ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007р.                                                                                             Справа № 4/301

за позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кречет", пр. Перемоги, 136, к. 34,Київ 115,03115

до  Приватний підприємець Скиба Вадим Віталійович, вул.Пушкіна, 17, кв.5,Кременчук,Полтавська область,39600

про стягнення  про стягнення 9986,31грн.

Суддя  Білоусов С.М.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з”явився;

Суддя Білоусов С.М. прийняв справу № 4/301 до свого провадження на підставі ухвали заступника голови господарського суду від  23.04.2007 р. про зміну складу суду.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 9986,31 грн. заборгованості по договору купівлі –продажу від 20.03.2006 року.( з яких 9101,28 грн., –основний борг, 273,06 грн., –інфляційні, 90,89 грн., –3% річних, 521,08 грн., - пеня). Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 2995,89 грн. витрат по сплаті послуг адвоката.

Позивач на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2007 року направив супровідним листом вх. № 03818 від 05.03.2007 року оригінал договору купівлі - продажу від 20.03.2006 року (договор залучено до матеріалів справи). Крім того, позивач направив до суду заяву про уточнення позовних вимог вх. № 05894 від 10.04.2007 року (залучено до матеріалів справи), якою фактично збільшив позовні вимоги до 11330,96 грн., але доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розміру (1% ціни позову) не надав (ст. 46 ГПК України). Дана заява судом відхиляється. Також позивачем надано клопотання вх. № 07983 від 16.05.2007 року, яким він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу без явки свого повноважного представника. Дане клопотання прийняте судом.

Відповідач у відзиві вх. № 16514 від 27.12.2006 року (залучено до матеріалів справи) визнає суму основного боргу (9101,28 грн.), та заперечує проти нарахованих позивачем штрафних санкцій, посилаючись, зокрема, на те, що він не мав договірних відносин із позивачем, договір купівлі –продажу від 20.03.2006 року не підписував, та повноважень на його підписання не надавав.  Відповідно до ст. 75 ГПК України,  справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд, в с т а н о в и в:

20.03.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ”Кречет”,  м. Київ (надалі в тексті - позивач) та  Суб”єктом підприємницької діяльності –фізичною особою Скибою Вадимом Віталійовичем, м. Кременчук (надалі в тексті –відповідач) був укладений договір купівлі –продажу б/н (надалі в тексті –договір). Згідно умов договору позивач зобов’язувався на підставі одержаних від відповідача замовлень поставити йому товар, а відповідач, в свою чергу, зобов’язувався одержати товар і у встановлений договором строк сплатити його вартість (п.п 1.1, 1.2, 3.2, 4.4 договору). Позивач свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі передавши відповідачу у власність товару на загальну суму 13201,28 грн., що підтверджується накладними на передачу товару (залучено до матеріалів справи).

Відповідач свої зобов’язання за договором та угодою виконав не в повному обсязі, розрахувавшись за поставлений товар в сумі 4100 грн., що підтверджується банківською випискою (копії залучено до матеріалів справи). Таким чином, основний борг відповідача перед позивачем складає 9101,28 грн., та не заперечується останнім.

У відповідності до вимог до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно  вимог ст. 625 ЦКУ   боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем  інфляційні  в сумі 273,06 грн., 3% річних в сумі 90,89 грн. та пеня (п.5.2 договору) в сумі 521,08 грн. підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2995,89 грн. - витрат за оплату послуг адвоката підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату  стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Поняття особи, котра є адвокатом наводиться в статті 2 Закону України "Про адвокатуру", котра зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам. Позивач в підтвердження своїх вимог надав Договір № 74/07-ю від 25.09.2006 року про надання юридичних послуг, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 735 та платіжне доручення         № 1126 від 24.11.2006 р. про сплату 2995,89 грн. за юридичні послуги згідно Договору        № 74/07-ю від 25.09.2006 року. Заперечення відповідача стосовно відсутності підпису з його боку на договорі б/н від 20.03.2006 року спростовуються наданим позивачем в судове засідання оригіналом вказаного договору та залученням відповідних копій видаткових накладних та банківських виписок до матеріалів справи.

Відповідно до вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не подано господарському суду будь –яких доказів щодо факту існування будь - яких господарсько - правових відносин між сторонами по справі, окрім укладення договіра б/н від 20.03.2006 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 33, 43, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.      Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Скиби Вадима Віталійовича (21029. м. Кременчук, бул. Пушкіна 17 кв. 5, п/р 3 в АППБ ”Аваль”, МФО 322465, код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Торговий дім ”Кречет” (03115, м. Київ, пр.Перемоги, буд.. 136, к. 34 п/р 0 в ВАТ ”Банк „Український капітал”, МФО 320371, код 32854439) –9986,31 грн. заборгованості; 2995,89 грн. -  витрат по сплаті послуг адвоката; 102,00 грн.- державного мита; 118,00 грн.- витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                  Білоусов С.М.