СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

07 листопада 2007 року

Справа № 20-11/225

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової
Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивач, не
з'явився,

відповідач, не
з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1на рішення господарського суду міста
Севастополя (суддя Дмитрієв В.Є.) від 06 серпня 2007 року у справі № 20-11/225

за позовом           Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_2(АДРЕСА_1)

до Фізичної
особи - підприємеця ОСОБА_1(АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до відповідача, фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні
вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди № 30 від
25.01.2006. Уточнивши в процесі судового розгляду в суді першої інстанції
позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача 2530,00 грн. боргу з
орендної плати.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 06 серпня 2007 року у справі № 20-11/225 (суддя Дмитрієв В.Є.)
позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, стягнуто з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1на користь  фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2основну заборгованість в розмірі 2530,00 грн.,
витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн. та з
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 118,00
грн.

Не погодившись з рішенням суду,
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою,
мотивуючи вимоги скарги тим, що дане рішення прийнято з порушенням норм
матеріального і процесуального права, при неповному встановленні фактів, що
мають істотне значення для даної справи, у невідповідності висновків,
висловлених у рішенні, фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим рішення
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
відповідача наполягав на скасуванні судового рішення, посилаючись на
безпідставність позовних вимог.

Представник позивача просив
відмовити в задоволенні скарги й залишити судове рішення без змін.

В судовому засіданні, яке відбулося
05.11.2007, оголошувалась перерва.

07.11.2007 в судове засідання
сторони не з'явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, тим самим не скориставшись своїм процесуальним правом
участі у судовому засіданні.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України, зобов'язує сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання
представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх
участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія визнала неявку
сторін такою, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

При повторному розгляді справи в
порядку й на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія встановила наступне.

25.01.2006 між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено
договір оренди торгівельного обладнання № 30 (далі - Договір), відповідно до
пункту 1 якого позивач передає, а відповідач приймає у платне строкове
користування торгівельний стіл (кіоск) № 4.

Відповідно до пункту 1.3 Договір
укладений на строк до 31.12.2006, якщо до закінчення строку дії Договору жодна
сторона не заявить о припиненні його дії, Договір вважається продовженим на той
самий строк та на тих самих умовах.

Відповідно до пункту 3.1 Договору
розмір орендної платні за одне торгове місце складає 280 грн., згідно з пунктом
3.2 орендна плата сплачується кожного місяця з 25 по 31 число. У випадку, якщо
з будь-яких поважних причин орендар не може внести орендну плату у встановлений
строк, він зобов'язаний письмово попередити про це орендодавця, у цьому разі
останній має право продовжити строк оплати до 5 числа наступного місяця.

Вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і
відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає
підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції у
зв'язку з наступним.

Як було встановлено судом першої
інстанції, після закінчення строку дії договору 31.12.2006 жодна сторона не
заявила клопотання про припинення його дії, тому договір діє до 31.12.2007.

Відповідно до статті 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом
одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Відповідно до частин 2, 3 статті 17
Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені Договором.

Як підтверджується матеріалами
справи, відповідачем вимоги Договору виконувалися неналежним чином та не в
повному обсязі, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в розмірі
1680,00 грн.

05.03.2007 позивач надіслав на
адресу відповідача лист з проханням погасити заборгованість в розмірі
1680,00 грн. (арк. с. 8).

Відповідно до положень статей 525,
526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи судом
першої інстанції заборгованість склала 2530,00 грн. й не була сплачена
відповідачем, що й стало підставою для задоволення позову. Судом також вірно
вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обгрунтованості
позовних вимог, вважає, що рішення господарського суду прийнято у повній
відповідності до норм діючого законодавства, тому підстав для його скасування
або зміни немає.

Підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні, оскільки апелянтом не наведено жодного доказу в
підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі. Жодне твердження скарги не
спростовує висновків господарського суду щодо наявності підстав для задоволення
позовних вимог.

Керуючись статтями 101, 102, 103
(пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
міста Севастополя від 06 серпня 2007 року у справі № 20-11/225 залишити без
змін.

Головуючий суддя
Ю.В. Борисова

Судді
В.І. Гонтар

В.М. Плут