ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" червня 2007 р.                                                                              Справа № 10/111-07

За позовом                       Гвоздівської сільської ради, с. Гвоздів Васильківського району

до відповідача:          товариства з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро”, с. Гвоздів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача                     –Васильківського районного відділу земельних ресурсів, м. Васильків

про                                  визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

від 10.04.2006р.

Суддя                    О.В. Тищенко,

за участю представників сторін:

від позивача:                    –Смулянський О.В.,; уповноважений, довіреність від 04.07.2006р. №30;

від відповідача :                     – Бондаренко В.І., уповноважений, довіреність від 03.07.2006р. б/н;

від третьої особи :           – не з’явився;

СУТЬ СПОРУ :

Позивач –Гвоздівська сільська рада Васильківського району Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 28.03.2007р. № 46, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,168 га, укладений 10.04.2006р. між Гвоздівською сільською радою (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро”, с. Гвоздів (покупець).

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням від 03.03.3006р. №3 Гвоздівська сільська рада вирішила продати зазначену земельну ділянку ТОВ „Гвоздів-”, а не ТОВ „Гвоздів-Агро”, таким чином особа покупця, визначена в рішенні сільської ради, не відповідає особі покупця, визначеного в спірному договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. Крім того, позивач стверджує, що рішення Гвоздівської сільської ради від 03.03.2006р. №3, яке було підставою для укладання спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2007р., було скасоване рішенням Гвоздівської сільської ради від 10.11.2006р. № 1 за протестом Васильківського міжрайонного прокурора від 30.10.2006р. № 710.

В листі від 20.04.2007р. № 67 позивач подав додаткове обґрунтування позовних вимог, а саме зазначив, що спірний договір укладено внаслідок зловмисної домовленості колишнього сільського голови та директора ТОВ „Гвоздів-Агро”, що підтверджується відсутністю в момент укладання спірного правочину заяви ТОВ „Гвоздів-Агро” про зацікавленість у придбанні земельної ділянки у власність із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, цільового призначення та розміру; рішення сільської ради про продаж земельної ділянки товариству „Гвоздів-Агро”; рішення сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ТОВ „Гвоздів-Агро”; плану земельної ділянки, що є порушенням вимог частини другої ст. 128 Земельного кодексу України. Крім того, на твердження позивача, спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. не є укладеним у відповідності до ст. 640, 655 ЦК України, оскільки відсутній акт приймання-передачі об’єкту купівлі-продажу, та у відповідності до ст.ст. 220, 657 ЦК України, оскільки відсутня державна реєстрація спірного договору. Крім того, позивач твердить, що при укладенні спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2007р. сторони порушили вимоги Указу Президента України від 19.01.1999р. „Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення” та листа Держкомзему України від 17.09.2002р. № 14-27-7-/4695 в частині заборони проводити продаж землі без затвердженого щорічного переліку земельних ділянок, що підлягають продажу, та без надання до заяви з проханням продати земельну ділянку, державного акту постійного користування землею або договору оренди землі. На підставі викладеного позивач вважає, що спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. підлягає визнанню недійсним у відповідності до вимог ст. 203, 215 ЦК України, як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує право територіальної громади села Гвоздів використовувати належну їй землю відповідно до її цільового призначення, як це передбачено частиною четвертою ст. 373 ЦК України.

Листом від 24.04.2007р. № 74 позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. № 2-1718, площею 26,168 га (кадастрові №№ 01 046 0013; 01 039 0001), укладений між Гвоздівською сільською радою та ТОВ „Гвоздів-Агро”.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити з причин його необґрунтованості та невідповідності закону.

Ухвалою від 21.05.2007р. суд на підставі ст. 27 ГПК України за власною ініціативою залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляють самостйних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Васильківський районний відділ земельних ресурсів, та зобов’язав його надати суду технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ТОВ „Гвоздів-Агро”. Третя особа відзив на позов не подала.

Від позивача до суду надійшла копія витребуваної судом технічної документації із землеустрою.

Також суд, з метою повного дослідження всіх обставин справи звертався в порядку ст. 38 ГПК України із судовим запитом від 19.03.2007р. до Головного управління статистики Київської області за наданням інформації про включення до ЄДРПО України відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро”, а також із судовим запитом від 21.05.2007р. до слідчого управління ГУ МВС України в Київській області за наданням інформації щодо порушення та стадії розгляду кримінальної справи № 27-866, порушеної відносно колишнього Гвоздівського сільського голови Коваленка М.І. та директора ТОВ „Гвоздів-Агро” Вяхірєва С.В.

Від позивача у справі надійшло клопотання від 13.04.2007р. № 62, в якому позивач просив здійснювати повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суду, яке судом задоволено.

В судовому засіданні з 21.05.2007р. відповідно до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 12.06.2006р. до 17 год. 30 хв., а потім до 18.06.2007р. до 10 год. 15 хв., про що представникам сторін було повідомлено особисто під розпис.

Розглянувши позов Гвоздівської сільської ради Васильківського району (далі по тексту –Гвоздівська сільрада) до товариства з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро” (далі по тексту –товариство „Гвоздів-Агро”), вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, господарський суд

встановив:

в грудні 2006р. за замовленням товариства „Гвоздів-Агро” товариством з обмеженою відповідальністю „Земельний кадастр” здійснено підготовку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ТОВ „Гвоздів-Агро” для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Гвоздів на території Гвоздівської сільської ради Київської області. Зазначена технічна документація була виготовлена у відповідності до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647.

Рішенням ХХVІІ сесії Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області ХХІV скликання від 03.03.2006р. „Про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення ТОВ „Гвоздів-Агро” на площі 26,168 га під існуючими господарськими будівлями і дворами на території Гвоздівської сільської ради” вирішено продати у власність земельну ділянку площею 26,168 га товариству „Гвоздів-Агро” за ціною 2979098,11 грн., з урахуванням 20% ПДВ –3574917,73 грн.

10.04.2006р. відповідно до ст. 128 ЗК України укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (далі –Договір) між Гвоздівською сільрадою (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро” (покупець), відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку загальною площею 26,168 га, під забудовою –26,168 га, розташовану на території села Гвоздів Васильківського району Київської області, кадастрові номери № 01 046 0013 та № 01 039 0001 для виробничих потреб. Продаж вчинено за 3 574 917,73 грн., в тому числі ПДВ 595819,62 грн.

У відповідності до вимог ст. 657 ЦК України, відповідно до якої договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, спірний Договір посвідчений державним нотаріусом Бобковим О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1718. Також здійснено державну реєстрацію зазначеного договору у Васильківському районному відділі земельних ресурсів за № 62, про що свідчить засвідчений печаткою відділу земельних ресурсів запис в Договорі.

Квитанціями від 21.04.2006р. № 11, від 22.05.2006р. № 130, платіжними дорученнями від 07.09.2006р. № 15, від 13.11.2006р. № 46, від 13.11.2006р. № 47, від 13.12.2006р. № 51 покупцем –товариством „Гвоздів-Агро” перераховано вартість отриманої земельної ділянки згідно умов Договору від 10.04.2006р.

13.12.2006р. представником ТОВ „Земельний кадастр” в присутності землевласника –товариства „Гвоздів-Агро” здійснено перенесення в натуру (на місцевість) поворотних точок меж, зон обмежень встановленням 45 межових знаків встановленого зразку, та передача під охорону та збереження власнику –товариству „Гвоздів-Агро” межових знаків земельної ділянки площею 26,168 га в с. Гвоздів.

Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю –це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до пункту б) ст.80 ЗК України суб’єктом права власності на землі комунальної власності є територіальна громада, яка реалізує це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно до ст. 4 Закону України „Про власність”, який був чинний на момент укладення спірного Договору, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам. Відповідно до пункту 34 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” (в редакції, чинній на момент укладення спірного Договору), до компетенції сільських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 12 ЗК України пунктами а) та б) частини першої відносить до повноважень сільської ради право розпоряджатися землями територіальних громад та передавати земельні ділянки комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Згідно до частини 1 ст. 116 ЦК України юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 3) частини 1 ст.3 ЦК України одною з основних засад цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до частини 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Договір підписано від імені Гвоздівської сільської ради сільським головою

Коваленком М.І. у відповідності до права, наданого йому пунктом 16 ст. 42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”. Таким чином, Гвоздівською сільською радою вільно, за власною волею, укладено цивільний відплатний договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходилася в комунальній власності територіальної громади села Гвоздів в межах визначених законом повноважень, без порушення господарської та управлінської компетенції.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суду не подано жодних доказів того, що продавець за спірним договором –Гвоздівська сільська рада –діяв під впливом обману, примусу, помилки, тяжкої обставини або під впливом насильства. Суду також не подано жодних доказів зловмисної домовленості однієї сторони з другою стороною.  Суду не подано доказів порушення кримінальної справи відносно посадових осіб Гвоздівської сільської ради та товариства „Гвоздів-Агро” Коваленка М.І. та Вяхірєва С.В., на яку посилається позивач. Твердження позивача щодо відсутності визначеної законом обов’язкової державної реєстрації спірного Договору матеріалами справи спростовується.

Враховуючи сплату покупцем –товариством „Гвоздів-Агро” вартості земельної ділянки, отриманої за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. та перенесення її меж в натурі (на місцевості), встановлення межових знаків, та передачу під охорону та збереження власнику –товариству „Гвоздів-Агро”, суд відхиляє посилання позивача на те, що спірний договір є фіктивним, оскільки його вчинено без наміру створення реальних правових наслідків.

Відповідно до частини 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до частини 1 ст. 125 ЦК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Таким чином, товариство „Гвоздів-Агро” набуло право власності на землю на підставі визначеного законом нотаріально посвідченого та зареєстрованого у Васильківському районному відділі земельних ресурсів правочину купівлі-продажу, вчиненого Гвоздівською сільрадою в межах її компетенції на основі її вільного волевиявлення. Таким чином, товариство „Гвоздів-Агро” є добросовісним набувачем земельної ділянки, що була об’єктом спірного Договору, відповідно майно (земельна ділянка) не може бути в нього витребувана у відповідності до положень ст. 388 ЦК України.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 2 постанови від 28.04.1978р. №3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом; у кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Оскільки в процесі розгляду справи суду не було надано доказів на існування обставин, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною, суд доходить до висновку, що позов Гвоздівської сільської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро” про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. задоволенню не підлягає. Відповідно до частини п’ятої ст. 49 ГПК України, у зв’язку із відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.4 Закону України „Про власність”, пункотм 34 ст. 26, пунктом 16 ст. 42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, пунктами а), б), ст. 12, ст. 78, пунктом б) ст. 80, ст. 128 ЗК України, пунктом 3) частини 1 ст.3, частиною 1 ст. 12, частиною 1 ст. 13, частиною 1 ст. 125, частиною 1 ст. 116, частиною 1 ст. 328, ст.ст. 388, 657 ЦК України, пунктом 2 постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978р. №3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Гвоздівської сільської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „Гвоздів-Агро” про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2006р. відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оформлення та підписання та може бути оскаржене в апеляційному або касаційному порядку

Суддя