ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.11.07                                                                                           Справа№ 11/330

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівський лікеро-горілчаний Торговий дім”, м.Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ді-Ко”, м.Львів

Про стягнення 8197,72грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Мовчак - предст. згідно доручення б/н від 31.10.2007року

Від відповідача: не з’явився

Стороні, які бере участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме її процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівський лікеро-горілчаний Торговий дім” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю „Ді-Ко” 8197,72грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

1 листопада 2006року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 06/2082/11 предметом якого є передача у власність  алкогольних та безалкогольних напоїв, продуктів харчування та промислових товарів, згідно замовлення за ціною кількістю та за іншими умовами, узгодженими сторонами.

На виконання умов договору позивач поставляв відповідачу товар згідно розхідних та товарно-транспортних накладних на загальну суму 61673,92грн.

Враховуючи те, що оплата здійснена невчасно та у неповному обсязі, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованої суми, яка станом на 21.09.2007року складає 8000,02грн.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд вважає позовну вимогу такою, що підлягає до задоволення з огляду на наступне:

На підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 06/2082/11 від 01.11.2006року позивачем поставлено відповідачу товар.

Факт поставки товару підтверджений відповідними товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Загальна сума поставки становила 61673,92грн.

Згідно п. 3.1 договору купівлі-продажу № 06/2082/11 відповідач повинен був провести оплату протягом 14 календарних днів від дати поставки товару.

Останнє відвантаження товару відбулося 24.07.07р. згідно ТТН серії 01АААО № 104895 від 24.07.07року.

Таким чином, відповідач повинен був провести оплату за товар до 05 червня 2007року включно.

Однак, станом на 21 вересня 2007року сума боргу складала 8000,02грн.

Враховуючи те, що в процесі розгляду справи відповідач продовжував погашати заборгованість, позивач уточнив позовні вимоги, зменшивши суму боргу, який станом на 01.11.2007року складає 1500,02грн.

Крім суми основної заборгованості позивачем правомірно нараховано пеню відповідно до п. 4.3 договору, розмір якої становить 197,70грн.

Загальна сума позову складає 1697,72грн.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання у встановлений договором строк належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо ішше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов”язання настають правові наслідки встановлені договором, зокрема –сплата неустойки (пеня,штраф).

Відповідач при наданих йому правах та можливостях, позовні вимоги не заперечив, доказів оплати боргу не представив.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З врахуванням наведеного та відповідно до ст. 1, 22, 49, п. 1.1. ст. 80, ст.-ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України,

суд –

В И Р І Ш И В:

1.Позоні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „Ді-Ко”, м.Львів, вул.Бойчука, 5/49 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівський лікеро-горілчаний Торговий дім”, м.Львів, вул. Д Апостола, 8 () 1500,02грн. основного боргу, 197,70грн. пені, 102,00грн. держмита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                             Сало І.А.