ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"05" жовтня 2007 р.                                        Справа № 3/233

« 05 »    жовтня   2007 року                                                               справа № 3/233а

09 год. 40 хв.

За позовом     Відкритого акціонерного товариства „Бобровицький молокозавод” м.Бобровиця, вул.Чернігівська, 50

до  Державної податкової інспекції у Бобровицькому районі м.Бобровиця, вул.Незалежності, 34

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання  Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача:  Бутакова О. М. –представник ВАТ „Бобровицький  молокозавод”, довіреність № 255 від 12.04.2007р.

від відповідача: Катруха В. А. –головний держподатінспектор з питань юридичної роботи, довіреність № 558/9/10-100 від 06.04.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позов про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бобровицькому районі від 15.05.2007р. №  /3, яким Відкритому акціонерному товариству „Бобровицький молокозавод” визначено суму податкового зобов’язання  по податку на прибуток в сумі 148719,00 грн. в т.ч. ( 106228,00 грн. - основний платіж,  42491,00 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

ВАТ „Бобровицький молокозавод” свої вимоги мотивує невідповідністю оспорюваного акту інспекції вимогам податкового законодавства.

Позивач вважає безпідставними висновки податкового органу про порушення вимог п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” по віднесеній до складу валових витрат сплаті відсотків за кредитом, який в свою чергу використовувався не за цільовим призначенням ( частина коштів отриманих в якості кредиту використовувалась для надання поворотних фінансових допомог підприємствам, що пов”язані з ВАТ „Бобровицький молокозавод” господарськими відносинами, зокрема відносинами щодо регулярних поставок сировини та закупівлі готової продукції ).

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність вимог позивача, тому донарахування  позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток спірним податковим  повідомленням-рішенням  відповідач вважає таким,  що відповідає законодавству.

Суд,  вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

На підставі направлень від 21.11.2006р. № 112, від 27.11.2006р. № 123 виданих ДПІ у Бобровицькому районі, працівниками ДПА в Чернігівський області, а також ч.4 ст.11-1 Закону України від 04 грудня 1990 року № 509-XII „Про державну податкову службу в Україні”, із змінами та доповненнями, проведена позапланова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Відкритим акціонерним товариством „Бобровицький молокозавод” ( код за ) вимог податкового законодавства за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р.

В результаті проведеної перевірки  були виявлені порушення позивачем  податкового законодавства, зокрема, п.3.1 ст.3, п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкові зобов”язання з податку на прибуток за 2005 рік в сумі 106228,00 грн., про що було складено акт перевірки  № 39/23/30004072 від 04.12.2006р.

На підставі цього акту перевірки, а також рішення ДПА України від 08.05.2007р. № 9257/7/25-0115, рішення ДПА в Чернігівській області від 20.02.2007р. № 376/10/25-020, рішення ДПІ у Бобровицькому районі від 14.12.2006р. № 362/10/23-119 відповідачем, Державною податковою інспекцією у Бобровицькому районі, прийняте податкове повідомлення-рішення від 15.05.2007р. №  /3, яким  Відкритому акціонерному товариству „Бобровицький молокозавод” визначено суму податкового зобов’язання  по податку на прибуток в сумі 148719,00 грн. в т.ч. ( 106228,00 грн. - основний платіж,  42491,00 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням позивач, звернувшись з позовною заявою, просить визнати його недійсним.

Так, підставою донарахування податку на прибуток є акт перевірки  від 04.12.2006р. № 39/23/30004072  у якому зазначено про порушення позивачем  п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР.

Порушення ВАТ „Бобровицький молокозавод” вимог п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону N 283/97-ВР призвело до порушення п.3.1 ст.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР, із змінами та доповненнями, та до заниження податку на прибуток за 2005 рік в сумі 106228,00 грн. та завищення ( за результатами перевірки зменшено ) від”ємного значення об”єкта оподаткування за I півріччя 2006 року в розмірі 1 733 780,00 грн.

Висновок акта мотивований тим,  що в порушення вищезазначеної норми Закону  N 283/97-ВР  підприємством за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р. завищено валові витрати на суму нарахованих відсотків  за користування кредитом ( в частині виданої безвідсоткової поворотної фінансової допомоги ) в розмірі 2 425 893,5,0 грн. ( в т.ч. за IV квартал 2005 року –425114,0 грн., за I півріччя 2006 року –2 000 780,0 грн. ).

Так, в ході проведення перевірки було встановлено, що між ТОВ Банк „Фінанси і кредит” та ВАТ „Бобровицький  молокозавод” укладено договір про мультивалютну кредитну лінію від 22 квітня 2005 року № 951М-01-05 та договір про мультивалютну кредитну лінію від 16 вересня 2005 року № 1006М-01-05.

Згідно умов договору від 22 квітня 2005 року № 951М-01-05 банк надає підприємству в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, терміновості, платності і цільового використання кредитні кошти в межах поновлюваної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості                                                    20 200 000,00 грн., відповідно до внесених змін додатковою угодою від 16 вересня 2005 року –з лімітом максимальної заборгованості 23 230 000,00 грн.

Згідно умов договору від 16 вересня 2005 року № 1006М-01-05 передбачено надання кредитних коштів окремими частинами ( траншами ) на умовах, визначених цим договором в межах поновлюваної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 25 250 000,00 гривен, зі сплатою за користуванням кредитними коштами відсотків.

Згідно з пунктом п.4.1 зазначених договорів щодо цільового використання кредитних коштів –позичальник зобов”язується  використовувати кредитні кошти на поповнення оборотних коштів підприємства.

В акті перевірки зазначено, що в перевіряємому періоді ВАТ „Бобровицький молокозавод” були укладені договори фінансової допомоги, термін погашення яких визначено до 31 грудня 2006 року.

Договори фінансової допомоги укладались при умові погашення або часткового погашення заборгованості по попередніх договорах. На виконання умов договорів фінансової допомоги, Відкрите акціонерне товариство „Бобровицький молокозавод” використовувало кошти, отримані для поповнення оборотних коштів з кредитного рахунку, відкритого у банку ТОВ Банк „Фінанси та Кредит”, та власних коштів, отриманих від реалізації продукції, робіт, послуг та інших зарахувань. Облік заборгованості по виданій фінансовій допомозі у 2005 році обліковувався на рахунку 682 „Внутрішні розрахунки”. Згідно з даними рахунку 682 за IV квартал 2005 року загальна сума виданої фінансової допомоги складає 124882711,12 грн., сума повернутої – 104062373,41 грн., залишок непогашеної заборгованості на 1 січня 2006 року становить 41580207,11 грн.  Облік заборгованості по виданій фінансовій допомозі з січня 2006 року обліковувався на рахунку 377.4 „Розрахунки з іншими дебіторами” субрахунок „Разрахунки за фінансовою допомогою наданою”. Згідно з даними рахунку 377.4 за I півріччя 2006 року загальна сума виданої фінансової допомоги – 130169400,12 грн., сума повернутої –95645177,26 грн., залишок непогашеної заборгованості на 30 червня 2006 року становить 34524222,86 грн.

Відповідно до наданих для перевірки банківських документів сума власних коштів, використаних на видачу фінансової допомоги, визначена в розмірі:

за IV квартал 2005 року –25 996 126,85 грн.;

за півріччя 2006 року –901 547,26 грн.

Відповідно даних перевірки встановлено, що до складу   ЗАТ „Клуб сиру” входить 16 підприємств, в тому числі: ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат”, ТОВ „Мегаград”, ЗАТ „Фінансова компанія „Агропак”, ВАТ „Бобровицький молокозавод”. Частка ЗАТ „Клуб сиру” в статутному капіталі ВАТ „Бобровицький молокозавод”  станом на 30 червня 2006 року визначена в сумі 2 935 649,85 грн. або 97,9 %.

В ході перевірки також встановлено, що у статуті ВАТ „Бобровицький молокозавод” визначено: метою діяльності товариства є: задоволення потреб населення в молочній продукції, її збуту на ринках України та за її межами, реалізація на основі отриманого прибутку інтересів учасників товариства та найманих працівників ( п.п.2.1 п.2 ). Основним видом діяльності підприємства згідно з довідкою Бобровицького райвідділу статистики про включення до ЄДРПОУ –виробництво молочних продуктів.  В перевіряємому періоді товариство здійснювало переробку молочної сировини, яка закуповувалась у населення та сільськогосподарських товаровиробників для виробництва сухого молока, масла та цільно-молочної продукції.

В порушення п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР, із змінами та доповненнями, підприємством за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р. завищено валові витрати на суму нарахованих відсотків  за користування кредитом ( в частині виданої безвідсоткової поворотної фінансової допомоги ) в розмірі 2 425 893,5,0 грн. ( в т.ч. за IV квартал 2005 року –425114,0 грн., за I півріччя 2006 року –2 000 780,0 грн. ).

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994р. № 334/94-ВР ( в редакції Закону України від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР, із змінами та доповненнями ) визначено, що валові  витрати  виробництва  та  обігу - сума будь-яких  витрат  платника  податку  у  грошовій, матеріальній    або   нематеріальній   формах,   здійснюваних   як компенсація вартості товарів (робіт,  послуг),  які  придбаваються (виготовляються)   таким   платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР, із змінами та доповненнями, до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані  з  виплатою  або  нарахуванням  процентів  за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими  кредитами,  депозитами або у вигляді орендної плати) протягом звітного періоду, якщо такі виплати  або  нарахування  здійснюються  у  зв'язку   з   веденням господарської діяльності платника податку.

Пунктом 1.32 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР, із змінами та доповненнями, визначено, що господарська діяльність -  будь-яка  діяльність  особи, направлена  на  отримання  доходу  в  грошовій,  матеріальній  або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації   такої   діяльності   є  регулярною,  постійною  та суттєвою.

Згідно п.п.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону N 334/94-ВР поворотна   фінансова  допомога  -  це  сума  коштів, передана платнику  податку  у  користування  на  визначений  строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших  видів  компенсацій  як  плати  за  користування такими коштами.

Виходячи з вищезазначеного, операція з надання ВАТ „Бобровицький молокозавод” безвідсоткової поворотної фінансової допомоги ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат”, ТОВ „Мегаград”, ЗАТ „Фінансова компанія „Агропак” не направлена на отримання доходу в будь-якій формі, а також не передбачає отримання компенсації вартості товарів ( робіт, послуг ), які придбаваються ( виготовляються ) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її   вимоги та заперечення.

Позивач всупереч вимогам статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України  не довів те, що зафіксовані порушення податковим органом є неправомірні і необґрунтовані.

Отже, зважаючи на викладене,  посилання позивача на безпідставність донарахування податкового зобов”язання та застосування штрафних санкцій, не можна приймати до уваги, оскільки факти порушень повністю підтверджуються матеріалами перевірки відповідача.

Враховуючи зазначене, прийняте податкове повідомлення-рішення  повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

При таких обставинах, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі   не   можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний