ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.07                                                                                                          Справа №  21/230/07

Суддя

За позовом –Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1)

до відповідача –Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Запоріжгаз” ( 69035, м. Запоріжжя,  вул. Заводська, б.7; код за )

про стягнення   3509336 грн. 21 коп.

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

Від позивача –Мацегорін А.О., дов.  № 368/10  від 29.12.2006;

Від відповідача –Власова І.Ю., дов. № 08/34 від 05.01.2007;

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою від 23.08.2007 справа прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 08.10.2007.

30.01.2006 Дочірньою компанією “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”  подана позовна заява про стягнення з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Запоріжгаз” сум  815015 грн. 06 коп. 3% річних  та 2694321 грн. 15 коп. втрат від інфляції. Позовні вимоги обгрунтовуються наступним. 05.11.2004 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором про уступку права вимоги № 02/02-1734 від 11.11.2002 з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз». Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.03.2005 року у справі № 14/342 з відповідача стягнуто 12375434.83 грн. основного боргу, 2072147.53 грн. інфляційних нарахувань, 732675.24 грн. 3% річних, 1254.96 грн. державного мита, 87.11 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідачем сума боргу частково погашена зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

На день подання даної позовної заяви за рішенням господарського суду Запорізької області від 17.03.2005 року у справі №14/342 залишок суми боргу Відповідача дорівнює 3593403 (три мільйона п'ятсот дев'яносто три тисячі чотириста три) грн. 27 коп.

Відповідно до вимог п.2 ст.625 Цивільного кодексу України Відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач надалі не виконує зобов'язання за договором, що відповідно призводить до подальшого невиконання рішення суду, ДК «Газ України»законно та обґрунтовано звертається з вимогою про стягнення інфляційних збитків та 3% річних.

Сума боргу внаслідок інфляційних процесів за період з квітня 2006 року по липень 2007 року включно з врахуванням індексу інфляції становить 6287724.42 грн. Таким чином, сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, становить 2 694 321 (два мільйона шістсот дев'яносто чотири тисячі триста двадцять одна) грн. 15 коп. (6287724.42 грн. –3593403.27 грн. = 2694321.15 грн.

Сума  3% річних від основного боргу за період  18.03.2005-23.08.2007 складає 815 015 (вісімсот п'ятнадцять тисяч п'ятнадцять) грн. 06 коп.

Всього борг становить 3509336 (три мільйона п'ятсот дев'ять тисяч триста тридцять шість) грн. 21 коп. Враховуючи наведене, відповідно до ст.ст. 1, 2, 11, 12, 54-57, 83-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 599, 612, 625 Цивільного кодексу України, просить:

1. Стягнути з Відповідача на користь ДК "Газ України" суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів у розмірі 2694321 (два мільйона шістсот дев'яносто чотири тисячі триста двадцять одна) грн. 15 коп.

2.   Стягнути з Відповідача на користь ДК "Газ України" 3% річних за несвоєчасні розрахунки у розмірі 815015 (вісімсот п'ятнадцять тисяч п'ятнадцять) грн. 06 коп.

У судовому засіданні 08.10.2007 оголошувались перерви до 17.10.2007 та 23.10.2007. У судовому засіданні 23.10.2007 оголошувались перерви до 11-45 та 15-30.

У судовому засіданні 17.10.2007 відповідач надав клопотання про зупинення провадження у справі з наступних підстав. В позовній заяві про стягнення суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та 3% річних позивач зазначає, що сума основного боргу ВАТ „Запоріжгаз" була частково погашена зарахуванням зустрічних однорідних вимог: 19.04.2007 на суму 7580077.87грн., 25.05.2007 на суму 779774.71 грн., 25.06.2007 на суму 422178 грн.98 коп. Вищезазначені     зарахування     зустрічних  однорідних  вимог     на даний  час оскаржуються  ВАТ „Запоріжгаз" в судовому порядку. Так, 05.10.2007р. ВАТ „Запоріжгаз" надіслало до Господарського суду м. Києва наступні позовні заяви:

1.          Про визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.04.2007р. №31/19-3654;

2.          Про визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.05.2007р. №31/19-4860;

3. Про визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.06.2007р. №31/19-6312. Докази відправлення додаються (копії описів вкладення до цінного листа та фінансових чеків). Оскільки неможливо розглянути дану справу до вирішення спорів за поданими ВАТ „Запоріжгаз" позовами, просить зупинити провадження у справі №21/230/07.

У судовому засіданні 23.10.2007 судом відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з наступних підстав. Згідно ст.79 ГПК України господарський   суд  зупиняє  провадження  у  справі  в  разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної  з  нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Відповідач не надав належних доказів прийняття господарським судом м. Києва позовних заяв: про визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.04.2007р. №31/19-3654;  про визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.05.2007р. №31/19-4860;  про визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.06.2007р. №31/19-6312 та обгрунтування неможливості розгляду справи № 21/230/07 до вирішення спору у зв’язку з поданими позовними заявами.

У судовому засіданні 23.10.2007 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи і заслухавши представників позивача та відповідача, суд встановив.

29 березня 2002 року між ВАТ “Запоріжгаз” (відповідач у справі) та ЗАТ “Вексельно-розрахунковий центр НАК “Нафтогаз України” було укладено договір № Т-8/2002 купівлі-продажу.Згідно цього договору відповідач  придбав  векселі на суму 12375434,83 грн. та зобов’язався  сплатити суму договору протягом  двох днів з моменту його підписання.

11 листопада 2002 року ЗАТ “Вексельно-розрахунковий центр НАК “Нафтогаз України” (Кредитор) на підставі договору № 02/02-1734, укладеного  з ДК “Газ України” (Новий кредитор - позивач у справі) уступило  останньому  вимоги до Боржника (відповідача)  по зобов’язанню оплати  по договору № Т-8/2002 від 29.03.2002р.

У відповідності до п.2.2 договору № Т-8/2002 Кредитор 12.11.2002р. повідомив  Боржника про  уступку права вимоги боргу. Відповідач зобов’язання не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Сума боргу на час звернення до суду у справі № 14/342 становила 12375434,83 грн. Крім того, позивачем нараховані та заявлені до стягнення суми: 4517033,71 грн. пені; 866280,43 грн. штрафу; 2072147,53  інфляційних втрат та  732675,24 грн. три відсотки річних. Заявлена до стягнення сума основного боргу у розмірі 12375434,83 грн. позивачем обґрунтована, була визнана відповідачем в повному обсязі та судом задоволена.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.03.2005  у справі № 14/342 встановлено факт наявності заборгованості ВАТ „Запоріжгаз" за договором № Т-8/2002 від 29.03.2002.  Таким чином, встановлення у рішенні господарського суду факту наявності на час прийняття рішення у відповідача перед позивачем основного боргу у сумі  12375434,83 грн.  має преюдиційне значення у вирішенні даного спору і не потребує доказування.

В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За своєю правовою природою індекс інфляції є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних -платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Вимоги про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних можуть бути заявлені не тільки з вимогами про стягнення основного боргу, але і в окремому позовному провадженні.

Відповідач не надав суду доказів виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.03.2005  у справі № 14/342   у повному обсязі, неправильності розрахунків 3% річних та витрат від інфляції заявлених позивачем, їх сплати.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню у сумі 815015 грн. 06 коп. 3% річних за період 18.03.2005-23.08.2007 та  2694321 грн. 15 коп. втрат від інфляції, нарахованих  за період з квітня 2005 року по липень 2007 року включно.

Відповідно  до ст. 49 ГПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму 25500 грн.  витрат на державне мито, суму 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Запоріжгаз” (69035, м.Запоріжжя, вул. Заводська, б.7; код за , р/р 7828 у Центральному відділенні ПІБ м. Запоріжжя МФО 313355), на користь Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б.1, р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 305750, код за ) суму  815015 грн. 06 коп. 3% річних , суму 2694321 грн. 15 коп. втрат від інфляції, суму 25500 грн.  витрат на державне мито, суму 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                      В.І.Черкаський

(рішення оформлене та підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України –23.10.2007)