Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.07                                                                                            Справа №  09/3731а

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:          Шевченко  В. Ю. (доповідач по справі),

суддів:                                 Ткаченка  Б.О. суддів:                                 Гаврилюк  О.М

.

при секретарі судового засідання: Швидак С.І.

представники сторін:

від позивача:           Осадча Н.М. –дов № б/н від 05.01.2007 р., представник;

від відповідача:           Скрипник О.П. –дов №170 від 15.08.2006  р., представник

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді на постанову господарського суду Черкаської області від 19.09.2006 року

у справі № 09/3731а (суддя Курченко Н.М.)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінніс, ЛТД», м. Черкаси

до                    Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград

про          зобов’язання вчинення певних дій,

в  с  т  а  н  о  в  и  в :

ТОВ «Сінніс, ЛТД»звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Кіровоградської міжрайонної державної податкової інспекції про зобов’язання видати 27 патентів на здійснення діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу Кіровоградської філії ТОВ «Сінніс, ЛТД» відповідно до поданих заявок (а.с.2-4).

Під час розгляду справи судом здійснена заміна відповідача по справі Кіровоградської міжрайонної державної податкової інспекції на її процесуального правонаступника Кіровоградську об’єднану державну податкову інспекцію, а в подальшому заміна Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції на її процесуального правонаступника - Державну податкову інспекцію у м. Кіровограді (а.с.18, 38-39).

Постановою господарського суду Черкаської області від 19.09.2006р. позов задоволений повністю: зобов’язано ДПІ у м. Кіровограді видати Кіровоградський філії ТОВ «Сінніс, ЛТД»27 торгових патентів на здійснення діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу згідно поданої заявки на придбання патентів від 24.02.2006р с(а.с.40-42).

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Черкаської області від 19.09.2006р.

Апеляційним господарським судом ухвалою від 28.11.2006р. відкрито апеляційне провадження по справі № 09/3731а та, відповідно до ухвал від 29.11.2006р. та 07.12.2006р., проведені підготовчі дії та призначено справу до апеляційного розгляду.

В судовому засіданні 12.02.2007р. представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив постанову місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким в позові відмовити. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив постанову місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розпорядженням Заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року склад колегії суддів змінювався.

Вивчивши подані матеріали, заслухавши пояснення представників учасників провадження, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду виходить із наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що Кіровоградська філія позивача займається комерційною діяльністю, одним із видів якої є здійснення азартних ігор, ігор на гроші та використання гральних автоматів.

24.02.2006 року філія ТОВ «Сінніс, ЛТД»подала відповідачу за встановленою формою заявку на придбання 27 нових торгових патентів з надання послуг у сфері грального бізнесу для використання з 01.03.2006 року гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем у залі гральних автоматів по вул.Шевченка,15 (а.с.6). Платіжним дорученням від 24.02.2006 року №45 філія позивача сплатила 37800,00грн. з призначенням платежу: плата за придбання нових торгових патентів з 01.03.2006 року –27 шт. по 350 грн. на суму 9450,00 грн. за один місяць та за квартал 28350,00 грн. (а.с.7).

28.02.2006 року заступник начальника Кіровоградської ОДПІ листом №3039/10/15-0 повідомив позивача, що кошти в сумі 37800,00 грн., сплачені філією за придбання торгових патентів, згідно п.7.7. ст.7 Закону України №2181-ІІІ підлягають зарахуванню в порядку календарної черговості виникнення податкового боргу в рахунок його погашення. А нові торгові патенти будуть видані при погашенні податкового боргу з цього платежу та при здійсненні передоплати у відповідному розмірі. Сума податкового боргу, податковий період та підстави її виникнення в даному листі не зазначені (а.с.8).

10.03.2006 року філія позивача заявою за №15 на ім’я начальника Кіровоградської ОДПІ повідомляє відповідача на відсутність податкового боргу, просить провести перевірку та видати 27 торгових патентів з надання послуг у сфері грального бізнесу згідно поданої заявки (а.с.9-10).

17.03.2006 року на дане звернення позивача відповідач направив лист за №4581/10/15-0, в якому вказав, що за даними оперативного обліку на особовому рахунку підприємства станом на 24.02.2006 року рахувалася заборгованість по сплаті обов’язкових платежів –плати за патент в сумі 154164,13 грн., а станом на 16.03.2006 року рахується заборгованість в сумі 151899,61 грн., про що позивач неодноразово повідомлявся по телефону.

В зазначеному листі міститься посилання на те, що позивач не здійснив попередню оплату вартості торговельного патенту за весь період його дії, як передбачено ч.3 п.5 ст.5 Закону України “Про патентування”, і йому проведено нарахування плати за торговий патент згідно пункту 15 розділу другого Прикінцевих положень Закону №2505-ІУ “Про Державний бюджет на 2005 рік”.

Відповідач також вважає, що оскільки платники податків, які придбають торговий патент, не подають до податкових органів декларації (розрахунки) по цьому виду платежу, таким платникам не направляються податкові повідомлення про нарахування податкового зобов’язання по цьому платежу, а отже відсутні підстави для видачі підприємству торгових патентів на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу (а.с.24-25).

06.05.2006 року філія позивача звернулася до Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області із заявою за №24 на неправомірні дії посадових осіб ДПІ у місті Кіровограді, у якій вказує на неправомірну відмову у наданні 27 торгових патентів з надання послуг у сфері грального бізнесу (згідно заявки від 24.02.2006 року), за які сплачено 37800,00 грн. за перший та останній квартали їх дії, та протиправне зарахування сплаченої суми в рахунок погашення податкового боргу, який фактично відсутній (а.с.26).

26.05.2006 року ДПА у Кіровоградській області на дане звернення позивача, листом за №3101/10/15-129, з посиланням на ст.67, п.1 ч.2 ст.92 Конституції України, ст.ст. 14,15 Закону України “Про систему оподаткування”, п.3 ст.5 Закону України “Про патентування”, ст.57 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, ч.2 ст.4 глави 1 Бюджетного кодексу України,  вказала на правомірність вимоги податкового органу про доплату вартості торгового патенту (а.с.27-28).

01.11.2006 року позивач звернувся до відповідача із запитом за №112 щодо вартості торгового патенту та права на отримання нових торгових патентів (а.с.29).

16.11.2006 року начальник Кіровоградської ОДПІ на даний запит листом за №33271/10-0 роз’яснив, що підставою для придбання патенту є заявка, яка оформлена відповідно до вимог закону. Під час придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу суб’єкт підприємницької діяльності вносить одноразову плату у розмірі вартості торгового патенту за 3 місяці. Підприємство має право на отримання патенту виключно у разі виконання умов на його придбання, передбачених Законом України “Про патентування” (а.с.30).

Позивач не погодився з цим і звернувся з позовною заявою до суду.

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Черкаської області від 19.09.2006р. має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України “Про патентування”, зі змінами, були встановлені наступні ставки на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу у фіксованому розмірі (за рік):

- з 01.01.2004 року: для використання грального автомату з грошовим або майновим виграшем –2800,00 грн.; для використання грального столу з кільцем рулетки - 128000 грн.; для використання інших гральних столів (спеціальних столів для казино, крім столів для більярду) –96000,00 гривень; для використання столів для більярду –1200,00 грн.

- з 01.01.2005 року: для використання грального автомату з грошовим або майновим виграшем –4200,00 грн.; для використання грального столу з кільцем рулетки –192000,00 грн.; для використання інших гральних столів (спеціальних столів для казино, крім столів для більярду) – 144000,00 гривень; для використання столів для більярду –1800,00 грн.

Термін дії торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу становить 60 календарних місяців. Оплата вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу провадиться щоквартально до 15 числа місяця, що передує звітному кварталу.

Під час придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу суб'єкт підприємницької діяльності вносить одноразову плату у розмірі вартості торгового патенту за три місяці. На суму, сплачену під час придбання торгового патенту, зменшується розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в останній квартал його дії.

Відповідно до п.5 ст.5 Закону України “Про патентування” суб'єкт підприємницької діяльності може здійснити попередню оплату вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу за весь термін дії торгового патенту. При цьому суб'єкт підприємницької діяльності звільняється від обов'язків додаткового внесення вартості торгового патенту у разі, якщо прийнятими після цього актами законодавства збільшується його вартість.

Статтею 57 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", введеним в дію з 01.01.2004 року передбачено, що у 2004 році збільшується вартість торгового патенту на надання послуг у сфері грального бізнесу.

При цьому встановлені ч. 3 ст. 5 Законом України “Про патентування”"1400", "64000", "48000" стосовно вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу замінені відповідно цифрами "2800", "128000", "96000". Відповідні зміни щодо вартості торгового патенту Законом України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" внесені до ч. 3 ст. 5 Закону України “Про патентування”.

Статтею 47 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” від 23.12.2004 року №2285-ІУ, який набув чинності 01.01.2005 року передбачено, що у 2005 році збільшується вартість торгового патенту  за надання послуг у сфері грального бізнесу. Цією статтею передбачені зміни до ЗУ “Про патентування”, а саме: ст.5 Закону, стосовно вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу: “цифри “1400”, “64000”, “4800”, “2000”, “600”, “2400”, замінити відповідними цифрами “4200”, “192000”, “144000”, “6000”, “1800”, “7200”.

Пунтом 10 Постанови КМ України №1077 передбачено, що підставою для придбання торгового патенту є заявка суб’єкта підприємницької діяльності, складена за формою згідно з додатком. Згідно п.12 цієї Постанови торговий патент видається суб’єкту підприємницької діяльності під розписку у триденний термін з дня подачі заявки. Датою придбання торгового патенту є зазначена в ньому дата.

Філія позивача зробила заявку на придбання 27 нових торгових патентів з надання послуг у сфері грального бізнесу для використання грального автомату на період з 01.03.2006 року, що не заперечує відповідач. Відповідач також визнав, що квартальна вартість торгового патенту для використання грального автомату, на який зробила заявку філія позивача, становить 1050,00 грн. Відповідно, вартість 27 торгових патентів по заявці за квартал становить 28350,00 грн.

Позивач сплатив квартальну вартість 27 торгових патентів для використання грального автомату - 28350,00 грн. (1050,00 грн. х 27) та місячну вартість торгового патенту - 9450,00 грн. з розрахунку 350,00 грн. за місяць (27 патентів х 350,00 грн.), а всього 37800,00 грн. (28350,00 грн. + 9450,00 грн.).

Таким чином, філія позивача здійснила оплату на придбання нових патентів, на які подала заявку, по встановлених на 2006 рік ставках.

За викладених обставин судова колегія апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що філія позивача при поданні заявки на придбання торгового патенту виконала умови, встановлені Постановою КМ України №1077.

Апеляційний суд не погоджується з посиланням відповідача на наявність у позивача узгодженого податкового боргу з плати за торговий патент, з наступних підстав.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" передбачено, що плата за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності передбачена серед загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів), що обумовлює суть плати за торговий патент.

Розмір суми коштів на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу, порядок та строки їх сплати встановлені Законом України “Про патентування”, до якого вносились зміни щодо ставок на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі –Закон України №2181-ІІІ), податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно п.1.3 ст.1 Закону України №2181-ІІІ, податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

На думку податкового органу податковий борг позивача з плати за торговий патент, на який посилається відповідач, виник у минулих роках внаслідок не повного внесення позивачем до бюджету плати за торговий патент в зв’язку зі зміною ставок плати за патент, внесених Законами Про Державний бюджет України.

Відповідач самостійно зробив перерахунок плати за патенти та вніс коригування по особовому рахунку філії позивача. У листах-відповідях відповідача на заяви позивача відсутні обґрунтування та докази донарахованої податковим органом суми плати за торговий патент у сфері грального бізнесу, також відсутні дані з яких видів грального бізнесу змінені відповідачем ставки плати, у яких періодах та з яких причин.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з місцевим судом, що в разі виявлення податковим органом неповного внесення до бюджету плати за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності, узгодження зазначеної заборгованості мало відбуватися на загальних підставах. Тобто виявлені порушення мали оформлятись актом перевірки, на підставі якого приймається податкове повідомлення-рішення про донарахування плати. Донарахована у такий спосіб сума податкового зобов’язання підлягає узгодженню та погашенню у загальновстановленому порядку, який визначено Законом №2181-ІІІ, зокрема, статтею 5.

За таких обставин, донарахована відповідачем сума плати за торговий патент до подання філією позивача заявки за придбання торгового патенту, без перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення, не є податковим боргом в розумінні п.1.3 ст.1 Закону України №2181-ІІІ, оскільки не узгоджена належним чином.

Отже, посилання відповідача у листі від 26 лютого 2006 року на п.7.7. ст.7 Закону України №2181-ІІІ, як на правову підставу зарахування та проведення зарахування сплачених філією позивача коштів на придбання 27 нових торгових патентів в рахунок погашення податкового боргу, є безпідставним.

Висновок ДПА у Кіровоградській області у листі від 26 травня 2006 року про правомірність вимоги податкового органу щодо доплати вартості торгового патенту, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідач належним чином не узгодив зазначений податковий борг та не направляв позивачу вимогу щодо його сплати.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження відповідачем не доведені правомірність донарахування суми плати за торговий патент та узгодження у встановленому порядку зазначеного податкового зобов’язання.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відмова відповідача у видачі філії позивача 27 торгових патентів згідно поданої на їх придбання заявки від 24.02.2006 року, є протиправною.

Відповідно до ст.ст. 195, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що постанова господарського суду Черкаської області від 19.09.2006р. у справі №09/3731а прийняте при належному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, та у відповідності до чинного матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись: п. 1 ст. 198, ст. 200, п.1 ст. 205 КАС України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

у х в а л и в:

1.          Постанову господарського суду Черкаської області від 19.09.2006р. у справі №09/3731а залишити без змін, а апеляційну скаргу –Державної податкової інспекції у м. Кіровограді без задоволення.

2.          Справу №09/3731а повернути до господарського суду Черкаської області.

Ухвала апеляційного господарського суду, відповідно до ст. 254 КАС України, набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                          Шевченко  В. Ю.                                            Судді:                                                                                      Ткаченко  Б.О.  Судді:                                                                                      Гаврилюк  О.М