ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03.08.07р.

Справа № А16/193-07

За позовом  Прокурора Нікопольського району  в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,                  м. Дніпропетровськ

до    Відкритого акціонерного товариства "Новопавлівській гранітний кар'єр",            с. Кам'янське Нікопольського району  Дніпропетровської області

про стягнення 336 68 грн. 82 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Cекретар судового засідання  БЕЗРЕБРА А.Ю.

Представники:

від прокуратури: Акопова Л.В.- старший прокурор відділу, посв.№98;

Кріпак Н.В.- старший прокурор відділу, посв.№148 (був присутній у судовому засіданні 31.07.07р.);

від позивача: Іващенко С.Г- провідний спеціаліст, дов. від 10.01.07р.                              № 03-06/0022;

Ахметова О.О.- провідний спеціаліст, дов. від 10.01.2007р.                 № 03-06/0020(була присутня у судовому засіданні 31.07.07р.);

від відповідача: Слєпенко Л.П.- юрисконсульт, дов. від 11.01.2007р. №102.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно з статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України  у судовому засіданні було оголошено перерву до 03.08.2007р.

Прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача                                     336 680 грн. 82 коп. –адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів.

В подальшому прокурор уточнив  позовні вимоги (вх.№13549 від 30.07.07р.) та просить стягнути з відповідача на користь позивача 33 668 грн. 82 коп. –адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів

Відповідач у запереченні на позов (вх.№13611 від 31.07.07р.) позовні вимоги не визнає  та просить в позові відмовити посилаючись на те, що: -  до відповідача невірно застосована стаття 20  Закону  України  „Про основи соціальної захищеності   інвалідів в Україні”, оскільки  штрафні санкції, згідно цього закону, сплачуються  підприємствами, де кількість працюючих інвалідів менш, ніж встановлено нормативом; законодавець  не пов’язує  сплату штрафних  санкцій з фактом  нестворення робочих місць для працевлаштування інвалідів; - позивач не надав доказів про наявність складу правопорушення, тобто що  відповідач  не створив  робочі місця для  інвалідів; направлення  органами державної влади інвалідів на підприємство з метою працевлаштування  є їх публічно-правовим зобов’язанням; виконання цього зобов’язання є юридичним фактом, який надає право вимагати  від підприємства  самостійно працевлаштовувати  надісланих інвалідів, тобто без залучення дотацій.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши  пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- згідно із частиною 1 статті 19 Закону України від 21.03.1991р. №876ХІІ  “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі –Закон)  для   підприємств   (об'єднань), установ  і організацій  незалежно  від  форми  власності   і   господарювання встановлюється    норматив    робочих   місць   для   забезпечення працевлаштування  інвалідів  у  розмірі  чотирьох  відсотків від середньооблікової чисельності штатних  працівників  облікового складу  за  рік,  а  якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного  робочого  місця;

- відповідно до звіту відповідача про працевлаштування інвалідів за 2006рік (форма №10-ПІ) середньооблікова чисельність штатних працівників відповідача становила 327 працівників, у зв’язку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до статті 19 Закону становить 13 робочих місць;

- згідно звітних даних відповідача у відповідача у 2006році  були працевлаштовані 10 інвалідів; сума коштів штрафних санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів зазначена у звіті - 33 668 грн. 79 коп.;

- Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів (далі –Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. №314 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2004р. №19, визначено, що робоче місце інваліда - це окреме робоче місце або ділянка виробничої  площі  на  підприємстві  (об'єднанні),  в  установі та організації (далі - підприємство) незалежно від форм власності  та господарювання, де створено необхідні умови для праці інваліда (п.1);  робоче  місце  інваліда  вважається  створеним,  якщо воно відповідає  встановленим  вимогам  робочого  місця  для  інвалідів відповідної    нозології,    атестоване    спеціальною    комісією підприємства     за    участю    представників    МСЕК,    органів Держнаглядохоронпраці,   громадських   організацій   інвалідів,  і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда (п.3); підприємства розробляють  заходи  щодо  створення  робочих місць  для  інвалідів,  включають  їх  до  колективного  договору, інформують центри зайнятості,  місцеві органи соціального  захисту населення  та  відділення  Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування)  робочих  місць  для  працевлаштування інвалідів (п.5);

- у відповідності з пунктом 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 26.09.2002р. №1434, у складі  Мінпраці діє Фонд соціального захисту інвалідів, як урядовий орган державного управління;

- пунктом 3 цього Положення передбачено, що одним з основних завдань  Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності і господарювання нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів;

- відповідно до підпункту 3 пункту 4 та підпункту 3 пункту 5 зазначеного Положення Фонду надано право здійснювати  контроль за своєчасним перерахуванням підприємствами сум штрафних санкцій за недодержання ними нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів та проводити перевірки підприємств щодо додержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів;

- відповідно до частини 1 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства,   організації   громадських  організацій  інвалідів, фізичні    особи,    які    використовують   найману   працю,   де середньооблікова   чисельність   працюючих  інвалідів  менша,  ніж установлено  нормативом,  передбаченим  статтею  19  цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів    адміністративно-господарські   санкції,   сума   яких визначається  в  розмірі  середньої  річної  заробітної  плати  на відповідному  підприємстві,  установі,  організації,  у тому числі підприємстві,   організації   громадських  організацій  інвалідів, фізичної  особи,  яка  використовує найману працю, за кожне робоче місце,  призначене  для  працевлаштування  інваліда  і  не зайняте інвалідом;

- отже, відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські   санкції у сумі 33 668 грн. 81 коп. за нестворені ним робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача, оскільки фактично кількість працюючих інвалідів у 2006 році не відповідала встановленому чинним законодавством нормативу.

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 94,160-163, 167, 186, 254, пунктом 6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Новопавлівський гранітний кар’єр” (53282, с. Кам’янське Нікопольського району Дніпропетровської області,               вул. Озерна, буд. 40; п/р 056 у НФ КБ „ПІБ”, МФО 305534;                                ) на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (49029, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 11;                           п/р 0174 в банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012; ) 33 668 грн. 81 коп. –адміністративно-господарських санкцій.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ                                                                                 Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата складання постанови у повному обсязі –07.08.2007р.

Згідно з оригіналом

Помічник судді           А.М. Матевосян