ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2007
Справа №2-25/9851-2007

За позовом ТОВ «Сонячний Берег», м. Сімферополь, вул.. Глінки, 63,

До відповідача Сільськогосподарського ЗАТ «Агрофірма «Крим», Бахчисарайський район, с. Віліне, вул.. Леніна, 128.

Про стягнення 29488,36 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Сергєєнко  О.О., предст., дов. № 35 від 25.09.06р.

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи:

ТОВ «Сонячний Берег» звернулось у господарський суд АРК із позовом до Сільськогосподарського ЗАТ «Агрофірма «Крим», у якому просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 7703,32 грн., індекс інфляції у сумі 2571,90 грн., 3% річних у сумі 621,12 грн., штраф у розмірі 3478,11 грн., штрафну неустойку у розмірі 15113,91 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за договором від 10.06.2004р. за № 41, щодо оплати поставленого товару, що є порушенням положень ст.. 525,526 Цивільного кодексу України, у зв’язку із чим за ним утворилася заборгованість на суму 7703,32 грн. Також у зв’язку із тим, що  відповідачем порушено зобов’язання за договором, позивачем на підставі ст.. 625 Цивільного кодексу України нараховано індекс інфляції у сумі 2571,90 грн. та 3% річних у сумі 621,12 грн. Крім того відповідно до п. 7.2. угоди та на підставі ст. 546 Цивільного кодексу України відповідач повинен сплатити штрафну неустойку у розмірі 0,2% від загальної вартості несплаченої партії товару, яка становить 15113,91 грн.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання двічі не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, письмовий відзив на позов не надав.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2004р. між ТОВ «Сонячний Берег» та Сільськогосподарським ЗАТ «Агрофірма «Крим» укладено договір за № 41.

Відповідно до умов вказаного договору Продавець (позивач) зобов’язався передати у власність Покупця (відповідача) засоби захисту рослин та агрохімікати в асортименті, а Покупець у свою чергу прийняти товар та оплатити його у відповідності з умовами даної угоди.

П. 3 угоди передбачено, що відпуск та приймання товару здійснюється в асортименті, кількості та по цінам визначеним за погодженням сторін на кожну партію поставки із зазначенням в накладних, що є невід’ємною частиною дійсної угоди.

Згідно п. 5.1. договору, оплата за придбаний товар, який поставляється за цім договором, здійснюється Покупцем в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця впродовж трьох банківських днів з дня відвантаження товару.

Так на підставі видаткової накладної за № РН-0000151 від 12.07.2004р. відповідачу поставлено продукцію на суму 56854,00 грн., яка ним одержана на підставі довіреності серія ЯИЗ № 072516 від 12.07.2004р.

Слід зазначити, що цивільні права та обов’язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій організацій (дані приписи узгоджуються також із приписами ст.. 11 Цивільного кодексу України та ст.. 174 Господарського кодексу України). Такі обов’язки можуть виникати із фактичних дій сторін, зокрема, обов’язок оплати поставленого товару може виникнути у відповідача із дій позивача по поставці товару та із його прийняття відповідачем.

Однак відповідачем оплату поставленої продукції не у повному обсязі здійснено.

У зв’язку із невиконанням відповідачем зобов’язань щодо оплати поставленого товару за ним утворилася заборгованість у сумі 7703,32 грн.

Ст.. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На дату розгляду справи відповідачем доказів виконання зобов’язань щодо оплати поставленого товару не надано.

Згідно ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  Цивільного  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв  ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 7703,32 грн.

Також у зв’язку із невиконанням відповідачем зобов’язань щодо оплати поставленого товару, позивач просить стягнути з нього індекс інфляції у сумі 2571,90 грн. та 3% річних у сумі 621,12 грн.

Згідно ст.. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги про стягнення індексу інфляції у сумі 2571,90 грн. та 3% річних у сумі 621,12 грн. також підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 3478,11 грн. та штрафної неустойки у сумі 15113,91 грн., суд дійшов наступного:

Згідно п. 7.2. договору, у випадку несвоєчасної оплати товару відповідно до умов дійсної угоди, Покупець сплачує Постачальнику штрафну неустойку у розмірі 0,2% від загальної вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочки. За прострочення більш ніж тридцять днів Покупець додатково сплачує штраф у розмірі 7% від загальної вартості несплаченої партії товару.

П. 1. ст.. 624 Цивільного кодексу України визначено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному  розмірі.

Згідно приписів п.п. 1;2 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі  порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Виконання цивільних обов’язків згідно ст.. 14 Цивільного кодексу України здійснюється у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 3478,11 грн. та штрафної неустойки у сумі 15113,91 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на  відповідача.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 14, 525, 526, 530, 549, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44-49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з  Сільськогосподарського ЗАТ «Агрофірма «Крим» (Бахчисарайський район, с. Віліне, вул.. Леніна, 128; ) на користь ТОВ «Сонячний Берег» (м. Сімферополь, вул.. Глінки, 63; ) суму заборгованості у розмірі 7703,32 грн., індекс інфляції у сумі 2571,90 грн., 3% річних у сумі 621,12 грн., штраф у сумі 3478,11 грн., штрафну неустойку у сумі 15113,91 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 294,88 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення оформлене та підписане 17.09.2007р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.