ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.07 р.
Справа № 38/208

Господарський суд Донецької області
у складі судді Радіонової О.О. при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Суб”єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 м.Харків

до відповідача: Костянтинівського
учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих Донецька область
м.Костянтинівка Донецької області

про стягнення залишку не
переробленого матеріалу у кількості 10347кг,
відходів матеріалів у кількості 7085кг, основного боргу у розмірі
20000грн., безпідставно отриманої суми у розмірі 46грн.4коп., а всього
50249грн.05коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник
за дов. НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.; ОСОБА_3 представник за дов. НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

від відповідача: Міхалін В.Г.
представник за дов. № 75 від 06.07.2007р.

У судовому засіданні оголошувалися

перерви з 28.09.2007р. до 01.10.2007р.

з 11-55 01.10.2007р. до 13-00 01.10.2007р.

згідно вимог ст. 77 ГПК України

Суть спору:

Позивач, Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 м. Харків, звернувся до господарського суду
з позовом до Костянтинівського учбово - виробничого підприємства українського
товариства сліпих м. Костянтинівка Донецької області  про стягнення залишку не переробленого
матеріалу у кількості 10347кг,  відходів
матеріалів у кількості 7085кг, основного боргу у розмірі 20000грн.,
безпідставно отриманої суми у розмірі 46грн.4коп., а всього 50249грн.05коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 599, 840, 1212 ЦК України та   договір підряду  НОМЕР_2 від 01.03.2006р.

19.06.2007р. на адресу суду
надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від
14.06.2007р.НОМЕР_3, відповідно до якого
Костянтинівське учбово- виробниче підприємство  Українського
товариства сліпих  значиться у
ЄДРПОУ як  юридична особа (ідентифікаційний
код НОМЕР_4) та знаходиться за адресою: 85103, Донецьк область, м.
Костянтинівка, вул. Жовтнева, 158.

Відповідач надіслав суду відзив на
позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд зобов”язати
позивача направити на адресу відповідача додаток до позовної заяви, який судом
розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

У відзиві відповідач, зокрема
повідомив про таке.

Між Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особа ОСОБА_1 м. Харків та Костянтинівським учбово -
виробничим підприємством українського товариства сліпих м. Костянтинівка
Донецької області   існували господарські
відносини згідно договору НОМЕР_2 від 01.03.2006р., але позивач ухилявся від
виконання прийнятих на себе зобов”язань щодо поставки штампів, у зв”язку з чим
між сторонами велася постійна переписка, внаслідок якої своїм листом від
19.10.2006р. НОМЕР_5 позивач запропонував розірвати договір. На цю пропозицію
відповідач погодився, про що повідомив факсом 08.11.2006р. позивача та
запропонував на протязі трьох днів оплатити виготовлену продукцію та залишок
сталі електротехнічної б/у;

- крім того, відповідач зазначив,
що позивач був повідомлений про те, що протягом трьох днів після отримання
листа, зберігання матеріалу та виготовленої продукції для нього буде платним у
розмірі 1% від вартості зберігаємого матеріалу за кожен день зберігання. На
лист відповідача позивач не реагував;

- 16.02.2007р. відповідачем була
отримана вимога НОМЕР_6 в якій позивач вимагав виконання розірваного за його
ініціативою договору. На відповідь відповідача НОМЕР_7 від 23.02.2007р. позивач
не реагував, а надіслав вимогу НОМЕР_1 в якій пропонував повернути матеріал,
який відповідач пропонував йому забрати своїм листом НОМЕР_8 від 10.11.2006р.

24.07.2007р. до суду надійшла заява
відповідача про перенесення розгляду справи з посиланням на поважну причину,
яка судом розглянута  та задоволена.

Сторони звернулися до суду із
клопотанням від 30.07.2007р. про продовження строку розгляду справи на два
місяці у зв”язку з необхідністю представлення додаткових документів, яке судом
розглянуто, залучено до матеріалів справи та задоволено.

30.07.2007р.  від відповідача до суду надійшов зустрічний
позов, в якому відповідач (позивач - за зустрічним позовом) просить суд
стягнути з  СПД ФЛ ОСОБА_1відповідача за
зустрічним позовом) вартість зберігання його майна у розмірі 26677 грн. 84
коп.; безпідставно отримане майно: комплекти магнітопроводу у експортному
виконанні у кількості 770 комплектів вартістю 14753 грн. 20 коп. та судові
витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач за зустрічним позовом посилається на ст.ст.1212,1214 ЦК України та
доводить, що був змушений зберігати належне відповідачеві майно.

Суд прийняв до розгляду зустрічну
позовну заяву.

Відповідач за зустрічним позовом
надіслав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому з позовними вимогами не
згодний з посиланням на таке.

Предметом спору по даній справи є
спірні відносини, які витікають з договоруНОМЕР_2 від 01.03.2006р.;

- відповідач за зустрічним позовом
у первісному позові пред”явив позивачу за зустрічним позовом вимогу тільки на
підставі положень договору НОМЕР_2 від 01.03.2006р. Позивач за зустрічним
позовом свої вимоги обґрунтовує з посиланням на інші правовідносини: 1)
зберігання, але договором вони не передбачені; 2) безпідставно отриманого
майна, тобто отриманого не на підставі даного договору, тому, враховуючи
положення ст. 60 ГПК України, відповідач за зустрічним позовом вважає, що
заявлений зустрічний позов не пов”язаний з первісним та не стосується предмету
розгляду справи;

- лист НОМЕР_5 від 19.10.2006р., на
який посилається позивач за зустрічним позовом, не може вважатися офіційною
пропозицією щодо розірвання договору, оскільки лист не містить конкретних умов
розірвання договору, крім того, лист офіційно на адресу позивача за зустрічним
позовом не відправлявся, а відтак відповідач за зустрічним позовом не намагався
розірвати договір та вважає його укладеним, оскільки направив позивачу за
зустрічним позовом декілька вимог стосовно виконання його обов”язків   ( листи НОМЕР_6 від 08.02.2007р., НОМЕР_2
від 01.03.2006р., НОМЕР_9 від 21.03.2007р., НОМЕР_10 від 21.05.2007р.). Крім того,
позивач за зустрічним позовом, не отримавши згоди щодо розірвання договору,
повинен був звернутися до суду із заявою про розірвання договору, але цього не
зробив;

- договором НОМЕР_2 відносини щодо
зберігання продукції передбачені не були. Плата за таким договором
встановлюється у договорі згідно ст. 946 ЦК України. Ніякого договору
зберігання  сторони не укладали.
Відповідач за зустрічним позовом передавав позивачеві за зустрічним позовом не
вироби, а матеріал і не для зберігання, а для переробки, що підтверджується
накладними НОМЕР_11 від 06.06.2006р. та НОМЕР_12від 20.06.2006р., в яких є
посилання на договір підряду НОМЕР_2. Вироби та відходи матеріалу виникли
внаслідок діяльності позивача за зустрічним позовом в якості підрядника і,
останній згідно з положеннями ЦКУ відносно підрядних правовідносин,
зобов”язаний був зберігати їх без оплати;

- позивач за зустрічним позовом
вважає, що зберігав 8979 кг матеріалу плюс 761,5 кг - на комплекти, а всього
9740,5 кг матеріалу, відходів 3655,89 кг. За первісним позовом відповідач  по зустрічному позову запропонував детальний
розрахунок, згідно з яким позивач за зустрічним позовом повинен повернути 10347
кг матеріалу та 7085 кг відходів. Різницю у кількості матеріалу - 606,5 кг та у
кількості відходів 3429,11 кг позивач за зустрічним позовом ніяк не пояснює та
не додає ніяких документів, підтверджуючих правильність його розрахунку;

- поставка комплектів позивачем за
зустрічним позовом не має до заявленого первісного позову ніякого відношення,
оскільки оснастка для переробки матеріалу у вигляді штампів для ярма та якоря
поставлялася відповідачем за зустрічним позовом згідно з договором (п.1.2,
5.2), а позивач за зустрічним позовом передав відповідачеві за зустрічним
позовом комплекти у кількості 770 шт. безпідставно (накладні НОМЕР_13 від
06.06.2006р., НОМЕР_14 від 07.07.2006р., НОМЕР_15 від 09.08.2006р.), про що сам
вказує у зустрічному позові. Вимоги позивача за зустрічним позовом щодо
матеріалу у кількості 2156 кг, який був використаний на виготовлення цих комплектів,
викликають сумніви, оскільки для відповідача за зустрічним позовом не має
значення, з якого матеріалу, якої вартості його були безпідставно передані
вказані комплекти та не зрозуміло, чому відповідач за зустрічним позовом
повинен сплачувати витрати матеріалу на їх виготовлення.

Позивач за зустрічним позовом
надіслав до суду листа від 25.09.2007р. НОМЕР_16, який судом розглянутий,
прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Судове засідання відкладалося у
зв'язку з неявкою представника відповідача за первісним позовом та необхідністю
представлення  сторонами витребуваних
судом документів.

Перед початком розгляду справи по
суті представників сторін  було
ознайомлено з правами та обов'язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали
клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке
судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК
України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та вислухавши
уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.06 між Суб”єктом
підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 ( за договором замовник,
далі - позивач) та Костянтинівським учбово-виробничим підприємством
українського товариства сліпих Донецька область м.Костянтинівка ( за договором
підрядник, далі - відповідач) було укладено договір підряду НОМЕР_2, предметом
якого згідно п. 1.1 договору є переробка сталі електротехнічної шляхом
штамповки в ярмо якір, а також погашення заборгованості підрядником по
матеріалу замовника у розмірі 11107 кг, яка виникла в результаті діяльності по
договорам НОМЕР_17 від 12.09.2003р. та НОМЕР_6 від 04.01.2004р.

Пунктом 1.2 договору передбачалося,
що замовник зобов”язувався поставити підряднику у 2006р. для переробки
матеріал: сталь ел.технічну б/у та при виробничої необхідності оснастку для її
переробки: штампи на ярмо та якір, а підрядник зобов”язувався виготовити із
поставленого матеріалу комплекти магнітопроводу.

Крім виготовлення комплектів
магнітопроводу із матеріала замовника, підрядник в якості погашення
заборгованості по матеріалу виготовляє по 300 комплектів із свого матеріалу
щомісячно, до повного погашення заборгованості, починаючи з березня 2006р.     ( п.1.3 договору).

Укладений між сторонами договір
передбачає певний порядок виконання взаємних зобов'язань, а саме: відповідач
(підрядник за договором) має переробити сталь в комплекти ярма та якоря з
розрахунку 2,8 кг сталі на один комплект, з яких 1,3 кг залишається у вигляді
відходів (п.п. 2.1,2.3 договору), а позивач (замовник) має оплатити роботу,
вартість роботи із рахунку 6,8 грн за комплект (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено,
що замовник сплачує за виготовлення комплектів магнітопровода із розрахунку
6,80 грн. за комплект (3,4 гр. - якір, 3,4 - ярмо). Вид розрахунку: на протязі
трьох днів після отримання деталей на розрахунковий рахунок підрядника або при
отриманні внесенням готівкою до каси УПП УТОС. У разі прострочки оплати, роботи
за договором припиняються.

Інші види розрахунку регулюються
додатковою угодою ( п.4.3 договору).

Строк дії договору з моменту
підписання до 31.04.2007р. ( п.6.1 договору).

Договір підписаний сторонами у
встановленому порядку та скріплений печатками.

Суд вважає договір підряду
НОМЕР_2від 01.03.2006р. укладеним згідно вимог ст. 638 ЦК України.

На виконання вимог зазначеного
договору позивач поставив відповідачу матеріал за накладними НОМЕР_12 від
20.06.06, НОМЕР_11 від 06.06.06 у кількості 14600 кг плюс 11 107 кг                  ( п.1.1 договору). Відповідач
повернув 100 кг сталі за накладноюНОМЕР_18 від 09.08.06р. Таким чином,  позивач поставив відповідачу матеріалу для
переробки 25607 кг.

В порушення умов договору відповідач
свої зобов'язання виконав частково, а саме: передав позивачу готову продукцію
(комплекти) у кількості 5450 шт. за накладними НОМЕР_19 від 06.06.06, НОМЕР_20
від 07.07.06, НОМЕР_21 від 09.08.06, НОМЕР_22 від 16.10.06, НОМЕР_23 від
07.07.06, НОМЕР_24 від 13.07.06, НОМЕР_25 від 09.08.06, НОМЕР_26 від 16.10.06
всього в кількості 8175 кг.

Таким чином, на момент подачі
позову відповідач не повернув відходи матеріалу у кількості 7085кг (з
розрахунку 1,3кг на комплект) та не переробив у готову продукцію 10347 кг.

Вартість роботи відповідача по
виготовленню комплектів згідно договору складає 5450 шт.*6,8грн. за комплект, а
всього 37060 грн. Позивач перерахував відповідачу 40856,4 грн., що підтверджено
платіжними дорученням НОМЕР_27 від 18.08.2005р. НОМЕР_28 від 30.08.2005р.,
квитанцією НОМЕР_29 від 07.07.2006р., платіжними дорученнями НОМЕР_7 від
14.07.2006р., НОМЕР_30 від 09.08.2006р.,НОМЕР_31 від 18.10.2006р. Відповідач
повернув позивачеві 3750 грн., що підтверджено платіжними дорученням НОМЕР_32
від 14.11.2005р. та НОМЕР_33 від 29.11.2005р.

Отже, надлишково перерахована  позивачем сума складає 46,4 грн.

Листом  НОМЕР_11 від 21.05.07 позивач запропонував
відповідачеві, спираючись на ст.530 ЦК України повернути йому безпідставно
перераховану суму у розмірі 46,4 грн., яку відповідач до теперішнього часу не
повернув.

Крім того, позивач поставив  відповідачу оснастку (штампи та пресувальний
засіб) за накладними НОМЕР_34 від 12.08.06, НОМЕР_35 від 07.07.06, НОМЕР_5 від
06.06.06, НОМЕР_36 від 23.05.06 на загальну суму 20000,00 грн. Оскільки в
договорі строк оплати оснастки не було встановлено, позивач, відповідно до
вимог ст.530 ЦК України листом НОМЕР_9 від 21.03.07 запропонував оплатити
вартість пресувального засобу до 20.04.07 та листом НОМЕР_10 від 21.05.07  у семиденний строк -  вартість штампів.

Таким чином, позивач просить суд
стягнути з відповідача 46,4 грн. безпідставно отриманих коштів, 20000 грн. - за
поставку оснастки, а всього грошових вимог на суму 20046,4 грн., а також 10347
кг не переробленого матеріалу та 7085 кг відходів.

Судом у ході розгляду справи
встановлено арифметичну помилку у підрахунку ціни позову, оскільки вартість
відходів складає 7 439,25 грн., а вартість поставленого матеріалу 22736,4 грн,
то цілком сума  складає 30175 грн. 65
коп., а не 30202 грн. 65 коп., як вказує позивач у пояснення до позовної заяви
від 09.07.2007р.

Відповідач звернувся до суду із
зустрічним позовом, який судом був прийнятий до розгляду.

У зустрічному позові відповідач (
позивач за зустрічним позовом) просить суд стягнути з позивача ( відповідача за
зустрічним позовом) вартість зберігання майна у розмірі 26677 грн. 84 коп.,
безпідставно отримане майно: комплекти магнітопроводу в експортному виконання у
кількості 770 к-тів вартістю14753 грн. 20 коп. та покласти на відповідача за
зустрічним позовом судові витрати.

Свої вимоги позивач за зустрічним
позовом обґрунтовує ст.ст. 1212, 1214 ЦК України та посилається на зобов”язання
щодо зберігання майна за плату.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач за первісним позовом у
підтвердження позовних вимог посилається на договір підряду НОМЕР_2 від
01.03.2006р., листи вимоги від 21.05.2007р. НОМЕР_10, НОМЕР_9 від 21.03.2007р.,
акт звірки від 07.06.2006р., гарантійний лист від 22.05.2006р., накладні
НОМЕР_12 від 20.06.2006р., НОМЕР_11 від 06.06.2006р.. НОМЕР_34 від
12.08.2006р.. НОМЕР_35 від 07.06.2006р.. НОМЕР_5 від 06.06.2006р..НОМЕР_36 від 23.05.2006р.,
довіреності серії НОМЕР_37 від 20.06.2006р., НОМЕР_38 від 05.06.2006р..  НОМЕР_39 від 08.08.2006р.,  НОМЕР_40 від 06.07.2006р., НОМЕР_41 від
05.06.2006р., НОМЕР_41 від 22.05.2006р., платіжні доручення НОМЕР_28 від
30.08.2005р.,  НОМЕР_27 від 18.08.2005р.,
НОМЕР_30 від 09.08.2006р., НОМЕР_7 від 14.07.2006р..НОМЕР_31 від 1810.2006р..
квитанцію НОМЕР_29 від 07.07.2006р., накладні НОМЕР_42 від
06.06.2006р.,НОМЕР_18 від 09.08.2006р., НОМЕР_43 від 07.06.2006р., НОМЕР_44 від
09.08.2006р.. НОМЕР_45 від 09.08.2006р., НОМЕР_46 від 13.07.2006р., НОМЕР_47
від 07.07.2006р., НОМЕР_48 від 16.10.2006р.,НОМЕР_49 від 16.10.2006р.,  пояснення до позовної заяви,
правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач за первісним позовом
посилається на відзив на позовну заяву від 09.07.2007р., накладні НОМЕР_13 від
06.06.2006р.. НОМЕР_14 від 07.07.2006р., НОМЕР_15 від 09.08.2006р., НОМЕР_50
від 09.08.2006р., НОМЕР_51 від 07.07.2006р., НОМЕР_52 від 20.02.2007р.,
довіреності серії НОМЕР_53 від 05.06.2006р.. НОМЕР_54 від 06.07.2006р.,
НОМЕР_55 від 09.08.2006р., листи від 16.05.2006р. НОМЕР_56, НОМЕР_57 від
13.10.2006р.. НОМЕР_5 від 19.10.2006р., НОМЕР_8 від 10.11.2006р.,  НОМЕР_7 від 23.02.2007р., вимоги НОМЕР_6 від
08.02.2007р., НОМЕР_2від 01.03.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Позивач за зустрічним позовом у
підтвердження позовних вимог посилається договір підряду НОМЕР_2 від
01.03.2006р.., листи НОМЕР_56 від 16.05.2006р.. НОМЕР_58 від 12.04.2006р..
НОМЕР_59 від 13.10.2006р., НОМЕР_5 від 19.10.2006р., НОМЕР_8 від 10.11.2006р.,
НОМЕР_7 від 23.02.2007р., вимоги НОМЕР_6 від 08.02.2007р.,НОМЕР_2 від
01.03.2007р., накладні НОМЕР_52 від 20.02.2007р., НОМЕР_13 від 06.06.2006р..
НОМЕР_14 від 07.07.2006р., НОМЕР_15 від 09.08.2006р., довіреності серії
НОМЕР_53 від 05.06.2006р., НОМЕР_54 від 06.07.2006р., НОМЕР_55 від
09.08.2006р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач за зустрічним позовом
посилається на відзив на зустрічну позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2р. тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до пп..2,3,4 ст. 129
Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини,
змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України
правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх
учасників процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь
у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Оскільки між сторонами по справі
уклалися господарські правовідносини, то
судом застосовані положення Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері
і положення Цивільного кодексу України, як загального акту законодавства.

Господарські зобов”язання можуть
виникати, зокрема,  з господарського
договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК
України)

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання
або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у
силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана здійснити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи,
оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Суд відхиляє заперечення
відповідача стосовно розірвання договору підряду, оскільки за нормами ч.1 ст.
651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вважає, що згоди
сторін на розірвання договору не було, а відповідач в односторонньому порядку
ухилився від виконання  договірних
зобов”язань.

За приписами ч.1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов”язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони ( замовника), а замовник
зобов”язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 840 ЦК України передбачено:
якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника,
підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник
зобов”язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути
його залишок.

З огляду на вищенаведені норми
законодавства та представлені позивачем докази, суд вважає, що його вимоги
стосовно стягнення  з відповідача залишку
не переробленого матеріалу у кількості 10347кг та  відходів матеріалів у кількості 7085кг є
такими, що доказані, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача боргу у сумі 20000 грн., то вона не підлягає задоволенню, оскільки

1.          в договорі вартість матеріалу
сторонами взагалі не визначена;

2.          пунктом 1.2 договору передбачалося,
що замовник зобов”язувався поставити підряднику у 2006р. для переробки
матеріал: сталь ел.технічну б/у та при виробничої необхідності оснастку для її
переробки: штампи на ярмо та якір, а підрядник зобов”язувався виготовити із
поставленого матеріалу комплекти магнітопроводу.

3. договором не передбачений
обов”язок відповідача щодо оплати поставленого матеріалу, оприсовочного
пристрою та штампів на ярмо та якір.

Посилання позивача на те, що в даному
випадку мала місце поставка, а відтак повинні бути застосовані  норми законодавства, які регулюють відповідні
правовідносини, суд не може прийняти до уваги, оскільки в даному випадку між
сторонами укладений договір підряду за предметом, визначеним сторонами ( п.1.1,
1.2 договору), сторони за договором - замовник та підрядник, а розділом 5
договору передбачені умови поставки замовником матеріалу та оснастки для його
переробки та доставка готової продукції замовнику, тобто виконувані підрядником
роботи мали здійснюватися з матеріалу замовника, що передбачено приписами ст.
840 ЦК України, яка регулює відносини сторін за договором підряду у разі
виконання роботи з матеріалу замовника.

Вимога позивача стосовно стягнення
з відповідача суми у розмірі 46,4 грн. як надлишково сплаченої підлягає задоволенню,
оскільки підтверджується представленими доказами по справі та не спростовується
жодним доказом  відповідача.

Суд, розглянувши зустрічну позовну
заяву відповідача вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно вимог  частини 1 ст. 937 ЦК України  договір зберігання укладається у письмовій
формі у випадках, встановлених ст. 208 цього Кодексу. У письмовій формі
належить вчиняти право чини між юридичними особами, між фізичною особою та
юридичної особою, крім право чинів, передбачених частиною 1 ст. 206 цього
Кодексу    ( частина 1 ст. 208 ЦК
України).

В даному випадку між сторонами по
справі договір зберігання не укладався, а повідомлення  позивача за зустрічним позовом щодо сплати
вартості зберігання матеріалу не можна вважати підставою для стягнення з
відповідача за зустрічним позовом вартості зберігання майна у розмірі 26677, 84
грн.

Посилання позивача за зустрічним
позовом на ст.ст. 1212, 1214 ЦК України суд відхиляє, оскільки загальні
положення про зобов”язання у зв”язку з набуттям, збереженням майна без
достатньої правової підстави в даному випадку не мали місця. Між сторонами був
укладений договір, що є підставою для виконання прийнятих на сторони
зобов”язань, який не розірваний та судом визнаний укладеним.

Крім того, повернення виконаного
однією із сторін у зобов”язанні здійснюється не у зв”язку із зобов”язанням, а у
зв”язку з виконанням, що виходить за межі певного зобов”язання.

Комплекти магнітопроводу, які
просить позивач за зустрічним позовом стягнути з відповідача   не можуть вважатися  безпідставно отриманим майном.

Таким чином, суд вважає, що позивач
за зустрічним позовом не довів суду вимоги
з посиланням на відповідні докази, а відтак у задоволенні зустрічного
позову має бути відмовлено.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу треба віднести за первісним позовом на обидві
сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за зустрічним
позовом  - на позивача згідно вимог ст.
49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 129 Конституції України, ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу
України,  ст.ст.11, 509, 525, 526, 651,
837, 840 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Харків до
Костянтинівського учбово - виробничого підприємства українського товариства
сліпих м. Костянтинівка Донецької області
про стягнення залишку не переробленого матеріалу у кількості
10347кг,  відходів матеріалів у кількості
7085кг, основного боргу у розмірі 20000грн., безпідставно отриманої суми у
розмірі 46грн.4коп., задовольнити частково.

Зобов”язати відповідача -
Костянтинівського учбово - виробничого підприємства українського товариства
сліпих м. Костянтинівка Донецької області
(85103, Донецька область, м. Костянтинівка, вул.Октябрська,158, р/р  507 у відділенні ПІБ у                м. Костянтинівка Донецької
області, МФО 334550, ЄДРПОУ НОМЕР_4)
повернути позивачу Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі
ОСОБА_1 м. Харків (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_60)
залишок не переробленого матеріалу у кількості 10347кг,  відходи матеріалів у кількості 7085кг  за договором підряду НОМЕР_2 від 01.03.2006р.

Стягнути з відповідача
Костянтинівського учбово - виробничого підприємства українського товариства
сліпих м. Костянтинівка Донецької області
(85103, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Октябрська,158, р/р  507 у відділенні ПІБ у              м. Костянтинівка Донецької
області, МФО 334550, ЄДРПОУ НОМЕР_4)
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
м. Харків (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_60)  суму у розмірі 46,4 грн.  та витрати по сплаті держмита у розмірі 301
грн. 99 коп. та  70 грн. 91 коп. -  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

В іншій частини позову відмовити у
зв”язку з безпідставністю.

У зустрічному позові
Костянтинівського учбово - виробничого підприємства українського товариства
сліпих м. Костянтинівка Донецької області
до  Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Харків про стягнення вартості зберігання
його майна у розмірі 26677 грн. 84 коп.; безпідставно отриманого майна:
комплекти магнітопроводу у експортному виконанні у кількості 770 комплектів
вартістю 14753 грн. 20 коп., відмовити у зв”язку з недоведеністю.

Повернути позивачу надлишково
сплачене державне мито у сумі 0, 27 грн.

У судовому засіданні
01.10.2007року. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину
рішення.

Повний текст рішення підписано
02.10.2007р.

Видати накази після набрання
рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя
Радіонова О.О.

Надруковано
3 примірника:

1
- до справи

2-сторонам
у справі