ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.                                                 Справа №  17/439/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача – Лук”янова О.В., довіреність № 09/77 від 15.01.2007 року;

від відповідача – Волошина А.Т, довіреність № 111 від 26.01.2007 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/439/07

за позовом відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль”,   м. Миколаїв,  Каботажний узвіз, 18,

до відкритого акціонерного товариства  „Миколаївське обласне підприємство автобусних  станцій”,  м. Миколаїв, пр. Леніна, 26 Б,

про стягнення заборгованості за договором № 2058 від 01.09.2000 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство „Миколаївська теплоелектроцентраль” звернулося  до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства  „Миколаївське обласне підприємство автобусних  станцій” про стягнення заборгованості за договором  № 2058 від 01.09.2000 року.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що між ним та відповідачем  було укладено договір від 01.09.2000 року за  № 2058 про постачання теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір).

Договір згідно п.10.4 щорічно пролонговувався, так як жодної із сторін не надходило заяви про його припинення або перегляд.

Згідно п.1 Договору „Енергопостачальна організація” бере на себе зобов'язання постачати „Споживачу” теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а „Споживач” зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором.

Пункт 5.1 Договору передбачає, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку та розрахунковим способом.

У зв'язку з тим, що об'єкт теплоспоживання „Споживача” обладнаний приладом обліку теплової енергії її облік здійснювався „Енергопостачальною організацією” - на підставі показників приладу обліку теплової енергії.

Згідно п.6.3 Договору „Споживач” 20 числа місяця, що передує розрахунковому періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної в Договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

„Споживач” порушив порядок розрахунку і його борг за період 01 листопада 2006 року по березень 2007 року включно складає 22 166 грн. 66 коп.

По факту утвореного боргу „Споживачу” 13.03.2007 року була направлена претензія за № 2485-Ю-2, яка залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, які нараховані „Споживачу” і відповідно складають 154 грн. 12 коп. (інфляції), 140 грн. 43 коп. ( 3% річних).

У відповідності до п. 7.2.3 Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію „Споживач” зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє в період, за який нараховується пеня відповідно до  Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-ВР яка становить –867 грн. 40 коп.

Позивач заявою № 09/877 від 19.06.2007 року уточнив позовні вимоги, де зменшив основну суму заборгованості до 16 126 грн.28 коп., та збільшив в частині стягнення індексу інфляції, 3 % річних та пені до 290 грн. 80 коп., 271 грн. 74 коп та       1 495 грн. 14 коп. відповідно.

Відповідач у судовому засіданні визнає позовні вимоги повністю.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми пені підлягають задоволенню частково у сумі 1 382 грн. 66 коп.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Приписами  ст. 526 Цивільного кодексу України  зазначено, що  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 82,83-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Уточнені позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль” задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій”, м. Миколаїв, пр. Леніна, 26 Б (код 03117820) суму основної заборгованості у розмірі 16 126 грн. 28 коп., збитки від інфляції у розмірі  290 грн.80 коп., пеню у розмірі  1 382 грн. 66 коп., 3 % річних у сумі 271 грн. 74 коп., державне мито у  розмірі  233 грн. 29 коп.  та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль”,   м. Миколаїв,  Каботажний узвіз, 18  (код 30083966).

3.          В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до  ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                        Коваль С.М.