КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2007                                                                                           № 35/107

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від прокуратури - Гаврюшенко Г.В.

від відповідача - Філон В.І.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту "Автопарк-Сервіс" Святошинського району

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.04.2007

у справі № 35/107

за позовом                               Прокуратури Святошинського району м.Києва в інтересах держави в особіКиївської міської ради

до                                                   Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту "Автопарк-Сервіс" Святошинського району

третя особа           Приватне підприємство "ЛКСК"

про                                                  звільнення незаконно займаної земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Святошинського району м. Києва звернулась до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради із позовною заявою про зобов'язання Комунального підприємства по будівництву і експлуатації

паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту „Автопарк-

Сервіс" Святошинського району передати земельну ділянку   площею 9600

кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 22-Г,

на баланс Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2007 позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач та третя особа звернулися до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційними скаргами,  в яких просять  рішення скасувати та прийняти нове рішення про  відмову у задоволення  позову.

Свої вимоги апелянти обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявники посилаються на те, що спірна земельна ділянка була надана відповідачу на законних підставах для експлуатації та відповідачем вчинялись дії щодо оформлення документів для подальшої експлуатації земельної ділянки. Також відповідач стверджує, що він сплачує у повному обсязі земельний податок, а отже відсутні підстави для припинення права користування земельною ділянкою.

Позивач  просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Державним інспектором Київдержземінспекції проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні Комунальним підприємством по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту „Автопарк-Сервіс" Святошинського району земельної ділянки площею 9600 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 22-Г,  на підставі вимог статей 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

В результаті проведеної перевірки встановлено, що зазначена вище земельна ділянка використовується під автостоянку без документів на право користування землею. Даний факт встановлено у  акті перевірки від 18.05.06р. № 637/26, проведеної Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в м. Києві.

Документи, що посвідчують право власності або право користування вказаною земельною ділянкою в тому числі на умовах оренди передбачені ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України у Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту „Автопарк-Сервіс" Святошинського району відсутні.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок юридичним особам здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Оскільки, проект відведення земельної ділянки площею 9600 кв.м. по вул. Симиренка, 22-Г у Святошинському районі м. Києва не розроблявся Київська міська рада не приймала рішення про передачу земельної ділянки у власність, відповідно відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку.

Про даний факт свідчить офіційна відповідь на запит прокуратури Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, копія якої наявна в матеріалах справи.

Згідно ч.І ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», розмежування земель державної та комунальної власності полягає у здійснені організаційно правових заходів щодо розподілу земель державної власності на землі територіальних громад і землі держави, а також щодо визначення і встановлені в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок державної та комунальної власності.

Відповідно до пункту а статті 9 Земельного кодексу України та пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до її. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки повертаються за їх належністю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель і споруд, провадиться підприємствами, установами, організаціями, які самовільно зайняли земельні ділянки, або за їх рахунок. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують наявність у відповідача правової підстави щодо користування земельною ділянкою для розміщення та експлуатації автостоянки загальною площею 9600 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симиреика, 22-Г. Таким чином, оскільки відповідач не мав правових підстав розміщувати на спірній земельній ділянці  будь-які об’єкти, вимоги до відповідача передати земельну ділянку на баланс Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 05.04.2007 року у справі № 35/107 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційні скарги Комунального підприємства по будівництву паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс» Святошинського району та Приватного підприємства «ЛКСК» підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 05.04.2007 року у справі № 35/107 залишити без змін, а апеляційні скарги Комунального підприємства по будівництву паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс»Святошинського району та Приватного підприємства «ЛКСК»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

20.08.07 (відправлено)