі не бере.

За таких обставин рішення прийнято
судом помилково із порушенням норм матеріального права та по неповно
дослідженим матеріалам, що є підставою для його скасування, а у повних вимогах
повинно бути відмовлено.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Чемпіонер” (м.
Дніпропетровськ) задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 04 липня 2007 року по цивільній справі №39/111-07
скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
на користь товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією
“Чемпіонер” (49026 м. Дніпропетровськ, вул. Далекосхідна, 17, ) 42 грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита за перегляд судового
рішення в апеляційному порядку.

Зобов'язати господарський суд
Дніпропетровської області видати наказ відповідно до вимог ст.ст.116, 117 ГПК
України.

Головуючий                                                                                            О.С.Євстигнеєв

Судді:
Л.О.Лотоцька

Р.М.Бахмат

З оригіналом згідно.

Помічник судді
М.В. Юрченко

16.10.2007р.