ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
жовтня 2007 р.
Справа № 51/341-07

вх. № 9573/6-51

Суддя господарського суду Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Шадура А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;
відповідача - Кочарова А.Г., доручення від 20.12.2006 року

розглянувши справу за позовом СПДФО ОСОБА_1., м.
Севатополь

до  ВАТ
"Харківхолодмаш" ,м. Харків

про розірвання договору та стягнення 17723,07 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій
просить суд розірвати договір № 64, укладений між сторонами 21.04.2005 року та
стягнути з відповідача на свою користь 17723,07 грн. заборгованості, витрати по
сплаті держмита у розмірі 177,23 грн. та витрати за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. Також позивач просить
стягнути з відповідача витрати за договором на надання юридичних послуг у
розмірі 2500,00 грн. Позов обгрунтовано тим, що існують суттєві порушення умов
договору купівлі-продажу №64 від 24.04.2007 року відповідачем.

12.09.2007 року до господарського суду відповідчем були надані
заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить суд припинити
провадження у справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України. В обгрунтування своїх
заперечень надав суду копію рішення господарського суду Харківської області від
10.05.2006 року, копію постанови Харківського апеляційного господарського суду
від 15.08.2006 року, копію постанови Вищого господарського суду україни від
09.11.2006 року.

Відповідно до п. 2 статті 80 ГПК України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого
органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Однак, в рішеннях господарських судів, копії яких надав до суду
відповаідач, а саме: копію рішення господарського суду Харківської області від
10.05.2006 року, копію постанови Харківського апеляційного господарського суду
від 15.08.2006 року, копію постанови Вищого господарського суду україни від
09.11.2006 року, предметом розгляду справи № 45/88-06 було визнання договору №
64 від 21.04.2005 року недійсним та стягнення 51000,00 грн., а предметом спору
по данній справі є розірвання договору № 64 від 21.04.2005 року та стягнення
17723,07 грн. заборгованості та 2500,00 грн. витрат на юридичну допомогу.
Оскільки визнання договору недійсним та розірвання договору мають різні правові
підстави, а таким чином і різні правові наслідки, тому в даному випадку існує
взагалі два різних предмета позову по даній справі та по справі №  45/88-06.

Суд, розглянувши зазначене клопотання відповідача про припинення
провадження у справі, не знаходить законних правових підстав для задоволення
заявленого клопотання відповідача, враховуючи, що предмет позову по справі №
51/341-07 та по справі № № 45/88-06 не співпадають.

22 жовтня 2007 року відповідач надав до господарського суду відзив
на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить залишити його без
задоволення. Зокрема посилається на те, що сплинув строк позовної давності, за
яким позивач має право звернутись до суду з відповіним позовом.

Позивач свого представника у судове засідання 22.10.2007 року не
направив.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.10.2007 року проти
позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову, зокрема,
посилаючись на підставу спливу строку позовної давності для подачі позову до
суду.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, встановив наступне.

21.04.2005 року між сторонами був укладений договір № 64,
предметом якого є купівля-продаж продукції та відповідно до умов якого (пункти
1.1., 2.1. договору), відповідач зобов"язується поставити, а позивач
прийняти та оплатити продукцію, а саме: холодильне устаткування (ПВХС-1-0,4/0,2
у кількості 3-х одиниць; ШХС-1-0,6/С у кількості 2-х одиниць).

Сума даного договору встановлена пунктом  3.1. договору та складає 20040,00 грн.
(двадцять тисяч сорок гривень 00 коп.)

Відповідно до п. 4.1. договору, позивач зобов"язаний провести
передплату у розмірі 50% від вартості товару, а суму, яка залишилась внести
поетапно до 15.05.2005 року - 3340,00 грн., до 15.06.2005 року - 3340,00 грн.
Кінцевий розрахунок у розмірі 3340,00 грн. провести не пізніше 15.07.2005 року.

Згідно з п.4.2. поставщик зобов"язаний поставити продукцію
згідно пункту 2.1. договору на протязі 7 (семи) днів з моменти зарахування на
розрахунковий рахунок постачальника передплати 50% від вартості товару.

Порядок доставки регулюється пунктом 5.1. договору, у якому
зазначено, що доставка товару здійснюється транспортом покупця.

При цьому ціна на продукцію, яка поставляється являється
фіксованою на день оплати( пункт 6.1. договору).

Відповідно до фундаментального загальноправового принципу
пріорітету спеціального закону перед законом загальним, для врегулювання
правовідносин у сфері господарювання застосовується Господарський кодекс
України, якщо в ньому міститься норма щодо конкретної сітуації.

Як визначено в частині 1 статті 223 Господарського кодексу
України, при  реалізації в судовому
порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені
Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини 8 статті 269 Господарського процесуального
кодексу, позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть
бути пред'явлені  протягом  шести
місяців  з  дня встановлення  покупцем
у  належному порядку недоліків
поставлених йому товарів.

Як свідчать матеріали справи, позивачем пропущений строк позовної
давності (шестимісячний термін) для пред"явлення позову до суду.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43,
44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                            Шарко
Л.В.

Повний
текст рішення підписаний 25 жовтня 2007 року.