КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

12.02.07 р.                                                                                                    № 16/292

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                                Мостова  Г. І.

Судді

Фаловська  І.М.

Мамонтова  О.М.

при секретарі судового засідання Швидак С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»на рішення господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 р.

у справі № 16/292 (суддя Тимощенко О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро», с. Білоцерківка, Великобагачанський р-н

до Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», м. Миргород

про зобов’язання здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно

представники сторін: не з’явилися

встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 р. позовні вимоги було задоволено, зобов’язано Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»зареєструвати на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз»від 19.07.2006 р. за товариством з обмеженою відповідальністю «Білагро»право власності на нерухоме майно –нежитлові будівлі, що складаються з: контора А1 площею 284 кв.м., автогараж Б1 площею 98,5 кв.м., вбиральня В площею 3,6 кв.м., огорожа 1, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Великобагачанський р-н, с. Красногорівка, вул. Гоголя, 25; та стягнуто з Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро»85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу № 486 від 04.12.2006 р.  (вх. суду № 2-04/2/1374/4137 від 14.12.2006 р.), в якій вважає прийняте рішення незаконним у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у вказаному рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.12.2006 р. вищевказана апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 16/292 в судовому засіданні за участю представників сторін.

Відповідно до розпорядження Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.02.2007 р. змінено склад колегії суду у даній справі та призначено розгляд справи у складі колегії суддів: головуючий суддя Мостова Г.І., суддя Мамонтова О.М. та суддя Фаловська І.М.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив № 1 від 11.01.2007 р. (вх. суду № 2-05/367 від 22.01.2007 р.), проти апеляційної скарги заперечує та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, подав доповнення до апеляційної скарги № 41 від 29.01.2007 р. (вх. суду № 2-05/1039 від 07.02.2007 р.). Вказані документи, колегією апеляційного господарського суду залучено до матеріалів справи на підставі ст.ст. 99, 100 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, матеріали апеляційної скарги та доповнення до неї, колегія апеляційного господарського суду встановила, що розгляд справи можливий без участі представників сторін за наявними у справі документами, враховуючи також те, що про дату та час судового засідання представники сторін були повідомлені належним чином, що підтверджується вих. № 5355 від 25.12.2006 р. на зворотній стороні ухвали про порушення провадження у справі. До того ж, ухвалою апеляційного суду від 14.12.2006 р. явка представників сторін не була визнана обов’язковою.

Перевіривши і оцінивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, правильність застосування норм матеріального права, колегія апеляційного суду встановила наступне.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз»від 19.07.2006 р. у справі № 2/210 (а.с.11-15) було визнано дійсним укладений в письмовій формі між товариством з обмеженою відповідальністю «Білагро»та дочірнім сільськогосподарським підприємством «Красногорівське»договір купівлі-продажу нерухомого майна від 30.06.2006 р. за аукціоном; визнано за товариством з обмеженою відповідальністю «Білагро»право власності на нерухоме майно нежитлові будівлі, що складаються з: контора А1 площею 284 кв.м., автогараж Б1 площею 98,5 кв.м., вбиральня В площею 3,6 кв.м., огорожа 1, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Великобагачанський р-н, с. Красногорівка, вул. Гоголя, 25 (для офіційного визнання і підтвердження державою факту виникнення права власності, право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації); стягнуто з відповідача дочірнього сільськогосподарського підприємства «Красногорівське»на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Білагро»третейській збір у сумі 1000 грн.

На підставі вказаного рішення третейського суду, позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення реєстрацію права власності на нерухоме майно.

15.09.2006 року відповідачем було прийнято рішення реєстратора за № 1209 про відмову в реєстрації (а.с.10). Підставою для відмови у здійсненні реєстрації права власності відповідачем зазначено наступне: відповідно до статей 55, 56 Закону України «Про третейські суди»для реєстрації права власності на об’єкт нерухомого майна ТОВ «Білагро»необхідно надати до підприємства технічної інвентаризації виконавчий документ.

Відповідно до ст. 5 Закону України  «Про третейські суди»юридичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин. Сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов’язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень (частина перша ст.50 Закону).

У випадку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, таке рішення третейського суду не може бути виконане лише сторонами спору, а потребує здійснення певних дій органу державної реєстрації прав. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (аб.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Державна реєстрація прав здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав (частина четверта статті 3 вказаного Закону).

Відповідно до п.1 наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»зі змінами затвердженими наказом Міністерством юстиції України від 19.05.2005 р. №49/5 до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.ст. 55, 56 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ має видаватися лише у випадку, якщо рішенням третейського суду встановлено обов’язок боржника здійснити певні дії на користь кредитора і якщо боржник не виконав свій обов’язок у строки та порядок, визначені рішенням третейського суду. Виконавчий документ має зобов’язальний характер по відношенню до боржника.

В судових рішеннях, в т.ч. і третейського суду, про визнання права власності на  нерухоме майно, про встановлення факту права власності на об’єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності встановлюється факт  наявності чи відсутності права власності у заінтересованої особи і не встановлюється обов’язок  вчинити певні дії. Такі рішення не носять зобов’язального характеру по відношенню до боржника, отже не передбачають примусового виконання. Такі судові рішення, в тому числі і  третейських судів, самі по собі є підставою для здійснення бюро технічної інвентаризації і  реєстрації права власності на нерухоме майно.  Тимчасовим положенням  про порядок реєстрації прав  власності  на  нерухоме  майно, що  затверджене наказом  Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. за № 7/5,   передбачено, що рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться  реєстрація  прав  власності на об’єкти нерухомого майна (п.  10 Додатка).

Враховуючи вищевикладене,  колегія апеляційного суду вважає, що відповідно ст. 43 ГПК України місцевим судом належним чином досліджено обставини справи та наведено цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення господарського суду Полтавської області по справі № 16/292 від 23.11.2006 р. відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, у зв’язку з чим  підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування  рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.99-105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»на рішення господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 р. у справі  № 16/292 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 р. у справі  № 16/292 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 16/292 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий                                                                                Мостова  Г. І.

Судді

Фаловська  І.М.

Мамонтова  О.М.