ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.
№ 4/88д

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Відкритого акціонерного товариства

"Енергогідромеханізація"

на ухвалу           Запорізького апеляційного господарського суду від 09.07.2007р.

у справі                                                  № 4/88д

господарського суду                              Запорізької області

за позовом                                                  Відкритого акціонерного товариства

"Енергогідромеханізація"

до відповідачів:                                        1) Відкритого акціонерного товариства

"Запорізький металургійний комбінат

"Запоріжсталь"

2) Приватного підприємства "Комос"

3) Приватного підприємства "Санрайз"

за участю третьої особи, яка не

заявляє самостійних вимог на

предмет спору на стороні

відповідачів                                         Товариства з обмеженою відповідальністю

"ТехПром"

про          визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно і спонукання відповідача №1 передати майно позивачеві

та за зустрічним позовом                     Відкритого акціонерного товариства

"Запорізький металургійний комбінат

"Запоріжсталь"

до                                                             Відкритого акціонерного товариства

"Енергогідромеханізація"

про          визнання права власності на майно

за участю представників:

позивача

(за первісним позовом)  –          Мартинова В.Р.

відповідачів  –          1) Омельяновича Р.А.

2) не з"явились

3) Куриліцина А.В.

третьої особи -           не з"явились

позивача

(за зустрічним позовом) -           Омельяновича Р.А.

відповідачів -           Мартинова В.Р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.05.2007 року (суддя Зінченко Н.Г.) в задоволенні первісного позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу №20/2004/718 від 24.02.2004 року, укладеного між ВАТ "ЗМК "Запоріжсталь" та ПП "Комос", про визнання права власності на земельний снаряд №350-50Л, інвентарний №395, 1972 р. випуску за ВАТ "Енергогідромеханізація" та про зобов"язання ВАТ "ЗМК "Запоріжсталь" передати вказаний земельний снаряд ВАТ "Енергогідромеханізація" відмовлено. В частині позовних вимог про встановлення правового статусу ВАТ "ЗМК "Запоріжсталь", як добросовісного або недобросовісного набувача земельного снаряду №350-50Л, інвентарний №395, 1972 року випуску, провадження у справі припинено.

Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано право власності на земельний снаряд №350-50Л, інвентарний №395, 1972 року випуску, за Відкритим акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" та стягнуто з ВАТ "Енергогідромеханізація" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" судові витрати.

ВАТ "Енергогідромеханізація" з прийнятим рішенням у справі не погодилось, звернувшись з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, який ухвалою від 09.07.2007 року у її прийнятті відмовив з посиланням на статтю 53 та частину 2 статті 93 ГПК України, в зв"язку з пропуском строку для подання апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ВАТ "Енергогідромеханізація" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати на розгляд до Запорізького апеляційного господарського суду, оскільки вважає, що встановлений десятиденний строк для подання апеляційної скарги ним не пропущений, апеляційна скарга подана на десятий день з моменту отримання рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду Запорізької області підписане 04.06.2007 року та 06.06.2007 року відправлене сторонам. Скаржник стверджує про отримання ним судового акту першої інстанції лише 11.06.2007 року, що не заперечується апеляційною інстанцією.

Таким чином, на думку скаржника, він своєчасно звернувся до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою протягом десятиденного строку з дня отримання рішення місцевого господарського суду, тобто 21.06.2007 року, заявивши клопотання про його відновлення з урахуванням дати отримання рішення суду.

Відмовляючи в прийнятті зазначеної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник не зазначив в клопотанні причини пропуску процесуального строку.

Однак, зазначений висновок суду апеляційної інстанції колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах і матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством строку поважною і відновити пропущений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску процесуального строку.

Заявником наведено причини пропуску встановленого законодавством строку на оскарження процесуального документу місцевого суду, а саме - отримання рішення суду лише 11.06.2007 року. Проте, Запорізький апеляційний господарський суд не розглядав зазначене клопотання, яке було додано до апеляційної скарги, а в оскаржуваній ухвалі від 09.07.2007 року не зробив мотивованого висновку щодо поважності причин пропуску строку.

Відповідно до частини 2 статті 93 ГПК України, відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ "Енергогідромеханізація" оскаржує рішення господарського суду Запорізької області, яке підписане 04.06.2007 року, отже  процесуальний строк, встановлений частиною 2 статті 93 ГПК України, не закінчився.

Таким чином, апеляційний господарський суд всупереч статті 19 Конституції України обмежив суб’єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України, і фактично ухилився від здійснення визначених законом повноважень.

Виходячи з наведеного, Вищий господарський суд України вважає, що апеляційним господарським судом допущено порушення норм процесуального права, оскільки не було досліджено всіх обставин справи та представлених скаржником доказів про поважні причини пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги, у зв’язку з чим безпідставно відхилено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110-11113 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація" задовольнити.

Ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 09.07.2007р.  у справі № 4/88д скасувати.

Справу передати до Запорізького апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

О.А.Подоляк