ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.09.07                                                                                           Справа№ 1/321-9/7

Час: 16год. 30 хв.

Господарський суд Львівської області у складі судді  Данко Л.С.

При секретарі Козак І.Б.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом:  Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника”, м. Львів,

До відповідача: Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”, м. Львів,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача -1: Брюховецька селищна рада, м. Львів-Брюховичі, вул. Ясна,1, Львівської області,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача -2: Регіональне відділення фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів,

Про:  визнання протиправним та скасування  Рішення реєстратора від 30.01.2007р. № 10-203, зобов”язати  відповідача зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника” на нерухоме майно (будівлі та споруди, приміщення), розташованого за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а , і смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21, шляхом внесення відповідного запису до реєстру прав власності на нерухоме майно та покладення судових витрати на відповідача.

За участю представників:

Від  позивача: п/к Коваль П.І. за довіреністю  від 03.05.2007р., Голова товариства Хомин Я.

Від  відповідача: п/к Бакун О.А. за довіреністю № 126 від 11.05.2007р.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача -1: не прибув,

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача -2: Голуб М.Б. за довіреністю  від 10.05.2007р. № 11-3334.

Представникам роз’яснені права і обов’язки передбачені ст. 49, 51 КАС України в тому числі право відводу судді, відповідно до статті 27 КАС України, право відводу секретаря судових засідань, згідно із статтею 29 КАС України. Заяв та клопотань м про відвід судді і секретаря судових засідань –не заявлено та не подано. Учасники судового процесу не наполягають на  фіксації судового процесу технічними засобами, про що подали письмове клопотання.

Суть спору:  розглядається справа за позовом Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника”, м. Львів, до відповідача: Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”, м. Львів, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача -1: Брюховецька селищна рада, смт. Брюховичі, Львівської області, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача -2: Регіональне відділення фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів, про: визнання протиправним та скасування Рішення реєстратора від 30.01.2007р. № 10-203, зобов”язати  відповідача зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника” на нерухоме майно (будівлі та споруди, приміщення), розташованого за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а , і смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21, шляхом внесення відповідного запису до реєстру прав власності на нерухоме майно та покладення судових витрати на відповідача.

Позивач подав заяву про зміну позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати Рішення реєстратора від 30.01.2007р. № 10-203, зобов”язати  відповідача зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника” на нерухоме майно (будівлі та споруди, приміщення), розташованого за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а , і смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21, шляхом внесення відповідного запису до реєстру прав власності на нерухоме майно та покласти судові витрати на відповідача,  позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовільнити повністю. Крім того, позивач подав заперечення на пояснення третьої особи-2, просить не брати їх до уваги, оскільки вони не стосуються предмета спору, оскільки мають місце неточності в частині місця розташування спірного майна, а не ставиться питання про приватизацію цілісного майнового комплексу, пояснив, що на час приватизації позивачем цілісного  майнового комплексу у Свідоцтві на власність від 13.06.1995р. не вказано адреси комплексу, у правовстановлюючих документах на підставі яких, це свідоцтво було видано, а саме:   договорі  025/93 купівлі-продажу державного майна  Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника” від 14 грудня 1993р., у п. 1 договору, говориться , що продавець продає, а покупець купує, виключно, цілісний майновий комплекс на загальну суму 62638000 крб. Та що вказане майно включає в себе всі його активи, пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно. У пункті 2.1. зазначено, що цим договором підтверджується право власності на придбане майно. Зазначений договір нотаріально посвідчений 14.12.1993р. та зареєстрований в реєстрі за № 11949, і в пунктах цього договору теж не вказано адреси майна, яке було продано та куплено позивачем,  У Акті оцінки майна цілісного майнового комплексу, який затверджено Головою  Фонду комунального майна Львівської облради від  19.11.93р.,  теж не вчинено посилання на місцезнаходження майна, говориться  про цілісний майновий комплекс, вартість обладнання, яке складає цей цілісний комплекс, аналогічне викладено у Протоколі засідання інвентаризаційної комісії від 10.09.93р., який затверджено Головою Фонду  комунального майна Львівської облради, однак в наступному, відсутність адреси цілісного майнового комплексу не була перешкодою для  видачі Свідоцтва на власність цілісного майнового комплексу. Щодо того, що цілісний майновий комплекс містить дві адреси свого місцезнаходження випливає з  Акту 017 прийому-передачі державного майна ЛТВП “Крамниця будівельника” від 22.02.1994р., в якому чітко зазначено, що продавець передає, а покупець приймає продане 14 грудня 1993р. шляхом викупу Товариством покупців державне майно  на загальну суму 62638000 крб. . У вартість проданого майна входить будівлі та споруди розташовані за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а та смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-в. Зазначений Акт теж був правовстановлюючим документом на час проведення приватизації цілісного майнового комплексу, і що у  договорах та свідоцтві на право власності, яке видано у 1993р. повноважними на це органом (РВ ФДМУ по Львівській області) не вказано адреси проданого майна, в яке  входять будівлі та споруди розташовані за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340а та смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-в, не є підставою для відмови у  реєстрації  права власності за позивачем цілісного майнового комплексу купленого у 1993р. і майно якого знаходиться за двома адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340а та смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-в,  що можна було відповідачем дослідити відповідно до поданих йому документів.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти позову заперечує, просить в позові відмовити та пояснив, що 17.01.2007р. ТОВ "Крамниця будівельника" звернулось із заявою про реєстрацію договору купівлі-продажу та виготовлення Витяг про реєстрацію права власності на будівлю за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-в. Відповідно до п.2.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002р. р.№7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445 для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Тексти документів, що подаються на реєстрацію прав, мають бути написані розбірливо, найменування юридичних осіб-без скорочення та із зазначенням їх місцезнаходження. Згідно п. 3.3. даного Положення у реєстрації прав власності на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Оскільки договір № 025/93 купівлі-продажу державного майна укладеного між Фондом комунального майна Львівської обласної Ради народних депутатів та Товариством покупців, створене працівниками Львівського торгово-виробничого підприємства "Крамниця будівельника" 14.12.1993р. не відповідає нормам чинного законодавства, а саме не містить даних про об"єкт нерухомого майна, який відчужується, у реєстрації прав власності було відмовлено Рішенням реєстратора від 30.01.2007р. Відповідач вважає, що діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, тому з урахуванням викладеного у відзиві та виходячи  з вимог ст.71 КАС України, п.2.1., 2.7., 2.8., 3.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002р. р.№7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445, просить в позові відмовити.

Третя особа-1, без заявлення самостійних вимог на предмет на стороні відповідача, яка залучена до участі у справі за ініціативою суду, повноважного представника в судове засідання не направила, через канцелярію господарського суду,  подав письмовий відзив на позовну заяву від 01.08.2007р. (вхідний № 16647 від 06.08.2007р.), у якому зазначив, що: “В Брюховицькій селищній раді відсутні будь-які документи, що стосуються даного спору. Відповідно до чинного законодавства реєстрацію прав власності на нерухоме майно на території смт. Брюховичі здійснює ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». У зв'язку з цим просить: виключити Брюховецьку селищну раду  з числа третіх осіб - 1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Представник третьої особи –2 (РВ ФДМУ по Львівській області) подав  письмове пояснення у справі, в судовому засіданні пояснив, що  14.12.1993р. між Фондом комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів (продавець) та Товариством покупців, створеним працівниками Львівського торгово - виробничого підприємства «Крамниця будівельника»(покупець) укладено договір №025/93 купівлі - продажу державного майна. Пояснив, що  згідно п. 1.1. договору, Продавець продає, а Покупець купує державне майно цілісного майнового комплексу Львівського торгово - виробничого орендного підприємства «Крамниця будівельника», що Ухвалою  Львівської обласної Ради народних депутатів № 388 від 23 травня 1994 р. «Про реорганізацію Фонду комунального майна»реорганізовано Фонд комунального майна шляхом: утворення   на  базі   апарату  управління   Фонду  та  відділу   управління комунальним майном Фонду Комітету управління комунальним майном Львівської обласної Ради народних депутатів; передачі відділу приватизації Фонду комунального майна Львівської обласної Ради   народних  депутатів  до   складу  регіонального   відділення   Фонду державного майна України по Львівській області та створення на базі цього відділу структурних підрозділів з питань приватизації комунального майна відповідно до структури регіонального відділення. У зв'язку з реорганізацією Фонду комунального майна України та передачею повноважень регіональному відділенню, 13.06.1995р. регіональним відділенням видано покупцю (Товариству покупців Львівського торгово - виробничого орендного підприємства «Крамниця будівельника») свідоцтво №166 про власність на майно цілісного майнового комплексу Львівського торгово - виробничого орендного підприємства «Крамниця будівельника». На виконання наказу Фонду державного майна України від 06.09.2005р. №2482 регіональним відділенням наказом №726 від 25.11.2005р. скасовано всі свідоцтва про власність, які були видані регіональним відділенням.           Даний наказ скасував лише свідоцтва про власність (документ) і не відміняв самого процесу приватизації. В газеті «Високий Замок»від 23.01.2006р. була опублікована інформація регіонального відділення про скасування свідоцтв про власність, виданих регіональним відділенням (в тому числі і свідоцтва виданого Товариству покупців Львівського торгове - виробничого орендного підприємства «Крамниця будівельника»). 08.08.2007р. на адресу ТзОВ «Львівське торгово-виробниче підприємство «Крамниця будівельника»направлено лист №11/11-5727 в якому додатково повідомлялося, що інформація про скасування свідоцтв про власність була опублікована в газеті «Високий Замок»і покупці об'єктів приватизації у разі необхідності можуть отримати, звернувшись до регіонального відділення, перелік нерухомого майна, переданого їм у власність.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, які прибули в судове засідання, оглянувши та дослідивши подані сторонами докази, оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ.

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника”, Статут якого зареєстровано у встановленому порядку 20 лютого 2001 року про що зроблено запис за № 04718 створено відповідно до Установчого договору про створення та діяльність товариства з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника”,  від 24 листопада 1992 року, згідно Законів України ...,  шляхом об”єднання майнових вкладів його учасників з метою одержання прибутку. В зв”язку з прийняттям даної нової редакції Статуту чинність існуючих прав та обов”язків Підприємства зберігаються ( п.1.1. Статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 17 січня 2007 року звернувся до відповідача з заявою (клопотанням) за № 1 про реєстрацію права власності та виготовлення витягу про реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс, в тому числі, на будівлі, які знаходяться  за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В.

Відповідач, 30.01.2007р. прийняв Рішення реєстратора за № 10/203, яким відмовив позивачу у задоволенні клопотання (заяви).

У Рішенні реєстратора від 30.01.2007р. відповідач зазначив, що прийнято рішення про відмову у видачі витягу про реєстрацію права власності за адресою смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-в, згідно п. 3.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно”.

В судовому засіданні встановлено, що в відповідно до договору купівлі-продажу № 025/93, укладеного Товариством покупців (далі - товариство покупців), створеного працівниками Львівського торгово-виробничого підприємства "Крамниця будівельника" і Фондом комунального майна Львівської обласної Ради народних депутатів, товариство покупців придбало цілісний майновий комплекс Львівського торгово-виробничого підприємства "Крамниця будівельника", що розташований у м. Львові, вул. Шевченка, 340а, та смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, що підтверджується Актом прийому-передачі  від 22.02.1994р. № 017.

Як вбачається із умов  договору № 025/93 купівлі-продажу державного майна  Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника” від 14 грудня 1993р. (договір нотаріально посвідчений 14.12.1993р. та зареєстрований в реєстрі за № 11949), який укладено між продавцем (Фонд комунального майна Львівської міської Ради народних депутатів) та покупцем (Товариством покупців, створене працівниками Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника”), про що зазначено в преамбулі цього договору, продавець продає, а покупець купує державне майно цілісного майнового комплексу Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника” на загальну суму 62638000 крб. ( п. 1.1. договору). Майно підприємства включає в себе всі його активи, пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно ( друге речення п. 1.1. договору).

У пункті 2.1. договору зазначено, що цим договором підтверджується право власності на придбане майно. Зазначений договір нотаріально посвідчений 14.12.1993р. та зареєстрований в реєстрі за № 11949, договір не відмінений, не скасований, не визнаний недійсним. Таких доказів, ні позивач, ні відповідач, ні треті  особи суду не надали, в матеріалах справи такі докази відсутні.

У тексті цього договору купівлі-продажу - не вказано адреси майна, яке було продано Фондом комунального майна Львівської міської Ради народних депутатів та куплено позивачем, однак зазначений договір був одним із правовстановлюючих документів для приватизації цілісного майнового комплексу в 1995р. Зазначений договір не визнано недійсним, не скасовано, не відмінено. Таких доказів ні позивач, ні відповідач, ні треті особи суду не надали.

Ще одним із правовстановлюючих документів, на час проведення приватизації цілісного майнового комплексу, є Акт № 017 від 22.02.1994р. прийому-передачі цілісного майнового комплексу, у якому зазначено дві адреси  місцезнаходження майна (цілісного майнового комплексу, який був куплений позивачем), а саме: продавець передає, а покупець приймає продане 14 грудня 1993р. шляхом викупу Товариством покупців державне майно  на загальну суму 62638000 крб.  У вартість проданого майна входить будівлі та споруди розташовані за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а та смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В.

Зазначений Акт № 017 від 22.02.1994р. прийому-передачі цілісного майнового комплексу –не скасовано, не відмінено, не визнано недійсним. Такі докази сторонами не подавалися, в матеріалах справи вони відсутні.

Вказані вище два документи були правовстановлюючими, на час проведення приватизації цілісного майнового комплексу –  1995 році, і що у  договорі купівлі-продажу 025/93 від 14.12.1993р. та свідоцтві на право власності, яке видано позивачу 13.06.1995р., на підставі вищевказаних документів, повноважними на це органом (РВ ФДМУ по Львівській області) не вказано адреси цілісного майнового комплексу, не може бути поставлено в вину позивачу, оскільки місцезнаходження цілісного майнового комплексу випливає з Акту № 017 від 22.02.1994р. прийому-передачі цілісного майнового комплексу, у якому зазначено дві адреси місцезнаходження майна, а саме: будівлі та споруди розташовані за адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340а та смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, на який вчинено посилання у Свідоцтві на власність від 13.06.1995р.

Слід відмітити, що викуп цілісного майнового комплексу, здійснило товариство покупців, яке було створено працівниками Львівського торгово-виробничого підприємства "Крамниця будівельника" на підставі та керуючись ч. І ст.8 Закону України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992 року № 2163-ХІІ.

В судовому засіданні встановлено, що в подальшому, члени товариства покупців - фізичні особи: Тарасюк М.Ю., Лашкевич Р.Д., Сенюра Л.Є., Бардега Я.Я., Калитовський Р.І., Діжак М.Ї., Крутень В.І., Поліхун Л.К. вийшли з товариства покупців і передали належну їм ідеальну частку майна позивачу, що підтверджується  заявами про вихід та протоколами зборів товариства покупців, які знаходяться в матеріалах справи. Інші члени товариства покупців - Хомин П.Я., Хомин Я.Я., також перейшли зі своєю часткою майна до позивача, де вони є єдиними учасниками товариства (Статут позивача – в матеріалах справи). Тобто, позивач став власником майна товариства покупців.

3 моменту передачі майна підприємств їх учасникам у власність, навіть як внеску до статутного фонду, та державної реєстрації відповідних підприємств, засновники (учасники) набувають права власності на це майно, на статутний фонд (капітал) або його частку (пай), включаючи права на управління, отримання відповідної частини прибутку юридичної особи, а також активів у разі її ліквідації, така правова позиція рекомендована судам  Інформаційнийним листом № 01-8/98 від 31.01.2001р. “Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом (Арбітражні суди України).

Тому, позивач звернувся про реєстрацію права власності у відповідності з п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом  Міністерства юстиції від 28 січня 2003 року № 6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28 січня 2003 року № 66/7387, до відповідача: Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "БТІ та ЕО".

Вказане свідчить, що відповідачу, на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням від імені  держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно. Відтак, відповідач  відповідно до  п.7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) є суб'єктом владних повноважень. Згідно з п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Додатком 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі за текстом - Положення) встановлено, що “Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна”, в якому п.1 передбачено - договори, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, предметом яких є нерухоме майно.

Згідно поданих документів вбачається, що у даному спорі правовстановлюючими документами є: свідоцтво на право власності від 13.06.1995р., реєстраційний номер 166, видане Регіональним відділенням фонду державного майна України по Львівській області, в т.ч. інші документи, а саме: договір № 025/93 купівлі-продажу державного майна  Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника” від 14 грудня 1993р. (договір нотаріально посвідчений 14.12.1993р. та зареєстрований в реєстрі за № 11949) та Акт прийому передачі від 22.02.1994р. № 017, тобто, ці документи, які були підставою видачі свідоцтва на право власності, та документи, що посвідчують передачу окремими членами товариства покупців своєї ідеальної частки позивачу.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 3.2. Положення рішення реєстратора про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно потребує письмового оформлення та повинно містити:

дату й місце прийняття рішення;

стислий опис майна, щодо якого приймається рішення;

підстави винесення рішення та правове обґрунтування;

реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна (за наявності).

Рішення реєстратора про відмову в реєстрації прав видається на бланку БТІ за формою, визначеною у додатку 6 Положення, посвідчується підписами реєстратора, начальника або уповноваженою ним особою та скріплюється печаткою БТІ.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення реєстратора (відповідача за  даним позовом) від 30.01.2007р. № 10/203 -  є необґрунтованим, не відповідає встановленому Законом формі та суті документа, відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1.3 Положення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, реєстрацію здійснюють БТІ у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, відтак посилання відповідача на неналежне укладення договору купівлі-продажу майна, відсутності дозволів на зведення приміщень тощо предмета спору не стосуються і не можуть враховуватися.

Відповідно до п. 3.3. Положення у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не  відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено  інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав  власності на нерухоме майно; право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; право власності на нерухоме майно, що перебуває у податкові заставі, виникло без дотримання; і встановленого порядку відчуження; відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився.

У пункті 3.3. Положення, зазначено виключний перелік підстав для відмови у реєстрації і, виходячи з поданих сторонами доказових документів та обставин справи, його не можна застосувати до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 3.5. Положення реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред'явленим правовстановлюючим документам. Також, забороняється тлумачення прав реєстратором або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

У задоволенні заяви про надання витягу з Реєстру прав може бути відмовлено ( п. 5.11 Положення), якщо заявник не має права на отримання тих відомостей з Реєстру прав, які були викладені в його заяві, або якщо запит зроблено без дотримання вимог пунктів 5.1.2 та 5.4 цього Положення.

З вищенаведеного вбачається, що заявлене право власності підлягає реєстрації, в частині , що стосується  будівель та споруд, приміщень розташованих за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, оскільки щодо  майна, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а,  позивачу  відповідачем видано Реєстраційне посвідчення Серії КММ № 012235 від 28.09.2001р., щодо цього майна позивач до відповідача не звертався із заявою про  реєстрацію права власності, і вирішення цього питання не випливає із Рішенні реєстратора від 30.01.2007р. за № 10/203.

Третя особа - 2 ( Регіональне відділення ФДМ України по Львівській області) на вимогу суду подала пояснення по справі № 11/8-11-6209, в яких посилається на втрату чинності свідоцтва про власність, виданого позивачу ще 13.06.1995р., реєстраційний номер 166, посилаючись на Наказ Фонду державного майна України від 25.11.2005р. № 726 про скасування всіх виданих раніше свідоцтв.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. На час приватизації майна позивачем та видачі правовстановлюючих документів на майновий комплекс всі дії здійснювались згідно з діючим на той час законодавством.

Для скасування будь-якого свідоцтва, як правовстановлюючого документа на власність, необхідно приймати судове рішення з цього приводу,  наказом видані свідоцтва не скасовуються, виключення може складати сама форма бланку документа.

Крім того, згідно наказу Фонду державного майна України від 04.02.93р. N 56, яким затверджено Положення про застосування способів приватизації майна державних підприємств (далі за текстом - Положення), цей Наказ і Положення також втратив чинність на підставі Наказу Фонду державного майна N 628 від 31.03.2004, але у відповідність до його положень відбулася мала приватизація в Україні, в т.ч. здійснена позивачем, як правонаступником Товариства покупців.

Товариства покупців створювалось у відповідності до Порядку створення та реєстрації товариства покупців у процесі приватизації (далі за текстом - Порядок), що діяв на час приватизації, який затверджений наказом Фонду державного майна України від 25.05.1993 № 235.     Згідно п. 1.1. Порядку, Товариство покупців - це добровільне об'єднання громадян, які уклали угоду про спільну діяльність, з метою придбання об'єктів приватизації у колективну власність. Жодної іншої мети закон не передбачав.

Саме з метою придбання об'єктів приватизації і діяло товариство покупців створеного працівниками Львівського торгово-виробничого підприємства "Крамниця будівельника".

Згідно п. 2.12. Порядку, в межах своїх повноважень товариство покупців виступає як юридична особа. Тому, в подальшому, за Актом прийому-передачі від 22.02.1994р. № 017 Товариству передано у власність майно, яке оформлено третьою особою на основі договору № 025/93  купівлі-продажу державного майна  Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника” від 14 грудня 1993р.(договір нотаріально посвідчений 14.12.1993р. та зареєстрований в реєстрі за № 11949) та Акту прийому - передачі від 22.02.1994р. № 017, та нею  ж видано свідоцтво на право власності від 13.06.1995р., реєстраційний номер 166.

Після досягнення поставленої при його створенні мети - приватизації об'єктів державної власності, Товариство покупців припинило свою діяльність у відповідності до ч. 7 Порядку на підставі рішення загальних зборів. Тобто, як юридична особа - Товариство покупців не існує, згідно з чинним на той час законодавством.

В подальшому позивач став правонаступником майна товариства покупців з відповідними частками власності його членів.

Відповідно до п. 2.2.4. Положення в 10-денний строк з моменту підписання договору купівлі-продажу орган приватизації повідомляє органи статистики та відповідні органи, які здійснюють державну реєстрацію підприємств і організацій, про приватизацію державного підприємства для вилучення його з державного реєстру підприємств України, та контролює додержання покупцем строків подання на державну реєстрацію необхідних установчих документів, передбачених умовами договору купівлі-продажу. З моменту вилучення з державного реєстру ДП вважається таким, що припинило діяльність як державне. Отже, і ДП, все майно якого приватизовано, також не існує. Тому, жодні правові стосунки, в тому числі судові, як з ДП так і з Товариством покупців є неможливими.

У відповідності до п.2.2.5. Положення, для здійснення подальшої господарської діяльності товариство покупців обирає організаційно-правову форму згідно з чинним законодавством та протягом певного строку, встановленого в договорі купівлі-продажу, створює і реєструє суб'єкт підприємництва, це і є теперішній позивач.

З моменту реєстрації суб'єкта підприємництва товариство покупців припиняє свою діяльність.

Отже, підстав вважати дії щодо приватизації цілісного майнового комплексу Львівського торгово-виробничого підприємства "Крамниця будівельника" такими, що не відповідали чинному на той час законодавству - відсутні, щодо не зазначення у правовстановлюючих документах адреси цілісного майнового комплексу, не можна відносити на вину позивача, так як відповідні документи щодо права власності приймалися, оформлялися відповідними органами державної влади, відповідно до чинного на той час законодавства  і  практики діяльності БТІ з питань державної реєстрації об”єктів нерухомості, та не ставилася під сумнів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем приватизовано цілісний майновий комплекс розташований за двома адресами: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а і смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, відтак,  на цілісний майновий комплекс видано свідоцтво на право власності від 13.06.1995р., реєстраційний номер 166.

З метою повного, всебічного дослідження обставин справи, в судовому засіданні, 13.09.2007р., на вимогу суду, здійснено огляд оригіналу архівної справи РВ ФДМУ по Львівській області № 75, опис № 5, Фонд № Р-3234, (Відділ масової приватизації об”єктів обласної комунальної власності), в якій містяться  документи з приватизації, а саме: Розпорядження ФДМ від 27.08.1993р. № 125 “Про  приватизацію об”єктів:  в т.ч.  ЛТВТП  “Крамниця будівельника”, платіжні доручення про оплату коштів за реєстрацію товариства покупців, заява про реєстрацію товариства реєстраційний № 31/93 від 13 серпня 1993р., Протокол загальних зборів членів трудового колективу від 09.08.1993р., Розпорядження ФДМ від 13.08.1993р. № 121, платіжне доручення про сплату коштів за реєстрацію заяви, заява на приватизацію реєстраційний № 37/93  від 25.08.1993р., Розпорядження ФДМ № 124 від 25.08.1993р. “Про реєстрацію заяв на приватизацію: в т.ч. “Крамниця будівельника”, Наказ ФДМ № 32 п від 26.08.1993р.  з додатками , Наказ № 12п від 26.08.1993р. “Про проведення інвентаризації здійснення оцінки вартості майна”,   Інвентаризаційний опис основних засобів  ЛТВП “Крамниця будівельників”, Інвентарний опис матеріальних цінностей позивача (Розписка), Акт інвентаризації товарів відвантажених (балансовий рахунок № 62), Акт № 1 інвентаризації наявності грошових засобів від 01.09.1993р., Розписка форми №  инв-16, Акт інвентаризації розрахунків з покупцями від 01.09.1993р. Типова міжвідомча форма № инв-17, порівняльна відомість  результатів інвентаризації основних засобів від 26.08.1993р., баланс підприємства, Форма № 1 за  ЗКУД ( Передаточно-розподільчий баланс), баланс підприємства на 01.09.1993р., Звіт про фінансові результати та їх використання за 8 місяців 1993р., Форми № 2 за ЗКУД, Звіт про наявність та рух коштів підприємства за 8 місяців 1993р., Форма № 10 за ЗКУД, Відомість розрахунку вартості оборотних коштів станом на 01 вересня 1993р.,  Наказ ФДМ № 56п від 19 листопада 1993р. “Про затвердження актів оцінки вартості цілісного майнового комплексу”, договір № 025/93 купівлі-продажу  державного майна Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника” від 14 грудня 1993р., нотаріально посвідчений 14.12.1993р. , зареєстровано в реєстрі за № 11949, Акт оцінки майна цілісного майнового комплексу Львівського торгово-виробничого орендного підприємства “Крамниця будівельника”  від  19.11.1993р., Протокол засідання інвентаризаційної комісії від 10.09.1993р., затверджений Головою Фонду комунального майна Львівської обласної Ради, Угода про спільну діяльність від 09.08.1993р., Підписний лист учасників товариства покупців на придбання об”єкта приватизації, Акт № 017 прийому –передачі державного майна від 22.02.1994р., Свідоцтво на власність від 13 червня 1995 року, реєстраційний № 166.

Судом, зокрема, оглянуто  оригінал Свідоцтва на власність від 13 червня 1995 року, реєстраційний № 166, у якому чітко  зазначено, що воно видано Львівському торгово-виробничому орендному підприємству “Крамниця будівельника” на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого у Четвертій  Львівській державній нотаріальній конторі 14 грудня 1993 року за № 11949, а також акту прийому передачі від 22 лютого 1994 року між Покупцем і регіональним  відділенням фонду державного майна  України по Львівській області згідно Закону України “Про приватизацію майна  державних підприємств” від 04 березня 1992 року, оцінка яким надана вище у даній постанові.

У Інвентарній справі РВ ФДМУ по Львівській області, Відділ масової приватизації об”єктів обласної комунальної власності,  № 75, опис № 5, Фонд № Р-3234, знаходяться також: оригінал Повідомлення від 09.08.93р. про загальні збори членів трудового колективу позивача, Угода № 22 від 25.08.93р., Свідоцтво про реєстрацію товариства покупців реєстраційний № 31/93 дата реєстрації: 13 серпня 1993р., Перелік номерів банківських рахунків з яких здійснюються розрахунки за придбаний об”єкт, Реквізити об”єта, Акт прийняття-передачі від 28 грудня 1992р., Довідка про перелік майна, що належить ТзОВ “Крамниця будівельника”, довідка про нарахування зносу основних засобів за серпень 1993р., довідка про нарахування амортизаційного фонду основних засобів (державного майна) за 8 місяців 1993р., Акт оцінки високоліквідного майна, відповідь на запит, платіжне доручення про оплату за придбане майно.

Як вбачається із зазначеної Інвентарної справи  РВ ФДМУ по Львівській області № 75        ( Фонд №Р-3234, Опис № 5, Справа № 75, розпочата –27.08.93р., закінчена - 13.06.1995р. на 68 арк.) у ній є опис майна, розташованого за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, що не заперечувалося  відповідачем, при огляді, в судовому засіданні, зазначеної інвентарної справи № 75.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що Відповідачем, на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а, видано Реєстраційне посвідчення  від 28.09.2001 року за реєстровим № 1787 ( серії КММ № 012235), підставою для його видачі були ті ж самі документи, оцінку яким надано у даній постанові. Не зазначення адреси цілісного майнового комплексу: м. Львів, вул.  Шевченка, 340-а, у договорі купівлі-продажу, Свідоцтві на право власності, не було перешкодою для відповідача для видачі Реєстраційного посвідчення  від 28.09.2001 року за реєстровим № 1787 ( серії КММ № 012235).

Як зазначив представник відповідача, за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, що теж входить у цілісний майновий комплекс, реєстраційне посвідчення не було оформлено, через неточності в описі майна щодо місця його знаходження (адреси).

Слід відмітити, що реєстрація об”єктів нерухомого майна проводиться за наявності матеріалів інвентаризації, виконаної тільки тим БТІ, яке проводить реєстрацію.

В судовому засіданні встановлено, що Відповідачем проведено інвентаризаційні  роботи на об'єкті, які ним же виконані, наявність технічних паспортів приміщень за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В ( оригінали оглянуто в судовому засіданні, , копії –в матеріалах справи), а також належне зберігання всіх необхідних документів в оглянутій в судовому засіданні архівній справі № 75, опис № 5, Фонд № Р-3234, з приватизації цілісного майнового комплексу (в т.ч. майна, яке знаходиться за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В), відтак суд приходить до висновку, що є всі належні докази та підстави до задоволення позовної вимоги про реєстрацію за позивачем нерухомого майна цілісного майнового комплексу за адресою:  смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В.

Доказів про те, що відповідачем вживалися заходи щодо встановлення адреси (назва вулиці, номер ділянки з будовою) цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-В, не подано.

У відзиві на позов Відповідач обґрунтовує свої дії щодо відмови реєстрації з підстав не відповідності нормам чинного законодавства заявленого права, оскільки договір купівлі-продажу № 025/93 не містить даних про об”єкт нерухомого майна, який відчужується.

Зазначений договір купівлі-продажу не скасований, не відмінений, не визнаний недійсним, такої вимоги відповідач перед судом не ставив, докази про визнання недійсним цього договору купівлі-продажу – в матеріалах справи –відсутні.

Отже, з таким твердженням відповідача суд погодитися не може, так як у відповідності до п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 28 січня 2003 року № 6/5 у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: 1) заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; 2) об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; 3) із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; 4) подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства;  5) заявлене право вже зареєстроване; 6)  не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; 7) право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; 8) право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження; 9) відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; при укладені угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлюючий документ попереднього власника.

Вищезазначений  перелік підстав відмови є виключним, і в цьому переліку відсутнє така підстава, на яку посилається Відповідач. Фактичні обставини справи підтверджують, що  правовстановлюючим  документом є свідоцтво на право власності від 13.06.1995р., реєстраційний номер 166, видане регіональним відділенням фонду державного майна України по Львівській області,  разом з іншими необхідними документами (договором купівлі-продажу та Акту прийому передачі від 22.02.1994р. № 017), які були оглянуті в судовому засіданні, про що зазначено вище у даній постанові.

Слід також зазначити, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо  виділення з цілісного майнового комплексу приватизованого позивачем за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а, частки майна, яке знаходиться за адресою: смт. Брюховичі,  вул. Незалежності України, 21-В,  як і не доведено перед судом, що майно, яке перечислене в Інвентарній справі № 75, опис № 5, Фонд № Р-3234, та про реєстрацію якого клопоче позивач, не входить в цілісний майновий комплекс, на яке позивачу видано відповідні правовстановлюючі документи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 1, 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов’язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»передбачає обов’язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема права власності на нерухоме майно.

Пунктом 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002р. № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за № 157/6445, з подальшими змінами, визначено, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв’язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об’єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути  протиправно позбавлений не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються: 7) правовий режим власності.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України “Про власність”, з наступними змінами і доповненнями, передбачено, що право власності –це регульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що суб”єктами права власності в Україні визнаються: народ України, громадяни, юридичні особи та держава.

Відповідно до статті 4 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються  рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 20 цього Закону передбачено, що суб”єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи,  а статтею 24 зазначеного Закону визначено, що об”єктами права власності кооперативу (колгоспу) є будівлі, споруди, грошові та інші майнові внески його членів;  виготовлена продукція; доходи, одержані від реалізації та іншої діяльності, передбаченої статутом кооперативу ..., а також інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із праворчинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

В процесі розгляду спору судом не встановлено обставин, що позивач набув спірне майно неправомірно. Таких доказів не надали суду відповідач та треті особи.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні оглянуто наступні документи: Рішення реєстратора від 30.01.2007р. № 10/203, Свідоцтво на власність від 13.06.1995р., Акт прийому –передачі державного майна № 017 від 22.02.1994р., договір № 025/93 купівлі-продажу від 14 грудня 1993р., Акт оцінки майна від 19.11.1993р., Протокол засідання інвентаризаційної комісії від 10.09.93р., Свідоцтво про реєстрацію товариства покупців реєстраційний № 31/93 від 13.08.1993р., Угода про спільну діяльність , Підписний лист учасників товариства покупців, Посвідчення № 31 від 19.08.93р., Заява Калітовського Р.І., серії ААМ № 214867 про вихід з числа учасників, Протокол № 5 зборів учасників товариства покупців членів трудового колективу від 18.03.1998р., Заява Шашкевича Р.Д. від 23.06.97р. про вихід з числа учасників, Протокол № 3 зборів учасників від 23.06.97р.,  Заява Тарасюк М.Є. про вихід з числа учасників, протокол № 7 зборів учасників від 21.09.2000р., заява Діжка М.І. про вихід з числа учасників від 14.10.1998р., Протокол № 6 зборів учасників від 14.10.98р., заява Бардеги Я.Я. про вихід з числа учасників від 23.06.1997р., Протокол № 3 зборів учасників від 23.06.1997р., заява Сенюри Л.Є про вихід з числа учасників, Протокол № 4 зборів учасників від 20.11.97р., заява Крутень В.І. про вихід з числа учасників товариства, Протокол № 7 зборів учасників від 13.03.2007р., Статут ТзОВ “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника” (нова редакція), який зареєстровано 20.02.2001р. реєстраційний № 19165034, Технічний паспорт на будівлю під літ. “А” за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, № 21-в, який складено 06.04.2005р.,  Технічний паспорт на будівлю під літ. “В” за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, № 21-в, який складено 06.04.2005р., Технічний паспорт на будівлю під літ. “Б” за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, № 21-в, який складено 06.04.2005р.,виписку з ЄДРПОУ, дата проведення державної реєстрації 22.01.1993р. № 1 000302, Реєстраційне посвідчення від 28.09.2001р. серії КММ № 012235, матеріали Інвентарної справи № 75 та документи, які складають дану інвентарну справу на 65 арк., Рішення виконавчого комітету від 14.02.2007р. № 52 “Про затвердження Положення про розподіл функцій між окремими виконавчими органами міської ради при проведенні приватизації державного житлового фонду” та Положення про розподіл функцій між окремими виконавчими органами міської ради при проведенні приватизації державного житлового фонду, яке затверджено рішенням виконкому від 14.02.2007р. № 52, Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 848 від 21.07.2006р. “Про внесення змін до рішення виконкому від 23.03.2006р. № 394 “Про порядок оформлення права власності на об”єкти нерухомого майна і затвердження вартості цих послуг” з Додатком № 2 про вартість послуг за приватизацію житла та оформлення документів про право власності на об”єкти нерухомого майна без ПДВ, Додаток № 1 до рішення виконкому від 23.03.2006р. № 394 “Положення про порядок оформлення права власності на об”єкти нерухомого майна”, Додаток до Рішення виконкому Львівської міської ради № 23.02.2007р. № 73 “Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради”, Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” від 03.08.2005р. № 1 006417, довідку № 4223 про включення до ЄДРПОУ Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”,  заяву ТзОВ “Крамниця будівельника” № 1 від 17 січня 2007р. про проведення реєстрації купівлі-продажу та виготовлення витягу про реєстрацію права власності на будівлю за адресою смт. Брюховичі вул. Незалежності України, 21-В, Свідоцтво про державну реєстрацію Брюховецької селищної ради від 18.04.2002р. № 1 013232, довідка про включення до ЄДРПОУ № 2949 Брюховицьку селищну раду”, Наказ ФДМУ № 2482 від 06.09.2005р. “Про скасування  свідоцтв про власність”, Наказ РВ ФДМУ по Львівській області  № 726 від 25.11.2005р. “Про скасування свідоцтв про власність”, довідка про включення до ЄДРПОУ № 4126 РВ ФДМУ по Львівській області.

Суд заслухав пояснення позивача та відповідача та третіх осіб, оглянув та дослідив подані  докази, оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково.

Підлягає до задоволення клопотання третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача: Брюховецької селищної ради,  м. Львів-Брюховичі, про виключення Брюховецької селищної ради з числа третіх осіб-1, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву від 01.08.2007р. (вхідний № 16647 від 06.08.07р.), оскільки відповідно до чинного законодавства реєстрацію права власності на нерухоме майно на території смт. Брюховичі здійснює відповідач –ОКП ЛОР “БТІ та ЕО”.

Відповідач є суб”єктом владних повноважень, відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, присудити всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати: 3 грн. 40 коп. державного мита, яке сплачено квитанцією № 6319/06 29.03.2007р., з Державного бюджету України, відповідно до ст.ст. 87-97 КАС України.

Керуючись ст.ст.  49, 51, 69, 70, 71, 76,  79,  86, 87-97, 107, 122- 124, 127-128, 130, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 143, 150, 151, 152 –154, 158 –163, 167, п. 6 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовільнити частково.

2.          Визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” від 30.01.2007р. № 10/203.

3.          Зобов'язати Відповідача (Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” ( 79024, м. Львів, вул. Вяч. Липинського, 54, )  зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника” на нерухоме майно (будівлі та споруди, приміщення), розташованого за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 21-в, шляхом внесення відповідного запису до реєстру прав власності на нерухоме майно.

4.          В частині позовних вимог щодо зобов'язати Відповідача (Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” ( 79024, м. Львів, вул. Вяч. Липинського, 54, )  зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника” на нерухоме майно (будівлі та споруди, приміщення), розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 340-а, шляхом внесення відповідного запису до реєстру прав власності на нерухоме майно - відмовити.

5.          Відмовити позивачу у задоволенні позовних щодо покладення на відповідача судових витрат.

6.          Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю “Львівське торгово-виробниче підприємство “Крамниця будівельника”, м. Львів, вул. Шевченка, Б, 340-а () з Державного бюджету України 3 грн. 40 коп. державного мита.

7.          Виключити  Брюховецьку селищну раду, м. Львів-Брюховичі, вул.  Ясна, буд. 1,  з числа третіх осіб-1, у даній справі.

17.09.2007 року прийнято, складено, підписано та проголошено вступну і резолютивну частини постанови. Мотивувальна частина постанови оформлена та підписана –24.09.2007р.

Постанова може бути оскаржено в порядку та строки визначені ст. 186 КАС України, постанова

набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України.

Суддя