ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.  11:20              Справа № АС-51/279-07

вх. № 6703/1-51

Суддя господарського суду Харківської області Шарко Л.В.

за участю секретаря судового засідання Болтенко А.Ю.

представників сторін :

позивача - Шебаніц Н.М., представник за дорученням №06ю-6/79 від
16.01.2007 року;

відповідача - ОСОБА_1, представник за дорученням серії НОМЕР_2;

прокурор -Горгуль Н.В.;

по справі за позовом
Прокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі
Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.
Харків

до  СПД ФО ОСОБА_2, м.
Харків

про стягнення 2240,00 грн. , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить
стягнутиз відповідача на користь позивача 2240,00 грн.
адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу по створенню
робочих місць для працевлаштування інвалідів на підприємстві відповідача,
обгрунтовуючи позовну заяву не виконанням відповідачем ч. 1 ст. 19, ст. 20
Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні".

До канцелярії господарського суду 25 червня 2007 року надійшли
заперечення від відповідача на позовну заяву, у яких він просить суд відмовити
в позові у зв"язку з неможливістю працевлаштування інваліда на підприємство
з особливими умовами виробництва та не застосовувати
адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для
працевлаштування інвалідів на моєму підприємстві. Також до заперечень на
адміністративний позов були додані довідка про банківські реквізити та юридичну
адресу відповідача; довідка №1798 з облстатуправління; копія свідоцтва про
держреєстрацію відповідача; копія свідоцтва про сплату єдиного податку серії Г
№НОМЕР_1; штатний розклад відповідача; копія листа № б/н, б/д; лист № 3.2-1266
від 08.05.2007р.

Ухвалою господарського суду від 26 червня 2007 року провадження у
справі було зупинено до 02 жовтня 2007 року за обгрунтованим клопотанням
відповідача для надання можливості надати додаткові докази по справі.

Ухвалою господарського суду від 02 жовтня 2007 року провадження у
справі було поновлено.

Представник позивача та прокурор у судовому засіданні підптримує
позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову
заперечує, просить суд відмовити в позові у зв"язку з неможливістю
працевлаштування інваліда на підприємство з особливими умовами виробництва та
не застосовувати адміністративно - господарські санкції за незайняті робочі
місця, призначені для працевлаштування інвалідів на моєму підприємстві. Також
представник відповідача надав у судове засідання письмові доводи та пояснення
по справі з додатком на 7 аркушах, які просить прийняти до уваги та долучити до
матеріалів справи.

Суд, розглянувши надані доводи та пояснення представника
відповідача, долучає їх до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив, що Фонд України соціального захисту інвалідів діє
відповідно затверджених на підставі ст. 10 та ст. 20 Закону України “Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні” Порядку сплати підприємствами
(об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду
соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використанню цих коштів
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1767 від 28 грудня 2001р.
та Положення Про Фонд України соціальної захищеності інвалідів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України  №
92 від 18.07.1991р.

Статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні”, встановлено, що для
підприємств   (об'єднань),   установ і організацій  незалежно
від  форми  власності і господарювання встановлюється
норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування  інвалідів
у  розмірі  чотирьох
відсотків   від загальної
чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік -у кількості одного
робочого місця.

Згідно зі ст.20 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми
власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим частиною першою ст.19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів
штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньорічної заробітної
плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за
кожне робоче місце, не зайняте інвалідом, а якщо на них працює від 8 до 15 осіб,
розмір штрафних санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається у
розмірі половини середньої річної плати на відповідному підприємстві
(об'єднанні), у відповідній установі, організації. Згідно ч.3 ст.20 Закону
сплату штрафних санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації
провадять відповідно до ч.3 ст.20 Закону
за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати
всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно форми 10-ПІ „Звіту про зайнятість та працевлаштування
інвалідів” за 2006 рік, наданого відповідачем, середньооблікова числіенність
штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 році становила 10
осіб.

Відповідно до даних, наданих відповідачем у звіті,
середньооблікорва численність інвалідів - штатних працівників на підприємстві
становить 0 осіб. Отже відповідачем не виконано норматив 1 робоче місце по
працевлаштуванню інвалідів.

Середньорічна заробітна плата на підприємстві відповідача на
одного працівника склала у 2006 році - 4480,00 грн.

Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за не
зайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2006 році
становить 2240,00 грн.

Сума, яку просить стягнути позивач, є штрафною санкцією. По своїй
правовій природі штрафні санкції застосовуються за порушення законодавства
діями чи бездіяльністю, тобто за неналежне виконання обов'язку покладеного
законом.

Відповідно до ст. 18 вищенаведеного Закону, працевлаштування
інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими
організаціями інвалідів.

Суд зазначає, що  відповідач
у 2006 році не сприймав заходів щодо забезпечення певної кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів, не надсилав повідомлення до районного
центру зайнятості про наявність робочих місць.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежно
виконав встановлений законодавством обов'язок, тому вимоги про стягнення
штрафних санкцій обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 18, 19, 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеностіінвалідів в Україні", статтями 6 - 11, 49, 51, 60,
69-71, 76, 79, 86, 104, 122, 138, 139, 159 -
163 , 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України ,
п.п.5,6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_2 (адреса: 61098, м. Харків,АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, р/р
НОМЕР_4 в АКБ "Меркурій", МФО 351663, код НОМЕР_5) на користь
Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (61022,
м. Харків, Держпром, 1 під., 1 пов., кімн. 16, , р/р
0003 управління Держказначейства у Дзержинському районі, МФО 851011
ГУДК у Харківській області) - 2240,00 грн. адміністративно-господарських
санкцій.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі. Апеляційна скарга може бути
подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно
направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десяти днів
з дня складання постанови у повному обсязі, якщо протягом цього строку не буде
подано заяву про апеляційне оскарження. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення  цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Повний текст постанови підписаний 03 жовтня 2007 року.

Суддя
Шарко
Л.В.