ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.11.07                                                                                 Справа№ 18/304А

Господарський суд Львівської області в особі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю  (надалі ТзОВ) „Будівельні технології XXI століття”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю  (надалі ТзОВ ) „Делакс-Україна”

про
стягнення заборгованості

з участю представники:

від позивача  - не з‘явились;

від відповідача –не з‘явились,

В С Т А Н О В И В :

що ТзОВ „Будівельні технології ХХІ століття”  звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТзОВ  „Делакс-Україна” 2041,96 грн. заборгованості за поставлений товар.

Підставами вимог, як зазначено в позовній заяві, є неоплата відповідачем товару, одержаного на підставі усної домовленості з позивачем.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштових відправлень за №2292922 та за №2292914.

За таких обставин, справа розглядається у відповідності до вимог ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

На виконання усної домовленості ТзОВ „Будівельні технології XXI століття” відпустило ТзОВ „Делакс-Україна” товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковими накладними №БТ0000006 від 20.11.2006 року на суму 4573,86 грн., №БДТ0000327 від 22.11.2006 року на суму 00,17 грн., №БДТ0000336 від 04.12.2006 року на суму 203,60 грн., №БДТ0000418 від 08.12.2006 року на суму 140,00 грн., №БДТ0000671 від 08.12.2006 року на суму 77,00 грн., №БДТ0000465 на суму 1861,00 грн., №БДТ0000580 від 22.12.2006 року на суму 1068,00 грн., №БДТ0000581 від 22.12.2006 року на суму 375,00 грн., №БДТ0000548 від 21.12.2006 року на суму 2513,00 грн., №БДТ0000554 від 21.12.2006 року на суму 1000,00 грн., №БДТ0000644 від 28.12.2006 року, №БДТ0000657 від 29.12.2006 року на суму 449,00 грн., №БДТ0000002 від 02.01.2007 року на суму 2170,80 грн., №БДТ0000015 від 03.01.2007 року на суму 60,32 грн., №БДТ0000078 від 13.01.2007 року на суму 480,00 грн., №БДТ0000077 від 13.01.2007 року на суму 1569,90 грн., №БДТ0000107 від 18.01.2007 року на суму 39,35 грн., №БДТ0000101 від 17.01.2007 року на суму 146,10 грн., №БДТ0000168 від 27.01.2007 року на суму 71,10 грн.

Однак, відповідач отриманий товар повністю не оплатив, а тому в останнього на час подання позову була наявна заборгованість пере позивачем в суму 2041,96 грн., що підтверджується актом звірки наявним в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ст.526 ЦК України та аналогічних положень ч.1 ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

27.02.2007 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію за №14 з вимогою сплатити суму заборгованості, проте така була залишена останнім без відповіді.

Як передбачено ч.2.ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, як вбачається з листа позивача від 31.10.2007 року за №94-юрд/07, відповідач здійснив проплату основного боргу в сумі 2041,96 грн.

За викладених обставин, враховуючи відсутність предмету даного спору, оскільки заборгованість відповідачем погашена повністю, господарський суд вважає, що провадження у справі слід припинити на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Також, з врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Що стосується розподілу судових витрат, а саме: державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, то такі у відповідності до вимог ст.49 ГПК України належить покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 22, 34, 35, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст. 86, 115, 116 ГПК України, суд –

У Х В А Л И В :

1.          В задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

2.          Провадження у справі припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  „Делакс-Україна”, що знаходиться за адресою Львівська область, м.Трускавець, вул. Суховоля,54А, () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  „Будівельні технології XXI століття”, що знаходиться за адресою Львівська область, м.Трускавець, площа В.Чорновола,1Б, корпус 1 () 220 грн. 00 коп. судових витрат.

4.          Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                              Мартинюк В.Я.