ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2007 р.
Справа № 2а/218-4038

09:10

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Колубаєвої В.О.

при секретарі судового засідання  Івасишин О.І

Розглянув справу

за позовом  Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів України вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль,46021

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Терком" вул. Поліська, 11, м. Тернопіль,46000

про  стягнення адміністративно-господарських санкцій.

За участю представників сторін:

позивача: Гафтко Н. Л - доручення №04-81/648 від 04.07.07р.

відповідача: Лучко Н.І.- довіреність  від 04.02.07р.

Суть справи: В судовому засіданні перед розглядом справи представнику позивача роз'яснено права і обов'язки, передбачені ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства.

Позивач пред'явив позов про стягнення  5613 грн. 80 коп. із них 5389 грн. 83 коп. - сума адміністративно-господарських санкцій за  нестворення у 2006 році одного робочого місця для працевлаштування  інвалідів та  223 грн. 97 коп. - пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій за період з 17.04.2007р. по 21.09.2007р.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що працевлаштування інваліда це не  його обов'язок.

Стверджує, що з врахуванням Сороцького Я.П. який працював до 05.04.2006р. слід вважати, що у нього працювало два інваліди.

Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали  справи, вислухавши пояснення представників сторін і   приймаючи до уваги, що:

1) Із звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 р. вбачається, що у відповідача загальна чисельність працюючих складає 59 осіб. У відповідності до чого відповідачу з врахуванням ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів  в Україні” встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в кількості 2 робочих місця (чотири відсотки від загальної чисельності працюючих).

Позивач стверджує, що відповідач одне робоче місце не створив, підтверджуючи даний факт звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р. підписаним керівником та головним бухгалтером відповідача, підписи яких скріплені печаткою.

Відповідач не представив доказів виконання вимог чинного законодавства.

Тому, згідно ст. 71 Кодексу  адміністративного судочинства України слід вважати, що у відповідача кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, на одну особу. За що відповідач повинен сплатити відділенню Фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції в сумі  5389 грн. 83 коп.

При таких обставинах позовні вимоги позивача в частині стягнення 5389 грн. 83 коп. слід визнати обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

2) При розгляді справи враховувалось:

а) Відповідач не довів, що він виділив і створив робочі місця для працевлаштування  інвалідів  і надав державній службі зайнятості інформацію необхідну для організації і працевлаштування  інвалідів.    Що визиває сумнів в проведенні таких дій і є порушенням п. 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №314 від 03.05.1995р. та ст. 17 Закону  у відповідності до якого підприємства у межах доведеного законом нормативу створюють за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів створюють робочі місця для працевлаштування інвалідів про що інформують державну службу зайнятості та органи соціального захисту населення про вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів.

При таких обставинах з врахуванням вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що зазначені в Законі органи не проводили працевлаштування інвалідів з вини відповідача.

б) Із наказів відповідача від 06.02.2006р. за №10/1 та №29/1 від 05.04.2006р. вбачається, що  Сороцький Я. П. працював сторожем на протязі двох місяців.

Відтак, позивач керуючись ст. 19 Закону правильно при розрахунку кількості робочих місць не зарахував 5 місяців як роботу на протязі 2006р.

3) Згідно абз. 2 ст. 20 Закону за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій відповідач за період з 17.04.2007р. по 21.09.2007р.  повинен сплатити пеню в розмірі 1230 відсотків річних облікової ставки Національного банку України в сумі 223 грн. 97 коп.

4) Згідно ст. 89 та п. 3 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу  адміністративного судочинства України  видатки по судовому збору слід покласти на відповідача.

Керуючись вищезазначеним, ст.ст.158,162,163,258 Кодексу  адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити .

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терком" вул. Поліська, 11,м.Тернопіль (і.к  32387046)  :

-          на користь Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8 (код 14032334) 5389 грн. 83 коп.  - адміністративно-господарських санкцій, 223 грн. 97 коп. - пені.

-          в доход державного бюджету 102 грн. 00 коп. видатків по судовому збору.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 29.10.2007р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    В.О. Колубаєва