ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2007                                                                                             Справа № 6/372

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач),

Суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.;

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.,

за участю представників сторін:

від відповідача: Коряковцев Я.В., довіреність №127  від 04.04.07,  державний податковий інспектор юридичного відділу;

представник позивача у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у м. Кіровограді на  постанову господарського суду Кіровоградської області від 19.02.07р. у справі № 6/372

за позовом приватного підприємства “Гюенос”, м. Кіровоград;

до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді;

про визнання нечинним акта, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне підприємство “Гюенос”, звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом про визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 06.12.2006 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 25744,00 грн.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2007 року у справі № 6/372 (суддя Баранець О.М.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано нечинним рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 06.12.2006 року в частині застосування до приватного підприємства “Гюенос” штрафних (фінансових) санкцій в сумі 13600,29 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем при застосуванні штрафних санкцій відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № /0 від 06.12.2006 року не враховано вимоги ст. 250 Господарського кодексу України, яка передбачає, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

В зв’язку з чим суд дійшов висновку про неправомірність нарахування штрафних (фінансових) санкцій більш ніж за 1 рік до винесення рішення, тобто до 06.12.2005 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу позивач не надав.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами планової виїзної перевірки приватного підприємства “Гюенос” Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді встановлено порушення позивачем п.2.11 ст.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 637 від 15.12.2004 року, та рішенням № /0 від 06.12.2006 року застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 25744,00 грн.

Відповідно до п.1 Указу Президента України “Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” № 436/95 від 12.06.1995 року за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо неправомірності нарахування позивачеві штрафних санкцій за порушення, що мали місце більш ніж за 1 рік до прийняття оскаржуваного рішення, тобто до 06.12.2005 року.

З даним висновком погодився і представник відповідача у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги.

Судом першої інстанції проведений детальний розрахунок суми, що підлягає стягненню з позивача.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова господарського суду відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Кіровоградської області від 19.02.07р. у справі № 6/372 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                       Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                              І.А. Сизько

Суддя                                                                              І.В. Тищик