ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.                                                            Справа № 08/75-07 (н.р. 15/358-06)

вх. номер 2922

Суддя Господарського суду Харківської області

при секретарі Руденко Ю.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - Лук*яненко І.М. дов. №НФМ юр - 08/65 від 17.10.06р.

розглянувши матеріали справи за позовом: ВАТ "Полтавський Гірничо-збагачувальний комбінат", м. Комсомольськ

до  СТГО "Південна залізниця" м. Харків

про стягнення 12048,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача безпідставно стягнуту суму у розмірі 12048,00 грн., а також покласти на відповідача витрати по сплаті держмита в сумі 120,48 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на пропуск терміну позовної давності позивачем.

Позивач в судове засідання не з*явився.

Про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, ухвалою суду.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

До початку судового засідання відповідач звернувся до суду з заявою про фіксацію судового процесу за допомогою ведення протоколу судового засідання в паперовій формі. Вказана заява розглянута та задоволена судом як така, що не суперечить чинному законодавству та не зачіпає інтереси третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №01007/1240/88 від 24.12.2000р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно до умов договору (п.2.1) вантажовласник зобов*язався пред*являти залізниці у визначений термін місячні плани перевезень заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Залізниця зобов*язалась прийняти до перевезення вантажі вантажовласника, для чого подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов*язані з перевезенням вантажів.

Розрахунки на надані Залізницею послуги здійснюються на умовах попередньої оплати виходячи із очікуваною обсягу перевезень та послуг на підставі діючих тарифів.

Розмір плати за додаткові послуги для яких відсутні тарифні ставки визначаються домовленістю сторін і зазначаються в доповненні до цього договору (п.3.1 Договору).

Відповідач в односторонньому порядку телеграмою від 12.07.05р. змінив умои договору та встановив збір за попереднє надання номеру відправки при відправленні митного вантажу на експорт у розмірі 4 грн. за один номер.

Згідно ч.3 ст. 916 ЦК України робота та послуги, що виконуються на вимогу власника (володільця) вантажу і не передбачені тарифами, оплачуються за домовленістю сторін.

Відповідно ст. 2 Статуту залізниць України затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. за №457, статут залізниць України визначає обов*язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громодян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентується порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти основні положення експлуатації залізничних під*їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно ст. 58 Статуту Залізниць України розрахунки за роботи і послуги пов*язані з перевезенням вантажів, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюються державне регулювання тарифів проводяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить антимонопольному законодавству.

Відповідно до ст.58 Статуту залізниць України розрахунки за роботи і послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить антимонопольному законодавству.

Відповідно до ч.2 ст.17 Статуту залізниць України, умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами. В силу п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, списання грошей з рахунку платника проводиться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями у трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції та платника. Тільки після дотримання зазначеної процедури перший примірник накопичувальної картки надсилається ТехПД для стягнення зазначених у ній платежів.

Пунктом 2.10. названих Правил передбачено, що всі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, і ТехПД, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Як встановлено  судом, позивач заперечував проти списання з нього сум збору за попереднє надання номерів відправки при відправленні митного вантажу на експорт, зокрема, позивач підписав спірні накопичувальні картки із зауваженнями. Відтак, відповідач неправомірно стягнув не погоджену платником суму зборів, яка могла стягуватись лише у претензійно-позовному порядку.

Проте, відповідно ст. 136  Статуту залізниць України, позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 Статуту, зокрема  з дня  встановлення  обставин,  що  спричинили  заявлення позову.

Враховуючи, що кошти списані відповідно накопичувальних карток датовані починаючи з 04.10.05р., остання картка датована 31.10.05р. шестимісячний термін позовної давності за останньою карткою збіг в квітні 2006 року, відповідно штемпелю на конверті, позивач звернувся до суду 29.09.06р., тобто після закінчення терміну позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив  позовної  давності,  про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже вимоги позивача, які випливають із спірного договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги заявлені поза межами строків позовної давності без посилання на обставини, які перешкоджали вчиненню дій у визначені законодавством терміни, а тому при відсутності поважних причин пропуску строку позовної давності, суд дійшов висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення підписане 21.05.07р.

Суддя