ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
07.08.07                                                                                           Справа  № 4/28-40
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, Юркевич М.В., Городечна М.І., розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»(с. Рованці)

на рішення господарського суду Волинської області

від 14.03.2007р. у справі № 4/28-40

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»(с. Рованці)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріабау Груп Україна»(с. Рованці)

про стягнення 4023329,13грн. штрафу

та

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріабау Груп Україна»(с. Рованці)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»(с. Рованці)

про стягнення 8888809,12 грн. збитків

за участю представників:

від позивача: Денисенко Б.М., Олейник Б.М.;

від відповідача: Коломейчук О.М.

З правами та обов’язками, передбаченими ст. 22 ГПК України сторони ознайомлені.

Рішенням від 14.03.2007р. у справі №4/28-40 господарського суду Волинської області (суддя Слободян П.Р.) відмовлено в задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»(с. Рованці) до товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріабау Груп Україна»(с. Рованці) про стягнення 4023329,13грн. штрафу та частково задоволено зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріабау Груп Україна»до товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»про стягнення 8888809,12 грн. збитків, в тому числі 766168,78 інфляційних і 190374,36грн. 3% річних та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»7932265,98грн. неотриманого доходу. В частині зустрічного позову про стягнення 766168,78 інфляційних, 190374,36грн. 3% річних –відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна»подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить зазначений процесуальний документ господарського суду Волинської області скасувати, з огляду на наступне:

- відповідачем за первісним позовом стосовно розміру неотриманого доходу, в порушення ст. 33 ГПК України, не було надано до суду, а господарським судом не було витребувано –зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва за договором від 08.06.2005року, що призвело до необґрунтованого висновку суду з приводу розміру неотриманого відповідачем доходу;

- винесення рішення господарським судом про стягнення зі скаржника 7932265,98грн. не відповідає дійсним обставинам справи;

- відповідно до п. 1.2 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Держбуду України від 05.12.2000року №273 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2000р. за №945/5166 подання документів до інспекції держархбудконтролю для одержання дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється забудовником (замовником).

- на момент укладення сторонами договору генерального підряду від 08.06.2005року офіційного тлумачення терміну «забудовник»не існувало;

- відповідно до п. 19.1  договору замовник має право уповноважити інше підприємство для продовження робіт у випадку перевищення виконавцем узгоджених термінів будівництва, щоб усунути прострочення їх виконання інше.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Волинської області підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне:

Підставою для подання первісного позову та стягнення з відповідача у справі 4023329,13грн. штрафних санкцій товариство з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»визначило неналежне виконання ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»зобов’язань за договором генерального підряду від 08.06.2005року (а.с. 8-35), а саме: прострочення виконання взятих на себе зобов’язань по будівництву заводу бортових електричних мереж у встановлений у п. 4.1 строк (з врахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 до основного договору генерального підряду від 08.06.2005року –т. 1, а.с. 36-37) –05.03.2006року.

При цьому, в обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом посилається на покладений на ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»п.п. 3.4. п. 3 (т. І, а.с. 26) договору генерального підряду обов’язок, відповідно до якого необхідні дозволи від органів влади отримує виконавець.

Разом з цим, вказане посилання скаржника на п.п. 3.4 п. 3 основного договору є безпідставним, з огляду на наступні обставини:

Процедура отримання дозволу на будівництво об’єктів містобудування передбачена Законом України «Про планування і забудову території»та Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України від 05.12.2000року №273 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2000р. за №945/5166.

Зокрема, відповідно до ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій»юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об’єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов’язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об’єкта містобудування.

Окрім того, згідно з п. 1.2. Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт подання документів до інспекції держархбудконтролю для одержання дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється забудовником (замовником).

При цьому, твердження скаржника у справі про те, що згаданий п. Положення передбачає право й виконавця за договором генерального підряду отримувати вищевказаний дозвіл є необґрунтованим, оскільки норма п. 1.2. не згадує про виконавця робіт за договором підряду. Враховуючи, що безпосереднім забудовником може бути особа, що володіє правом власності на земельну ділянку чи правом на користування нею, згадана норма передбачає обов’язок саме замовника отримати дозвіл на виконання будівельних робіт. Відповідні вимоги щодо особи, яка має право на отримання дозволу на будівництво та виконання будівельних робіт зазначені в ст.ст. 24, 29, Закону України «Про планування і забудову територі». Зокрема, ст. 29 цього Закону визначено перелік документів, що подаються для отримання дозволу і які належить мати лише забудовнику.

Додатковим підтвердженням такого висновку господарського суду Волинської області, та суду апеляційної інстанції є і норма п. 2.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, яка також передбачає перелік документів, які надаються інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Зокрема, для отримання вказаного дозволу, забудовник (замовник) повинен подати наступні документи: заява забудовника (замовника); рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування; документ, що посвідчує право власності забудовника (замовника) чи право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, на якій буде розміщено об'єкт містобудування; комплексний висновок державної інвестиційної експертизи; документи про призначення відповідальних виконавців робіт (виконроба, осіб, що виконують технічний нагляд, авторський нагляд); затверджену в установленому порядку проектну документацію (будівельний генеральний план та паспорт фасаду в двох примірниках, пояснювальна записка для реєстрації). Тобто, господарський суд апеляційної інстанції зазначає, що більшість з перелічених документів є в наявності лише у позивача за первісним позовом, а тому не можуть бути поданими виконавцем за основним договором для отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Боратинською сільською радою 22.06.2005року було прийнято рішення №25/3 від 22.06.2005року (т. І, а.с. 169), п.2 резолютивної частини якої було вирішено передати ТзОВ «Кромберг енд Шуберт»в оренду на один рік земельну ділянку площею 6,8874га для будівництва та обслуговування заводу з виробництва електроустаткування для автомобілів в с. Рованці Луцького району.

На підставі вказаного рішення, 26.07.2005року Боратинською сільською радою було винесено рішення №26/26 (т. І, а.с. 132), відповідно до якого позивача за первісним позовом, окрім іншого, було зобов’язано отримати дозвіл в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на проведення будівельних робіт.

Таким чином, виключно позивач мав повноваження на отримання вказаного дозволу від інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на проведення будівельних робіт, що свідчить про об’єктивність причин невиконання виконавцем за договором обов’язку, передбаченого п. 3.4. договору генерального підряду від 08.06.2005року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності). При цьому, особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає , якщо зобов’язання не можу бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За таких обставин, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що посилання ТзОВ «Кромберг енд Шуберт»на норму ч.1 ст.612 є безпідставним, оскільки невиконання будівельних робіт відповідачем за первісним позовом мало місце внаслідок невиконання обов’язку, покладеного на позивача відповідними законодавчими актами України та вищезгаданим рішенням Боратинської сільської ради №26/26 від 26.07.2005року по отриманню дозволу на проведення будівельних робіт. Тобто, несвоєчасне виконання ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»будівельних робіт сталося з вини позивача, що відповідачем доведено належними доказами. Натомість виконання робіт також підтверджена і приписам інспекції Держархбудконтролю (т. І, а.с. 133, 134).

Таким чином, рішення господарського суду Волинської області в частині відмови в задоволенні позову ТзОВ «Кромберг енд Шуберт»до ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»прийняте при повному з’ясуванні усіх обставин справи та вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а тому є таким, що підлягає залишенню без змін в цій частині.

Разом з цим, скасуванню підлягає оскаржуване рішення господарського суду в частині часткового задоволення зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріабау Груп Україна»до товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»про стягнення 7932265,98 грн. збитків у вигляді неотриманого доходу, з наступних підстав:

Позивачем за зустрічним позовом вимога про стягнення вартості неотриманих доходів, визначена як різниця між кошторисною вартістю договору і фактично виконаними роботами. Тобто, вимагається стягнення всієї вартості робіт, які могли б бути виконаними підрядником в разі не розірвання договірних відносин в односторонньому порядку з боку замовника.

Проте, така вимога не відповідає нормам Господарського кодексу України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 224 цього нормативно-правового акту під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. При цьому, відповідно до змісту ч. 1 ст. 225 ГК України визначено склад збитків, до яких включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною та матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При цьому, неотриманий дохід у вигляді різниці між вартістю фактично виконаних робіт і договірною ціною у разі одностороннього розірвання договору до складу збитків законом не віднесено та не встановлений умовами договору як вид відповідальності.

З врахуванням викладеного та беручи до уваги ту обставину, що заявляючи позовну вимогу за зустрічним позовом, ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»визначило вартість невиконаних робіт (з врахуванням потенційних витрат на будівельні матеріали, тощо) як неотриманий дохід, така вимога не може бути задоволена судом, а тому місцевого господарського суду в цій його частині підлягає скасуванню, а в задоволенні зустрічного позову про стягнення 7932265,98грн. слід відмовити.

Судові витрати, що підлягають до сплати за подання та розгляд апеляційної скарги розподілити між сторонами у справі пропорційно, стягнувши з ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»на користь ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна»частини сплаченого державного мита у розмірі 8459,33грн.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу задоволити частково.

2. Рішення від 14.03.2007р. у справі №4/28-40 господарського суду Волинської області скасувати в частині задоволення зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріабау Груп Україна»до товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна»про стягнення 7932265,98грн. неотриманого доходу.

3. Стягнути з ТзОВ «Індастріабау Груп Україна»на користь ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна»частину судових витрат, пов’язаних зі сплатою державного мита за подання та розгляд апеляційної скарги у розмірі 8459,33грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Городечна М.І.

суддя                                                  Юркевич М.В.