СУД
РІШЕННЯ

08.11.07р.

Справа № 28/206-07

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

до  -1. Підприємства об'єднання громадян
"Дніпропетровський виробничий комбінат Національного союзу театральних
діячів України", м. Дніпропетровськ

-2. Виконавчий комітет  Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

Третя особа: Комунальне
підприємство
"Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", м.
Дніпропетровськ

про
визнання права власності

Суддя  Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. від 12.03.2007р.

Від відповідача 1: Грецька Г.В. -
дов. від 27.06.07р.

відповідача 2: не з"явився.

Від третьої особи: Якобчук О.Б. -
дов. від 07.05.07р..

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач  звернувся з позовною заявою до Господарського
суду Дніпропетровської області та просить визнати за ним право власності на
95/100 частини нежитлових приміщень площею 144,6 кв.м., виділені
ОСОБА_1нежитлових приміщень площею 144,6 кв.м., розташовані у будинку по
АДРЕСА_1

Позивач наполягав на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, заявив клопотання щодо покладання на нього
судових витрат.

Представник  відповідача - 1 заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Представник відповідача -2 в судове
засідання не з'явився, в попередньому судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Судом  було призначено судову експертизу, виконання
якої доручено Дніпропетровському науко-дослідному інституту судових експертиз.

В судовому засіданні  на підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України  оголошено
вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали
справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників
позивача,  відповідача,  третьої особи, господарський суд, -

Встановив:

1 лютого 2002р. між позивачем,
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1та відповідачем 1
було укладено договір оренди №1 напівпідвального приміщення загальною площею
144,6 кв.м. по АДРЕСА_1 строком до 01.02.2005р. Приміщення складалося з
нежитлових приміщень та розташувалося відповідно до технічного плану у
напівпідвалі житлового будинку.

Пунктом 5.1. вказаного договору
орендарю надано право на переобладнання за свій рахунок приміщення, що
орендується.

На капітальний ремонт та
переобладнання приміщення був складений кошторис у сумі 36170,00 грн.

Усі роботи були виконані орендарем
відповідно до кошторису на підставі договору з підрядним підприємством,
прийняті по відповідному акту та сплачені відповідно грошові кошти.

Згідно наданих сторонами доказів
вбачається, що орендовані приміщення стали руйнуватися й тому були запрошені
фахівці у галузі будівництва, які зробили висновки щодо необхідності здійснення
робіт по зміцненню фундаментів та стін приміщення.

Відповідно до висновків було
розроблено проектно-кошторисну документацію на суму 88803,07 грн., укладений
договір №1/01, виконані необхідні роботи та сплачені позивачем відповідно до
платіжних доручень.

Як вбачається з кошторису, акту
виконаних робіт під час капітального ремонту були повністю переобладнані
приміщення, замінені вікна, двері, сантехнічні та електричні мережі, внаслідок
чого створено торгівельний зал та  нові
сантехнічні та допоміжні приміщення, які зазначені у  наданому суду технічному паспорті від
17.05.2007р. як приміщення № 1,2,3,4,5,6,7 зі зміною загальної площі, яка
складає на теперешній час  138,1 кв.м.

У зв'язку  з закінченням терміну дії попереднього
договору, 01.02.2005р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено новий
договір оренди №3 нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 строком на два роки до
01.02.2007р.

Згідно з п.5.1 вказаного договору
орендарю надало право на переобладнання приміщень, які останій здійснював.

Передані в оренду приміщення було
передано відповідачу 1 відповідно до рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської ради № 639 від 17.04.1997р. про передачу на баланс
відповідача 1   приміщення по АДРЕСА_1.

З боку відповідача 2 не надходило
будь яких заперечень щодо передачі  в
оренду спірного приміщення суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі  ОСОБА_1та надання дозволу  на їх переобладнання.

Приміщення були прийняті на
відповідний баланс відповідача 1 згідно акту прийому-передачі від 25.06.1997р.
та авізо №2 про безвідплатну передачу від 10.07.1007р. по балансовій вартості
30398,37 грн., залишковою вартістю з урахуванням зносу 23145,14 грн.

Рішенням виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради №810 від 14.03.2005р. ці приміщення, а саме
квартири №№2, 3, 7 по АДРЕСА_1 було виключено з житлового фонду міста та було
дозволено переобладнати їх під нежитлові приміщення.

Таким чином, судом в ході судового
розгляду з урахуванням наведених вище доказів встановлено, що позивачем за
згодою орендодавця було здійснено повне переобладнання приміщень зі значним
поліпшенням майна у вигляді невід'ємних
його складових-вікон, дверей, підлоги, конструкцій по зміцненню
фундаментів, стін, стелі, нових сантехнічних та електричних мереж, що знаходить
підтвердження відповідно до кошторисної документації, актів виконання робіт,
сплачених позивачем.

Надання згоди на виконання цих
робіт підтверджується як змістом договору оренди №1 від 01.02. 2002р. (п.3.3.
та п.5.1).

У п.5.1 договору оренди №3 від
01.02.2005р. також надається право орендаря на переобладнання приміщень.

Рішенням міськвиконкому про
виключення квартир з фонду міста також дозволено переобладнання їх під
нежитлове приміщення.

При таких обставинах суд прийшов до
висновку про задоволення позову відповідача відносно визнання за ним права
власності на зазначене нежитлове приміщення.

Відповідно до ст.283 Господарського
кодексу України до орендних відносин застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

На протязі тривалого часу позивач
орендував приміщення та відповідно до умов договорів оренди з дозволу
орендодавця здійснив переобладнання приміщень.

Відповідно до ч.3 ст.773 Цивільного
кодексу України наймач має право змінювати стан речі за згодою наймодавця.

Згідно до ч.4 ст.778 Цивільного
кодексу України якщо внаслідок поліпшення, зробленого за згодою наймодавця,
створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві  власності відповідає вартості його витрат на
поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором законом.

При передачі в оренду майно
складалося з колишніх житлових квартир, а внаслідок виконаних робіт відповідно
до наданого технічного плану є нежитловим приміщенням для використання у
комерційних цілях.

Згідно висновку № 719 судової
будівельно - технічної експертзи  від
30.08.2007р. нежитлові приміщення 2; 3; 7 в цокольному поверсі будинку літ.
"А-2;3" розташовані поАДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську площею 138, 1
кв.м. після проведення реконструкції є новоствореним майном та нежитловим
приміщенням. Згідно кошторисної документації вартість будівельних робіт внаслідок  проведення капітального ремонту та
реконструкції цокольного поверху нежитлових приміщень одержаних в оренду,
складає 508 284 грн. Частка майна витрат суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1  в наслідок
проведення капітального ремонту та реконструкції приміщень в АДРЕСА_1 складає
82, 6/100 частки. Дійсна ринкова вартість об'єкту оцінки приміщень розташованих
в цокольному поверху АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську на час проведення експертизи
складає 935 343 грн.

Таким чином частка відповідача 1
приміщень в АДРЕСА_1 складає 17,4/100.

Таким чином, згідно до вимог закону
позивач придбав право власності на новостворене майно у розмірі вартості його
витрат  частці 82,6/100.

Суд вважає, що при оцінці вартості
переданого в оренду майна необхідно брати до уваги  не її залишкову, а дійсну ринкову  вартість.

Відповідно до ч.2 ст.368 Цивільного
кодексу України суб'єктами права спільної власності можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Згідно до ст. 365 Цивільного кодексу
України  право особи на частку у
спільному майні може біти припинено по рішенню суду за позовом інших
співвласників, якщо річ є неподільною

Виходячи з матеріалів справи
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1є неподільною річчю, частка відповідача
незначна.

До того ж, фактично усе приміщення
є новоствореною річчю, яку збудував позивач та зазначені у технічному паспорті
як нежитлові приміщення № 2,3,7 цокольного поверху.

Відповідно до ст.331 Цивільного
кодексу України  право власності на нову
річ, виготовленою собою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором
або законом.

Тобто особа, що виготовила річ зі
своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Згідно до ч.2 ст.183 Цивільного
кодексу України неподільною є річ, яку неможливо розділити без втрати її
цільового призначення.

Суд вважає, що все нове приміщення
є неподільним.

При таких обставинах суд вважає за
необхідне визнати за позивачем право власності на усе приміщення зі стягненням
з нього компенсації вартості частки відповідача у спільному майні.

Нормами цивільного права, зокрема
364 Цивільного кодексу України передбачена компенсація частки співвласника у
разі неможливості розподілу спільного майна з припиненням його права власності.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
суд вважає підстави достатніми для задоволення позову частково.

Керуючись вимогами Керуючись ст.ст.
44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 183, 331, 364, 365, 368  Цивільного кодексу України,  господарський суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати частку  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1(АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_1) у розмірі 82,6/100 частини нежитлових
приміщень № 2,3,7 загальною площею 138,1 кв.м, що розташовані у цокольному
поверсі будинку по АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську, Дніпропетровської області.

Визнати
за суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1(АДРЕСА_2,
ЄДРПОУ НОМЕР_1) у порядку виділу в натурі право власності у цілому на нежитлові
приміщення № 2,3,7 загальною площею 138,1 кв.м., що розташовані у цокольному
поверсі будинку  по АДРЕСА_1  в м. Дніпропетровську.

Стягнути
з суб'єкта  підприємницької діяльності
-фізичної  особи  ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_1)  на користь підприємства об'єднання
громадян  "Дніпропетровський
виробничий комбінат національної спілки театральних діячів України"
(49000, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Короленко, буд. 17,
)   вартість частки майна
у сумі 162 749 грн. 68 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ коли рішення набере
законної сили.

Суддя

Г.В. Манько

Рішення підписано 12.11.07р.