ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  36/428

28.11.07

За позовом       Приватного підприємства «Промсистеми»

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроклімат»

про                     стягнення    169 863 грн. 08 коп.

Суддя    Трофименко Т.Ю

Представники:

Від позивача            Мазурик С.В. –по дов. №6130 від 09.11.2007р.

Від відповідача        не з'явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «Промсистеми»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроклімат»169 863 грн. 08 коп., із яких  146 564 грн. 55 коп. основного боргу, 727 грн. 59 коп. три проценти річних, 22 570 грн. 94 коп.  індекс інфляції.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що  відповідач не розрахувався за надані послуги, у зв’язку з чим виникла заборгованість.

Відповідач  письмовий відзив на позов не надав, представника в судове засідання не направив, не виконав вимог суду викладених в ухвалі суду від  26.10.2007р.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Як вбачається із матеріалів справи ухвала суду направлялась на адресу  відповідача,  що зазначена в  позовній заяві. Факт отримання відповідачем ухвали підтверджується  повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача та доказів належного виконання умов договору №040616 від 16 червня 2004 року суду не надав.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2004 року між Приватним підприємством «Промсистеми»(далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроклімат»(далі відповідач)  був укладений  договір №040616/А.

Відповідно до умов даного договору  відповідач  надає позивачу повноваження офіційного авторизованого сервісного центру,  що має ексклюзивні права на проведення ремонту та сервісного обслуговування змонтованих ним систем кондиціювання та вентиляції.

Позивач приймає на себе зобов’язання  по забезпеченню якісного сервісного обслуговування та ремонту систем кондиціювання та вентиляції відповідача (п.1.2.1 договору).

Позивачем  на виконання умов даного договору надані послуги на загальну суму 163 121 грн. 60 коп.

Відповідачем частково проведена оплата   наданих послуг, заборгованість станом на день пред’явлення позову становить за даними позивача 146 564 грн. 55 коп.

Згідно приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки сторони в договорі не обумовили строки оплати відповідачем вартість отриманих послуг, тому відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України позивач 21.05.2007р. вручив  відповідачу повідомлення про сплату боргу по договору №040616/А від 16.04.2004р.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач дану вимогу залишив без задоволення.

З огляду на викладене позовні вимоги в частині стягнення  основного боргу в сумі 146 564 грн. 55 коп. суд ввважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Це стосується відповідача, який мав довести суду відсутність заборгованості по спірному договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив  виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора  зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений  законом або договором .

З огляду на викладене, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення  з відповідача 3% річних в сумі 727 грн. 59 коп. та стягнення основного боргу  з урахуванням  встановленого індексу інфляції в сумі  22 570 грн. 94 коп. (інфляційні) обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Витрати  понесені позивачем по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача в сумі  1 698 грн. 63 коп. та 118 грн.  відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити  частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  «Євроклімат»

(м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, код 31808452) на користь Приватного підприємства «Промсистеми»(м. Київ, Кіквідзе, 26, код 32981705)   169 135 грн. 49 коп. основний борг з урахуванням встановленого індексу інфляці, 727 грн. 59 коп. -3% річних,  1 698 грн. 63 коп. державного мита та 118 грн. витрат  на інформаційно –технічне  забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                                        Трофименко Т.Ю.