ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"03" вересня 2007 р.
Справа № 9/272-07

Господарський суд Київської області
в складі судді Євграфової Є.П., розглянувши справу

За позовом   до

Товариства з обмеженою відповідальністю
„Telesens Ventures”, м. Харків   Жан
ОСОБА_1АДРЕСА_1

про

стягнення 64 078 грн.,

за участю представників

від позивача:  Василевський І.А., довір. № 7 від
02.04.2007р.,

від відповідача: не з'явились,

обставини
справи:

до господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю
„Telesens Ventures” (далі -позивач) до ОСОБА_1(далі -відповідач) про стягнення
64 078 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про
надання консультаційних послуг НОМЕР_1 в порушення умов якого, зокрема, п.
8.1.5., відповідач не надав позивачу обумовлених послуг, не надав жодного акту
здачі-приймання наданих послуг та письмового звіту про виконані роботи, а також
не повернув позивачу грошові кошти отримані відповідачем в якості оплати за
надані послуги, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 64
078 грн.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені
в позові.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами від 13.07.2007 року та
від 20.08.2007 року в судове засідання двічі не з`явився, відзиву не надав, про
причини або неможливість прийняти участь у судовому засіданні не повідомив. Суд
вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

Відповідно до умов договору про
надання консультаційних послуг НОМЕР_1 (далі -договір), укладеного між
сторонами по справі,  відповідач
(консультант) зобов'язався надавати позивачу послуги, що визначені  п. 1 договору, позивач (компанія), в свою
чергу зобов'язався перераховувати за надані відповідачем послуги грошові кошти
у сумі, яка еквівалентна 5000,00 (п'ять тисяч) євро на його поточний
банківський рахунок, відповідно до умов зазначеного договору.

Пунктом 6.7. договору встановлено,
що відповідач зобов'язаний на протязі 5 днів з моменту закінчення звітного
місяця скласти та надати позивачу  акт
здачі-приймання наданих послуг. Крім того, згідно п. 8.1.5. договору,
відповідач зобов'язаний щомісяця надавати позивачу письмові звіти про виконані
роботи за договором.

Відповідно до розділу 4 договору
строк дії договору (тобто строк протягом якого сторони можуть виконати прийняті
на себе зобов'язання) становить -11 (одинадцять) місяців з дня його укладення
(тобто до 15.03.2005 року).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, на виконання договірних зобов'язань перераховано на рахунок
відповідача, згідно платіжних доручень № НОМЕР_2 та НОМЕР_3відповідно до
наданих відповідачем рахунків-фактур НОМЕР_4 та НОМЕР_5грошові кошти у розмірі
64 078 грн.

Проте, відповідач свої зобов'язання
не виконав, не надав позивачу обумовлених послуг, не надав жодного акту
здачі-приймання наданих послуг та письмового звіту про виконані роботи, у
зв'язку з чим позивач надіслав на адресу відповідача претензію № НОМЕР_6у з
вимогою, зокрема, про повернення грошових коштів в сумі 64 078 грн. сплачених в
рахунок оплати вартості послуг та одночасно повідомив відповідача, що
відмовляється від договору. У відповідь на зазначену претензію, згідно листа
від 26.01.2005 року відповідач фактично визнав за собою порушення умов
укладеного договору, повідомивши про ненадання позивачу щомісячних актів та
звітів.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач повторно надіслав на адресу відповідача претензію №
НОМЕР_7 з вимогою, зокрема, про повернення грошових коштів в сумі 64 078 грн.
сплачених в рахунок оплати вартості послуг, проте, відповідач не надіслав
позивачу відповіді на зазначену претензію та на день розгляду справи кошти в
розмірі 64 078 грн. позивачу не повернув.

Основні засади господарювання в
Україні і регулювання господарських відносин, що виникають у процесі
організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами
господарювання, передбачені Господарським кодексом України, який набрав чинності
з 01.01.2004 року.

Отже, за наявності цих спеціальних
положень до господарських зобов'язань суд застосовує положення Господарського
кодексу України.

Відповідно до ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до пункту 1 статті 611
Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України
передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст. 906 ЦК України збитки,
завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг
за плату, піддягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у
повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив
договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької
діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання
виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті
державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.124 Конституції України, ст.ст. 611, 612, 906 ЦК України, ст.ст. 49, 75,
82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_8) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю „Telesens Ventures” (61070, м.
Харків, вул. Академіка Проскури, 1, код 31632075) 64 078 грн. боргу, 640,78
грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя