ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
17.06.07                                                                                           Справа  № 17/161
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, Юркевич М.В., Городечна М.І., розглянувши апеляційну скаргу державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця»(м. Львів)

на рішення господарського суду Рівненської області

від 10.10.2006р. у справі № 17/161

за позовом державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця»(м. Львів)

до відповідача приватного підприємства фірми «Інтерфейс»(м. Здолбунів)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про розірвання договору оренди та звільнення незаконно займаного державного майна

за участю представників:

від позивача: Сидоренко М.Р.;

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: Бедикайло В.В.

З правами та обов’язками, передбаченими ст. 22 ГПК України, сторони ознайомлені.

Рішенням від 10.10.2006р. у справі №17/161 господарського суду Рівненської області (суддя Тимошенко О.М.) відмовлено в позові державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця»(м. Львів) до приватного підприємства фірми «Інтерфейс»(м. Здолбунів) про розірвання договору оренди частини перону станції Здолбунів №1 від 01.09.1997р. та зобов’язання відповідача звільнити орендоване майно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, державним територіально-галузевим об’єднанням «Львівська залізниця»(м. Львів) подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить рішення господарського суду Рівненської області скасувати, посилаючись на наступне:

- справу було розглянуто при відсутності представника залізниці, чим було позбавлено позивача права на належний захист своїх прав та законних інтересів;

- рішення суду суперечить ст. 284ГК України та ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки судом при вирішенні спору не застосовано вимоги законодавства, щодо порядку розрахунку та погодження ставки орендної плати;

- судом залишено поза увагою та не надано належної оцінки повідомленню, яке надіслано відповідачу, що згідно п. 8.2 Розділ 8 договору є підставою для розірвання та звільнення орендованого майна інше.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Рівненської області підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно до норми ст. 104 ГПК України прийняте судове рішення може бути скасоване в апеляційному порядку у зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Договором оренди №1 від 07.09.97 частини перону вокзалу станції Здолбунів визначено підстави дострокового розірвання цього договору (п. 8.2). Зокрема, однією з підстав розірвання договору є перебудова об’єкта оренди. Місцевий господарський суд, розглядаючи спір і надаючи оцінку визначеній позивачем однієї із підстав розірвання договору  - проведенню реконструкції вокзального комплексу станції Здолбунів, - зазначив в оскаржуваному рішенні, що позивачем не надано суду доказів щодо такої реконструкції. Проте, такий висновок суду зроблений при неврахуванні доказів, які подані в тому числі і відповідачем і долучені до справи. Так, актом від 01.08.05, складеним за участю представників відповідача, підтверджується проведення ремонтних робіт на пероні станції Здолбунів, що унеможливило проведення торгівлі в кіоску, оскільки перекритий доступ для покупців (т. 1, а.с. 82). Позивачем у справі подано рішення від 23.02.05 №29 виконавчого комітету Здолбунівської міської ради "Про дозвіл пасажирській службі Львівської державної залізниці на реконструкцію вокзального комплексу по станції Здолбунів", яким підтверджуються доводи стосовно реконструкції перону.

Виходячи з цього, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що реконструкція перону ст. Здолбунів дійсно проводилась. Реконструкція по своїй суті є видом будівництва, що підтверджується нормами Закону України "Про планування і забудову територій". Відповідно до цього, договір оренди підлягає розірванню. Згідно з нормою ст. 13 ЦК України, чинного на час існування спірних взаємовідносин (п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їх договором або актом цивільного законодавства. Подібна норма міститься в ст. 174 ГК України, якою визначено, що господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору (дана норма застосовується відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ГК України).

Тобто, сторони вправі визначати додаткові в порівнянні з чинним законодавством підстави припинення договірних відносин в тому числі і шляхом дострокового розірвання договору.

Норма п. 8.2 договору кореспондується з нормою п. 5.1 договору, якою визначено право орендодавця розірвати договір у випадку реконструкції чи будівництва перону вокзалу. Відповідач як орендар погодив дану умову без жодних застережень при укладенні договору й не вносив до неї змін в процесі виконання договірних зобов’язань.

Разом з цим судом не надано оцінки і доводам позивача про те, що при укладенні договору не було погоджено з регіональним відділенням ФДМ України розміру орендної плати, що є порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна. Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 48 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору від 01.09.97, недійсною є та угода, яка не відповідає вимогам закону.

Відповідачем не подано, а судом не встановлено доказів наявності такого погодження розміру орендної плати.

Відповідно до цього договір оренди є недійсним з припиненням його дії на майбутнє. Право суду при вирішенні господарського спору визнавати недійсним договір, який укладений без дотримання вимог чинного законодавства, встановлений частиною першою ст. 83 ГПК України, враховуючи що підстава недійсності договору зазначена позивачем у змінених позовних вимогах.

Оскільки договір, розірвання якого вимагає позивач, є недійсним, то, відповідно, провадження у справі про розірвання такого договору підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору. Відтак, рішення в частині відмови у задоволенні позову про розірвання договору підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - припиненню.

Щодо вимоги про звільнення відповідачем незаконно займаного державного майна, то позов у цій частині підлягає задоволенню, оскільки недійсний договір не породжує для сторін прав та обов’язків, тобто у відповідача відсутні правові підстави користуватись належним позивачу майном.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

п о с т а н о в и в:

1. Апеляційну скаргу задоволити частково.

2. Рішення від 10.10.2006р. у справі №17/161 господарського суду Рівненської області скасувати.

Прийняти нове рішення. Визнати недійсним договір №1 від 01.09.1997р оренди частини перону станції Здолбунів.

Припинити провадження в частині розірвання договору №1 від 01.09.1997р частини перону станції Здолбунів.

Зобов’язати ПП фірму «Інтерфейс»(м. Здолбунів) звільнити орендовані за договором №1 від 01.09.1997р. приміщення у місячний термін з дати прийняття даної постанови.

В іншій частині позов задоволити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Юркевич М.В.

суддя                                                  Городечна М.І.