СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

25 жовтня 2007 року
Справа № 2-11/10364-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Новожилов Олег Юрійович, довіреність №  2683/9/100   від 06.04.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 04.09.2007 по справі № 2-11/10364-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Барристер" (вул. Будівельників, 9-5, Ялта, 98600)

до           Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16, Ялта, 98600)

про відміну податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

За результатами  документальної невиїзної перевірки з питання невчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання з єдиного податку юридичних осіб Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична фірма „Баррістер” за ІІІ квартал 2003 року, ІІІ квартал 2006 Державною податковою інспекцією у місті  Ялта Автономної Республіки Крим  (акт № 523/12-1/32450353 від 14.02.2007) прийнято податкове повідомлення-рішення  № /3 від 27.06.2007  про застосування штрафних санкцій у сумі 14,94 грн. за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання з єдиного податку.

Відповідно результатів перевірки, на думку податкового органу, позивач у порушення  вимог абзацу 2 статті  3 Указу Президента України ”Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998  несвоєчасно сплатив узгоджену суму податкового зобов’язання з єдиного податку юридичних осіб у перевіряємому періоді.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.09.2007 у справі № 2-11/10364-2007А (суддя А.С. Цикуренко) задоволений позов  Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична фірма „Барристер” про  відміну податкового повідомлення-рішення № /3 від 27.06.2007.

При прийнятті постанови суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податковий орган неправомірно застосував по відношенню до позивача штрафні санкції відповідно до підпункту  17.1.7 пункту  17.1. статті  17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000  оскільки, на думку місцевого господарського суду, єдиний податок, сплата якого передбачена Указом Президента України № 727/98 від 03.07.1998, не входить до загальнообов’язкових  або місцевих податків  та зборів, обов’язкових платежів, перелік яких визнано статтями 14,15 Закону України „Про систему оподаткування”.

Суд першої інстанції також послався на те, що за прострочку сплати  єдиного податку за 3-й квартал 2003 року, сплинув строк давності для нарахування штрафу.

Відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції у зв’язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, на думку податкового органу, нормативним документом, який визначає перелік платників спрощеної системи оподаткування, встановлює порядок їх обліку, надання звітності (розрахунку по єдиному податку) є  Указ Президента України ”Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998, відповідно якого суб’єкти малого підприємництва несуть відповідальність за своєчасність сплати єдиного податку відповідно законодавству України, а підставою для застосування штрафних санкцій є факт порушення встановленого граничного  строку сплати узгодженого податкового зобов’язання, а пункт  17.1.7 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” встановлює безпосередньо розміри штрафу, у тому числі за вищевказане порушення.

Також, апелянт зазначає, що позовна давність 1095 днів не поширюється на штрафні санкції.

Заперечення на апеляційну скарги до суду не надходили.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А.  від 25.10.2007 року у зв’язку із зайнятістю судді Горошко Н.П. у іншому судовому процесі та відпусткою судді Гоголя Ю.М. у складі колегії було замінено суддів Горошко Н.П. та Гоголя Ю.М. на суддів Щепанську О.А. та Черткову І.В.

Позивач не скористався своїм правом участі у судовому засіданні 25.10.2007.

Судова колегія, вивчивши матеріали справи,  заслухавши представника відповідача, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Нормативним документом, що визначає перелік платників спрощеної системи оподаткування, встановлює порядок обліку та звітності на спрощеній системі оподаткування є Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998.

Відповідно до пункту  3 даного Указу, суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа,  який перейшов на спрощену систему оподаткування,  обліку та  звітності,  самостійно обирає одну із зазначених ставок єдиного податку та  сплачує єдиний  податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця  на  окремий  рахунок  відділень  Державного   казначейства України.

Судом першої інстанції встановлено, що також не заперечується сторонами, що позивач у перевіреному періоді несвоєчасно сплачував узгоджену суму єдиного податку, проте з урахуванням викладеного,  апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого господарського суду, що  за допущене порушення, податковий орган не мав право застосовувати штрафні санкції на підставі підпункту  17.1.7 статті  17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки  відповідно до частини 1 Преамбули Закону України № 2181 від 21.12.2000  цей закон є спеціальним Законом з питань оподаткування, який установлює порядок  погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов’язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про систему оподаткування”   N 1251-XII  від 25.06.1991, встановлення і скасування податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим та місцевими радами, відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування.

Під податком і збором (обов’язковим платежем) слід розуміти обов’язковий  внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платником  у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування (частина  1 статті  2 вищеназваного Закону).

Відповідно до статті 75 Конституції України, єдиним органом законодавчої влади в Україні  є парламент –Верховна Рада України.

Прийняття законів віднесено до компетенції Верховної Ради України пунктом 3 статті 85 Конституції України.

Статтями 14 і 15 Закону України ”Про систему оподаткування” визначено виключний перелік загальнодержавних та місцевих податків і зборів (обов’язкових платежів), куди єдиний податок не віднесено.

З огляду на викладене, податковий орган безпідставно застосував до позивача штрафні санкції на підставі  підпункту  17.1.7 статті  17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 за порушення строку сплати єдиного податку.

Не приймає до уваги апеляційна інстанція також доводи апелянта щодо відсутності строку позовної давності для штрафних санкцій, оскільки у даному випадку  вони застосовані до позивача безпідставно.

При даних обставинах, судова колегія не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного  судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.09.2007 у справі № 2-11/10364-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді