ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2007 р.
Справа №  4/337

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І. розглянувши справу №4/337

за  позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант", с. Вільшанка, Новоархангельського району

до 1-го відповідача:Державної виконавчої служби Новоархангельського району, м. Новоархангельськ, Кіровоградської області (ДВС)

від 2-го відповідача: Відділення Державного казначейства України в Новоархангельському районі, смт. Новоархангельськ Новоархангельському районі

про стягнення 114275 грн. 88 коп.

Представники сторін:

від позивача - Жабський Д.В., довіреність б/н, від.01.06.07

від 1-го відповідача - Лавріненко Т.В., посвідчення № КР0129, від 20.03.06

від 2-го відповідача - участі не брав

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Державної виконавчої служби Новоархангельського району, м. Новоархангельськ, Кіровоградської області (ДВС) та Відділення Державного казначейства України в Новоархангельському районі, смт. Новоархангельськ, Новоархангельськ  матеріальної шкоди в розмірі   114275,88 грн. за незаконну  реалізацію при проведенні виконавчих дій  майна позивача.

При розгляді справи оголошувалась перерва до 11 год. 16.10.2007 року та до 17 год. 23.10.2007 року. Сторони про оголошення перерви повідомлялись належним чином.

Поряд з цим, відповідач 1 надав до суду  22.10.2007 року  клопотання  про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням   адвоката   Продеус  М.,  який  представляє інтереси відповідача 1, на засіданні Вищого господарського суду України.  Вказане клопотання залишилось судом  без задоволення, оскільки вказаний  адвокат жодного разу не брав участі в судових засіданнях та представником  відповідача 1 не подано доказів про укладення з  адвокатом угоди про представлення  його інтересів в суді. Крім того, суд не може  відкласти розгляд справи  враховуючи вимоги ст.69 ГПК України про строк  розгляду справи, а позивач заперечує можливість продовження розгляду справи за клопотанням  сторін.

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі наступного.

Згідно до рішення господарського суду Кіровоградської області  від 18.01.2002 р. по справі № 13/3  стягнуто з Концерну "Лан" на користь СТОВ "Гарант" ( позивач) 100 000,00 грн. основного боргу, 60 000,00 грн. штрафу, 7 495,89 грн. пені, 241 770,78 грн. збитків, 1700,00 грн. держмита та 69,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу. На виконання даного рішення судом видано наказ.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 25.09.2002 р. у справі №13/3/7 затверджено укладену між сторонами мирову угоду, згідно умов якої Концерн "Лан" зобов'язався добровільно виконати рішення господарського суду шляхом передачі позивачу комбайна "Лан" вартістю 5 000280,00 грн., а позивач зобов'язався різницю в сумі '47 811,84 грн. повернути Концерну "Лан" після збору урожаю, а саме не пізніше вересня місяця 2002 р.

На виконання мирової угоди відділом ДВС Новоархангельського РУЮ ( відповідач) 18.11.2003 р. описано та накладено арешт на належний позивачу комбайн "Дон-1500" разом з подрібнювачем соломи, жаткою, підбирачем валків, жаткою соняшниковою, навісним обладнанням. Описане майно було передане представнику  позивача  на відповідальне зберігання.

Згідно акту оцінки від 03.03.2004 р., проведеної Кіровоградським аукціонним центром  ДАК "Національна мережа аукціонних центрів" ринкова вартість комбайну "Дон-1500" становить 41765,00 грн.

08.04.2004 р. державним виконавцем арештоване майно було передане на реалізацію до торгівельної організації КФ ДП "Укрспец'юст".

11.05.2004 р. відділом ДВС здійснено переоцінку арештованого майна та визначено  вар тість комбайну в розмірі 29 235,50 грн.

12.05.2004 р. державним виконавцем відділу ДВС було вилучено з території позивача  комбайн  "Дон-1500", а також жатка зернова, жатка соняшникова, підбирач валків, навісне оснащення. Вказане майно було реалізоване ДП "Укрспец'юст".

У зв'язку з тим, що відділ ДВС проводив всі виконавчі дії з порушенням Закону України “Про виконавче провадження" та з численним порушеннями прав позивача, позивач звернувся господарського суду Кіровоградської області зі скаргою на неправомірні дії відділу ДВС.

Господарський суд Кіровоградської області ухвалою від 30.08.2005 р. скаргу позивача задовольнив частково, дії відділу Державної виконавчої служби Новоархангельського районного  управління юстиції по вилученню, опису та оцінці комбайну "Дон-1500" визнав  протиправними.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 30.11.2005 р. ухвалу  господарського  суду Кіровоградської області від 30.08.2005 р. залишив без змін, а апеляційну   скаргу   відділу ДВС без задоволення.

Постановою Вищого Господарського суду України постанову Дніпропетровського апе ляційного господарського суду України від 31.11.2005 р. залишено без змін, а касаційну скаргу відділу ДВС без задоволення.

Судами було встановлено, що в порушення ст.ст. 27, 55, 56, 57, 64 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи щодо проведення виконавчих дій відділом ДВС не направлялися позивачу, тому позивач був позбавлений права визначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення у першу чергу, оцінка майна проведена без вилучення  реєстраційних документів на основні засоби.

Крім того,  14.03.2005 р. ВДВС накладає арешт а автомобіль Камаз-5511, що належить позивачу та продає його 30.09.2005 р. через  Кіровоградську  філію ТОВ "Мультімедіа Софт".

За  заявою позивача  ухвалою господарського суду  Кіровоградської області  від  07.08.2006 р.  дії  ВДВС  визнано неправомірними, оскільки  в порушення статей 27, 55, 57, 64 Закону України "Про виконавче провадження" копії документів виконавчого провадження не направлялися позивачу, чим порушені його права як учасника виконавчого провадження.

На думку позивача в  результаті протиправних дій відділу ДВС позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 114 275,88 грн., що відповідає вартості незаконно проданого майна  позивача та  підтверджується  висновками експертів.

Згідно висновків № 346/26 від 20.02.2006 р., №897/26 від 22.05.2006 р. та №1685/26 від 09.2006 р. підготовлених Кіровоградським відділенням ОНДІСЕ середня ринкова вартість  комбайна "Дон-1500" 1990 р.в. становить 62 333,33 грн., соняшникової жатки ПСП-10 1992 р.в. І 670,00 грн., підбирача валків 1991 р.в. - 2 898,00 грн., зернової жатки - 2 494,80 грн.,  автомобіля  Камаз-5511 1988 р.в. - 40 879,75 грн. Всього відділом ДВС незаконно продано майна позивача під час виконавчого провадження на суму 114 275,88 грн.

Заявою від 06.12.2006 року позивач уточнив свої позовні вимоги, просить   стягнути з відповідача 1 Державної виконавчої служби в Новоархангельському районі за рахунок коштів Державного бюджету України через Державне казначейство України від імені якого діє відділення Державного казначейства України в Новоархангельському районі 114275 грн. 88 коп. матеріальної шкоди, 1142 грн. 75 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно- технічне  забезпечення судового процесу.

У відзиві на позовні вимоги відповідач 1 позовні вимоги заперечив  повністю, посилаючись на ту обставину, що  ухвалами господарського суду Кіровоградської області на незаконні дії ВДВС  не встановлювались   факти   заподіяння збитків та їх розмір про що зазначає позивач в позовній  заяві. Для застосування положень  гл.82 ЦК України про відшкодування  шкоди сторона повинна довести обставини та розмір шкоди та надати відповідні  докази. Поряд з цим, відповідач 1  не визнає себе правонаступником органів по примусовому виконанню рішень судів в період  виникнення спірних правовідносин, оскільки в результаті проведеної реорганізації  не визнавалось їх правонаступництво. Для встановлення дійсної вартості   вилучених у   позивача   предметів  клопоче про проведення  судової товарознавчої  експертизи, яку вважає за можливе доручити ТОВ “ Науково дослідний консалтинг  “Пектораль”.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм   юридичну  оцінку, господарський  суд приходить до переконання, що позовні вимоги  є необгрунтованими, в позові необхідно відмовити повністю. Такий висновок господарський суд зробив на підставі  наступного.

Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України „Про виконавче провадження"   збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні  виконавчого провадження, підлягають  відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Відповідно з ст. ст. 1166, 1172 ЦК України майнова шкода, завдана  неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична соба  відшкодовує шкоду, завдану їхнім  і працівником під час виконання ним своїх трудових / службових / обов'язків.

Як зазначається в роз'ясненнях президії ВАСУ від 01.04.94р. № 02-5/215  „Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" / з наступними змінами / крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням,  що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство України передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Однак, при зверненні до суду  а також  при розгляді  справи  судом, позивач не надав  до суду  доказів, які б  безспірно засвідчували  про неправильність  висновків   осіб, що проводили безпосередню оцінку спірного майна, звіти про незалежну   оцінку транспортних засобів, які  було покладено за основу при проведенні реалізації майна відповідача не спростовані та не скасовані до цього часу, а   визнання судом  неправомірності дій органів ДВС не породжує  наслідків  щодо визнання недійсними   саме актів  про оцінку   майна, яке було описане та передане на  реалізацію.

Таким  чином,  господарський  суд  вважає, що  визначальним для вирішення спору є   визначення  щодо дійсності  актів   про незалежну  оцінку  транспортного засобу  №72/2005  від 10.06.2005 року  згідно до якого ринкова (дійсна) вартість автомобіля  КАМАЗ-5511 реєстраційний номер   41-14  КДН на дату оцінко складає   19131 грн. 56 коп. та  акту  оцінки комбайна “Дон 1500 А” від 03.03.2004 року, яким визначено ринкову вартість комбайну  ДОН 1500 (балансоутримувач  СТОВ “Гарант”) станом на  03.03.2004 року   в розмірі  41765 грн. Оцінку  вказаного майна проведено   згідно до   постанов про призначення  експерта для участі у виконавчому провадженні експертами Лагно О.В., який  має свідоцтво  про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №1939 від 16.08.2002 року та працівником   Кіровоградського  аукціонного  центру Федоренко О.М., яка має ліцензію №2078 від  25.11.2000 року (а.с.66- 74). У відповідності до визначеної вартості майно було передане на реалізацію з аукціону (а.с.74- 77). Поряд з цим,   Державна акціонерна  компанія “Національна мережа аукціонних центрів” має виданий Фондом  Державного майна України Сертифікат №2693/04 суб'єкта  оціночної  діяльності  від  30.07.2004 року  зі строком дії з 30.07.2004 року по 30.07.2007 року. Отже,  первинна оцінка   вилученого майна проведена за дорученням  відповідача 1 у встановленому порядку  кваліфікованими експертами, їх висновки не спростовані  і  фактично не були своєчасно  оскаржені будь- ким.

Переоцінку  автомобіля КАМАЗ-5511 проведено за ініціативою  торгівельної організції   ТОВ “Мультимедіа Софт”  (а.с.86) у зв'язку з відсутністю  купівельного попиту  11.05.2004 року.

Отже, при наявності  не визнаних нечинними висновків експертів щодо вартості описаного майна, позовні вимоги та висновки  проведеної судової товарознавчої експертизи та автотоварознавчих досліджень наданих при зверненні до суду  з позовною заявою позивачем, не можуть  вважатись   обгрунтованими, а  викладені в них   дані  достатніми для  визначення і стягнення  збитків   саме з  відповідача 1. Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що  підставою для відповідальності за заподіяну шкоду є наявність складу правопорушення, а саме: шкода; протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду; причинний зв"язок між шкодою і неправомірними діями спричинювача; вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елементу унеможливлює стягнення шкоди.

Висновок позивача  про спричинені йому збитки є передчасним, оскільки  визначення середньої ринкової вартості описаного майна проведено  без врахування купівельного  попиту, який  можливо було  визначити лише при проведенні аукціону (а.с.86).

Твердження позивача про наявність винних дій (протиправної поведінки) з посиланням на факти, встановлені ухвалами господарського суду від 30.08.2005 року  і  від  07.08.2006 року 12.01.04 та статтю 35 Господарського процесуального кодексу України є помилковим. Будь-яких фактів незаконної бездіяльності державної виконавчої служби, яка призвела до неправильного визначення фактичної вартості  майна  позивача  згаданими ухвалами не встановлено.

Господарський  суд вважає, що  недодержання правових норм, які  регулюють    проведення виконавчих дій, може бути підставою для визнання таких дій протиправними лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило  прийняття неправильного акта. Якщо ж дії у цілому  узгоджуються з вимогами чинного законодавства і  проведені у відповідності   до обставин, що склалися, тобто є правильними по суті, то окремі  порушення   проведення  цих дій, не можуть бути підставою  для  визнання  їх недійсними, якщо інше не передбачено  законодавством, тобто має місце  перевага результату  перед процедурними порушеннями.

Враховуючи викладене в даному випадку відсутні такі складові частини, необхідні для цивільної відповідальності, як шкода і вина відповідача -1, а отже й відсутній причинний зв"язок між шкодою і виною виконавчої служби.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача повністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86 Закону України „Про виконавче  провадження", ст. ст. 440, 441 ЦК УРСР, ст. ст. 1166, 1172 ЦК України, ст. ст. 22, 32-34,43, 44, 47-1, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя                                             Ю. І. Хилько