ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

08.11.07                                                                                           Справа  № 1/541-15/152

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н.М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув                    апеляційну скаргу Управління комунального майна Львівської

міської ради за № 12-3024 від 31.08.2006 року

на рішення                     Господарського суду Львівської області від 20.07.2006 року

у справі                     № 1/541-15/152

за позовом                     Прокурора м. Львова в інтересах держави в особі Управління комунального майна Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача           Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозанна», Львів

про           розірвання договору оренди, виселення із приміщень

за участю прокуратури: не з’явився

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Львова в інтересах держави в особі Управління комунального майна Львівської міської ради звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Лозанна»про розірвання договору оренди та виселення із приміщень.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.07.2007р. у справі № 1/541-15/152 (суддя Т.Костів) відмовлено в задоволенні позовних вимог прокурора м. Львова в інтересах держави в особі Управління комунального майна Львівської міської ради про розірвання договору оренди № 4391 нежитлових приміщень від 13.02.1997р., укладеного між Управлінням комунального майна м. Львова і ТзОВ «Лозанна»та виселення відповідача з нежитлових приміщень за адресою м. Львів, вул. Куліша, 20/2 загальною площею 11,50 кв.м.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.2007р. рішення господарського суду скасовано, а позов прокурора м. Львова залишено без розгляду (а.с. 84-87).

Постановою Вищого господарського суду України від 05.06.2007р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.2007р. скасовано, а справу передано до Львівського апеляційного господарського суду для розгляду по суті. (а.с. 109-114).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурором та позивачем не доведено факту порушення умов договору відповідачем, не підтверджено  заборгованості відповідача по орендній платі, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди нежитлових приміщень та виселення із приміщень останнього.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управлінням комунального майна Львівської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій скаржник рішення суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, причини неявки не повідомили.

Згідно довідки Головного управління статистики у Львівській області товариство з обмеженою відповідальністю „Лозанна” зареєстроване за адресою: 79019, м. Львів, Галицький район, вул., Куліша,20, кв. 2, тобто, за адресою, за якою надсилалась  ухвали суду  відповідачу по справі.

Враховуючи, що про час і місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за їх відсутності, в порядку статті 75 ГПК України.

Розглянувши подану апеляційну скаргу та матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Між управлінням комунального майна Львівської міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лозанна»(орендар) укладено договір №4391 від 13.02.1997р. на оренду нежитлових приміщень. Згідно із п. 1 договору, об’єктом оренди є нежитлові приміщення під літ. 2-1 за адресою м. Львів, вул. Куліша, 20/2 під матеріальний склад. Термін дії договору невизначений (а.с. 6).

Правовідносини, що склалися по даній справі між сторонами  регулюється Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Як зазначено прокурором в позовній заяві, підставою розірвання договірних відносин є заборгованість по сплаті орендної плати та не виконання орендарем п. 13 договору оренди нежитлових приміщень.

Відповідно до п.4 вказаного договору орендар зобов’язаний щомісяця до 10 числа  сплатити орендну плату у встановленому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Управління комунального майна за №345/1-вих., станом на 01.05.2006р. орендар ТзОВ «Лозана»заборгованості по орендній платі немає (а.с. 25). Окрім того, квитанція № 6319/029 від 04.05.2006р. свідчить про те, що дане товариство внесло передоплату за оренду приміщення з квітня по червень 2006р. (а.с. 26).

17.07.2006р начальником управління прийнято наказ №419-0 «Про переукладення договору оренди № 4391 від 13.02.1997р.», згідно із яким вирішено переукласти зазначений договір строком на три роки (а.с. 23). Даний наказ прийнятий після подання прокурором м. Львова позовної заяви. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що  договірні відносини між сторонами не припинені, а навпаки, продовжують існувати.

Твердження позивача про неналежне  виконання орендарем  умов договору також спростовується актом №62 від 04.05.2006р. про обстеження нежитлових приміщень на предмет використання та дотримання умов договору оренди, в якому зазначено, що порушень умов договору оренди не встановлено, що свідчить зокрема, про те, відповідач належним чином виконує свої обов’язки по договору (а.с. 24).

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем не виконано п.13 договору № 4391 від 13.02.1997р., яким передбачено, що  орендар зобов’язаний застрахувати орендне приміщення та дотримуватись правил протипожежної безпеки, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з вищезазначеного договору, строк, протягом якого відповідач зобов’язаний укласти договір страхування в договорі не зазначений. Посилання прокурора і позивача на порушення даних умов договору відповідачем не доведено суду у встановленому порядку належними доказами. Неотримання позивачем (орендодавцем) відповіді на свій лист не може вважатись доказом порушення відповідачем умов договору в цій частині. Крім того, прокурором і позивачем не зазначено чітко, в чому саме виявилось порушення відповідачем умов договору щодо забезпечення пожежної безпеки. Належних доказів порушення цих умов чи наслідків, які могло б потягнути їх порушення, суду не надано.

Згідно зі ст. 26 Законі України «Про оренду державного та комунального майна», одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено факту заборгованості по сплаті орендної плати, а тому відсутні підстави щодо розірвання договору оренди нежитлових приміщень за №4391 від 13.02.1997р.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», обов’язок орендаря повернути орендодавцю об’єкт оренди є правовим наслідком припинення або розірвання договору оренди. Оскільки наявність підстав для розірвання зазначеного договору не доведена суду у встановленому порядку, вимога позивача виселити відповідача із займаних ним приміщень не підлягає задоволенню.

Таким чином, посилання прокурора та позивача на порушення відповідачем умов договору оренди не знаходить підтвердження у матеріалах справи та не доведено належними доказами у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому це рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 20.07.2007 року у справі № 1/541-15/152 залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління комунального майна Львівської міської ради –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3.          Справу передати в місцевий господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя                                                  Н.М. Кравчук

судді                                                                       Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко