ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2007
Справа №2-29/4213-2007

За позовом – Прокурора м.Феодосії, м.Феодосія в інтересах держави в особі Феодосійської міської ради, м.Феодосія.

До відповідача – Приватного підприємства «Солєкс», м.Київ.

Про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Калашников О.О. – представник, довіреність № 02-29 від 25.12.2006р.

Від відповідача – Ключник О.С. – адвокат;

Єремєєва Н.А. – представник, довіреність від 04.04.07р. №04/04-юр.

За участю прокурора – Сокол О.В.

Сутність спору: Прокурор м.Феодосії в інтересах держави в особі Феодосійської міської ради звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – приватного підприємства «Солєкс» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки по б-ру Старшинова у м.Феодосії напроти буд. №12) територіальній громаді, зобов’язання привести земельну ділянку в придатний для використання стан; стягнення матеріального збитку у сумі 61 330,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатніх не це правових підстав, оскільки фактично відповідач займає земельну ділянку значно більшого розміру ніж передбачено договором оренди, чим спричинив збитки в сумі 61330,82 грн.

Заявою від 13.04.2007р. прокурор змінив предмет позову та просив суд: зобов’язати відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку позивачу та зменшити площу використання землі до 0,1460 га відповідно до умов договору; зобов’язати відповідача привести спірну земельну ділянку в придатний для використання стан; стягнути з відповідача збитки в сумі 61330,82 грн.

Заява прийнята судом.

Заявою від 11.07.2007р. прокурор знову змінив предмет позову та просить суд: зобов’язати відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0008 га, розташовану по бульвару Старшинова у м. Феодосії напроти б. №12, Феодосійській міській раді шляхом її звільнення від трансформаторних будок та зменшити площу використання землі до 0,1460 га згідно договору від 13.05.2004р.; зобов’язати відповідача привести земельну ділянку в придатний для використання стан; залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з відповідача матеріального збитку в сумі 61330,82 грн.

Заява прийнята судом.

Відповідач відзив на позов не представив, однак проти позову заперечує з тих підстав, що він використовує спірну земельну ділянку у зв’язку з необхідністю забезпечити безпеку будівництва на земельній ділянці, що знаходиться у нього в користуванні на підставі договору оренди.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався в порядку ст. 69 ГПК України.

Розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2006р. спеціалістами західно-регіональної Державної інспекції з контролю та охороною земель АР Крим підчас була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства, під час якої був встановлений факт зайняття земельної ділянки площею 0,3493 га під будівельний майданчик Феодосійською філією приватного підприємства «Солєкс».

З цього приводу 20.10.2006р. складений протокол про адміністративне правопорушення та припис про усунення правопорушення. При перевірці виконання припису, що проводилась 23.01.2007р., було встановлено, що відповідач не усунув порушення земельного законодавства.

Згідно п.12 Перехідних положень ЗК України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Норма ст. 12 ЗК України передбачає, що до повноважень сільських, селищних, сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Суд встановив, що 09.12.2004р. між Феодосійською міською радою та відповідачем, укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,1460 га, розташованої по бульвару Старшинова напроти будинку 12 у м.Феодосії (а.с. 10-13, далі договір).

Відповідно до п. 2 договору, договір діє до 25.10.2007р.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що земельна ділянка надається в оренду для будівництва торгово-розважального центру.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем дійсно здійснюється будівництво двоповерхової будівлі, що підтверджується зокрема фототаблицею (а.с. 28).

Під час розгляду справи, за вимогою суду була проведена перевірка наявності або відсутності порушень земельного законодавства, з боку відповідача.

Так, відповідно до листа Держземінспекції від 07.07.2007р. акту перевірки від 05.07.2006р., на землях жилої та громадської забудови Феодосійської міської ради по бульвару Старшинова в районі будинку №12, відповідачем зайнята ділянка орієнтировачною площею 0,3493 га. На момент проведення перевірки, будь-які будівельні роботи не проводяться, будівельні матеріали з вказаної земельної ділянки вивезені. Однак на території самовільно зайнятої земельної ділянки знаходиться трансформаторна підстанція, яка огорожена та займає площу 0,0008 га.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що з метою розміщення відповідачем на спірній земельній ділянці КТПП, необхідна площа – 0,0190 га, складений та узгоджений із всіма службами акт вибору та дослідження земельної ділянки, відповідно до якого, комісія прийшла до висновку про можливість надання земельної ділянки площею 0,0190 га по бульвару Старшинова в районі будинку №12 у м. Феодосія для встановлення КТПП 250 кВа 6/0,4 КВт, відповідачу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач фактично узгодив знаходження на спірній земельній ділянці трансформаторної підстанції, яка у свою чергу забезпечить енергопостачання об’єкту будівництва.

Що ж до наявності огорожі спірної земельної ділянки, то цей захід на думку суду є необхідним та обов’язковим з огляду на можливу небезпеку для громадян.

Суд встановив, що біля об’єкту будівництва проходить пішохідна доріжка, та як вбачається з фототаблиці, мешканці м. Феодосія її використовують.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач виконує усі заходи для безпечного будівництва, що у свою чергу виключає можливість виникнення нещасних випадків з громадянами. При цьому такі заходи є тимчасовим явищем та є необхідністю до закінчення будівництва, тому суд вважає, що відповідач не яким чином не порушив права держави та відповідно позивача, оскільки спірна земля не використовується відповідачем під забудову, та як наслідок відсутні підстави припустити, що є загроза зміни її цільового призначення.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені – 12.07.2007р.

Повний текст рішення оформлений відповідно до ст. 84 ГПК України – 16.07.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.