ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.09.07 р.
Справа № 22/209пн

Суддя господарського суду Донецької
області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання
Калмиковій Л. Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Кіровського
міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Кіровської міської ради

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 м.Жданівка

про зобов'язання відповідача
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 20 м.кв., що розташована в
районі ринку по вул.. Панфіловців у м. Кіровське, із земель Кіровської міської
ради, привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан,
включаючи знос будівель.

за участю

прокурора: Кілійчук Т.В.

представників

від позивача: Трофімова Н.І.- за
довір.

від відповідача: не з'явився

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Кіровський міжрайонний прокурор
звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі
Кіровської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1 м. Жданівка про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 20 м.кв., що розташована в районі ринку по вул.
Панфіловців у м.Кіровське, із земель Кіровської міської ради, привести вказану
земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знос будівель.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на факт самовільного зайняття відповідачем земельної
ділянки площею 20 м.кв., що розташована в районі ринку по вул. Панфіловців у м.
Кіровське і використовується під розміщення та обслуговування кіоску
„ІНФОРМАЦІЯ_1”. Прокурор зазначив, що на сьогоднішній день відсутнє рішення
Кіровської міської ради про надання відповідачу спірної земельної ділянки.

Позивачем позов прокурора
підтримано

Відповідач про день та час розгляду
справи був повідомлений належним чином, але відзиву на позовну заяву не подав,
не використав своє право на участь у судовому засіданні, представника в судове
засідання не направив. Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та
пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе відповідно до
ст.75 ГПК України вирішити спір по суті.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2006 р. спеціалістами
Управління з контролю за використанням та охороною земель у Донецькій області була
проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства України.

Результати перевірки викладені в
акті перевірки від 13.12.2006 р.

Перевіркою встановлено, що станом
на 13.12.2006 р. відповідачем під розміщення та обслуговування кіоску „ІНФОРМАЦІЯ_1”
самовільно зайнята земельна ділянка площею 20 кв.м., яка розташована в районі
ринку по вул.. Панфіловців у м. Кіровське.

Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку відсутні, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу
України.

За результатами перевірки суб'єкту
підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 м. Жданівка видано припис від
13.12.2006 р. НОМЕР_1, яким відповідачу приписано усунути порушення земельного
законодавства,а саме оформити правоустановчі документи на земельну ділянку, про
що повідомити до 13.01.2007 р.

14.02.2007 р. Управлінням з
контролю за використанням та охороною земель було здійснено повторну перевірку
відповідача з питання дотримання вимог земельного законодавства, якою
встановлено, що станом на 14.02.2007 р. відповідач не виконав вимоги припису
від 13.12.2006 р. НОМЕР_1, щодо усунення порушень вимог земельного
законодавства.

За результатами перевірки
відповідачу видано припис від 14.02.2007 р.НОМЕР_2 яким суб'єкту
підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 м. Жданівка приписано усунути
порушення земельного законодавства.

Порушення відповідачем вимог ст.
ст. 125, 126 Земельного кодексу України стало підставою для притягнення його до
адміністративної відповідальності (копії постанов про накладення адміністративного
стягнення від 14.12.2006 р. НОМЕР_3 та від 14.02.2007 р. НОМЕР_4 долучені до
матеріалів справи).

За результатами розгляду матеріалів
справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116
Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність
або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється..

За приписами ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Право оренди землі оформляється
договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що спірна
земельна ділянка використовується відповідачем самовільно, з

порушенням земельного
законодавства, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актами

Управління з контролю за
використанням  та  охороною земель від 13.12.2006 р. та від
14.02.2007 р.

17.08.2007р. Кіровським міським
відділом земельних ресурсів видано довідку про те, що земельна ділянка по вул.
Панфіловців, площею 0,0020га, яку займає кіоск „ІНФОРМАЦІЯ_1” приватного

підприємця ОСОБА_1, є власністю
територіальної громади міста Кіровське.

Тобто, матеріалами справи
підтверджується самовільне заволодіння відповідачем спірною земельною ділянкою,
що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку
надання земельних ділянок, що здійснюється без відведення землі в натурі й
одержання документа, що засвідчує право на землю.

Відповідачем не надано суду
документів, що підтверджують його право на користування земельною ділянкою
площею 0,0020 га, що розташована в районі ринку по вул.. Панфіловців у
м.Кіровське під розміщення кіоску „ІНФОРМАЦІЯ_1”.

Заходів щодо усунення порушень
земельного законодавства відповідачем не вжито, самостійно земельну ділянку
відповідачем не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та
громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за
власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання,
відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

Відповідно до ч. 3 ст.212 цього
Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 116, 123, 125, 126, 212
Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі”, ст.ст. 1,
2, 22, 32, 33, 43, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов Кіровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі Кіровської міської ради до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 м. Жданівка про зобов'язання
відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 20 м.кв., що
розташована в районі ринку по вул.. Панфіловців у м. Кіровське, із земель
Кіровської міської ради, привести вказану земельну ділянку у придатний для
використання стан, включаючи знос будівель, задовольнити.

Зобов'язати суб'єкта
підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_1 м. Жданівка (АДРЕСА_1, Інд.
НОМЕР_5) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 20 м.кв., що
розташована в районі ринку по вул.. Панфіловців у м. Кіровське, із земель
Кіровської міської ради, привести вказану земельну ділянку у придатний для
використання стан, включаючи знос будівель.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 м. Жданівка (АДРЕСА_1, Інд. НОМЕР_5) на
користь Державного бюджету України
державне  мито  в
розмірі 85 грн.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 м. Жданівка (АДРЕСА_1, Інд. НОМЕР_5) на
користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ
ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний
бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної
класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справ у судах в розмірі 118 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя