ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 р.
№ 4/41-17/5

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Данилова Т.Б.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Приватного підприємства "Артвіт", м. Львів

на
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 р.

у справі
№  4/41-17/5  Господарського суду Львівської області

за позовом
Дочірнього підприємства "Майс", м. Ковель,  Волинської області

до відповідача

третя особа

Приватного підприємства "Артвіт", м. Львів

ТзОВ "Сако Ойл Груп", м.Надвірна, Івано-Франківської області

про
стягнення заборгованості  на суму 288 584 грн.

За участю представників сторін:

від позивача –Альве Ж.В., директор ДП "Майс"

від відповідача –не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.04.2007р. у справі №4/41-17/5 за позовом Дочірнього підприємства "Майс", м.Ковель, Волинської області, до Приватного підприємства "Артвіт", м.Львів, за участю третьої особи без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТзОВ "Сако Ойл Груп", м.Надвірна, Івано-Франківської області, про стягнення заборгованості на суму 288584 грн., позовні вимоги позивача було залишено без розгляду з посиланням на п. 5 ст.81 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Майс", м. Ковель, Волинської області, задоволено. Ухвалу господарського суду Львівської області від 10.04.2007р. по справі №4/41-17/5 скасовано. Матеріали справи №4/41-17/5 направлено в господарський суд Львівської області для розгляду справи по суті.

Приватне підприємство "Артвіт", м. Львів звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 р. з підстав неправильного застосування норм процесуального права та залишити в силі ухвалу господарського суду Львівської області від 10.04.2007р. у справі №4/41-17/5.

Відповідно до розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 04.10.2007 р. у зв’язку з відпусткою судді Савенко Г.В. для перегляду справи в касаційному порядку утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді – Данилова Т.Б.,  Ходаківська І.П.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між Дочірним підприємством "Майс" та ТзОВ "Сако Ойл Груп" 04.02.2005р. був укладений договір комісії за №2 К/05.

Згідно п. 1.1 згаданого вище договору, Комісіонер - позивач у даній справі зобов'язується за дорученням Комітента - ТзОВ "Сако Ойл Груп" укласти в інтересах останнього від свого імені договір на купівлю продукції - жиру технічного великої рогатої худоби третього гатунку для виготовлення господарського мила.

У відповідності до умов договору комісії (п.3.2) Комітент зобов’язаний відшкодувати всі витрати здійснені Комісіонером при виконанні договору, зокрема, витрати пов’язані з придбанням товару, а також винагороду.

По факту поставки товару та на виконання замовлення - ТзОВ "Сако Ойл Груп" між сторонами по договору підписані акти здачі-приймання робіт від 09.06.2006р. та від 07.07.2007р., які долучено до справи.

Оскільки свої зобов'язання щодо сплати вартості отриманої продукції Комітент виконав неналежним чином, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості - 288584 грн. в примусовому порядку.

Сума зазначеної заборгованості підтверджується долученим до справи актом звірки взаєморозрахунків від 08.10.2006р.

Однак, позивач до звернення із позовною заявою до суду, звернувся 23.10.2006р. із вимогою до боржника, в якій просив до 05.11.2006р. погасити заборгованість в сумі 288584 грн. та зазначив, що у випадку несплати ним боргу він залишає за собою право стягнення в судовому порядку боргу як із ТзОВ "Сако Ойл Груп" так і з Приватного підприємства "Артвіт", м.Львів, з яким 12.10.2005р. був укладений трьохсторонній договір поруки, в якому відповідач по справі виступив Поручителем.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 10.04.2007р. у справі №4/41-17/5 залишив позовну заяву позивача без розгляду пославшись на те, що позивачем по справі на вимогу суду не було представлено доказів отримання боржником зазначеної вище вимоги від 23.10.2006р. за №92, а також взяв до уваги посилання боржника - ТзОВ "Сако Ойл Груп" на те, що останнім жодних вимог від позивача не надходило, а у разі отримання ним такої вимоги вона була б розглянута в розумний строк.

Проте, залишення позову без розгляду можливе лише з підстав, передбачених ст.81 ГПК України, які є вичерпними і не підлягають розширеному тлумаченню, однією із яких є право суду залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ст.81 ГПК України, яка передбачає право суду на залишення позову без розгляду, у випадку неподання позивачем суду витребуваних матеріалів, необхідних для вирішення спору.

Як встановлено апеляційним судом та вбачається із матеріалів справи, позивачем було надано всі необхідні документи необхідні для вирішення спору по суті, а суд першої інстанції повинен був на підставі наявних письмових доказів прийняти рішення щодо задоволення чи відмову в задоволенні позову.

Отже, підстави, які б надавали суду право на залишення позову без розгляду, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до  ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5,  111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Артвіт" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 р.   у справі  №  4/41-17/5  Господарського суду Львівської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                     Є. Першиков

Судді                                                                                               Т. Данилова

І.  Ходаківська