суд
_________________________________________
______________________________________________________________________
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" листопада 2007 р.
Справа № 2/2362

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Тимошенка О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1. дов. від 08.10.07

від відповідача не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2(м. Вишгород Київської області)

до Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3
(смт. Чоповичі Житомирської області)

про стягнення 23895,69 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
7000 грн. боргу сплачених в рахунок передоплати, 2870 грн. пені, 23,53 грн. 3%
річних, 252,16 грн. інфляційних, 13750 грн. упущеної вигоди.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив
задовольнити. Також пояснив, що згідно договору №04/07 ГРЕ від 04.06.2007 року,
який був укладений з товариством з обмеженою відповідальністю
"Плат-Політар", позивач зобов'язався поставити
ТОВ"Плат-Політар" товар, на загальну суму 13750,00грн. Попердньої
оплати позивач від ТОВ "Плат-Політар" не отримував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, письмового відзиву на позов не надав, про час
та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до
ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2007 року між приватним підприємцем ОСОБА_3 (продавець) та
приватним підприємцем ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого продавець зобов'язується передати, а покупець прийняти, на
умовах франко-склад та оплатити придбані товари (дошку соснову обрізну
свіжерозпилену другого або третього сорту), за цінами, в обсягах та в
асортименті, вказаними у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до ч.ч.1,4 п.4 договору , оплата за товар здійснюється
шляхом передоплати в сумі 7000,00грн.

Позивачем 04.06.07 року було здійснено попередню оплату за
пиломатеріали, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру
(а.с.12).

Відповідно до ч.3 п.4 договору, продавець зобов'язався передати
товар протягом 14 робочих днів з моменту одержання від покупця суми попередньої
оплати.

Однак, в порушення умов договору відповідач не здійснив передачу
товару позивачу.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу,надати послугу, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не  передав
товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого
товару або повернення суми попередньої оплати.

26.07.07р. позивачем на адресу відповідача була направлена
претензія №17 з вимогою повернути суму попередньої оплати (а.с.13), однак,
відповідач залишив претензію без відповіді та задоволення.

Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем на день
слухання справи становить 7000,00грн. та підлягає задоволенню.

Позивач у позовній заяві, у зв'язку з порушенням боржником
зобов'язання, ставить вимогу про стягнення з відповідача пені.

Відповідно до ч.1 ст. 546, ч.1 ст. 548 ЦК України виконання  зобов'язання
може  забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або
законом.

Згідно з ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання .

Відповідно до п.5 договору, у випадку прострочення сторонами
зобов'язань з оплати чи поставки товару згідно даного даговору, винна сторона
сплачує іншій стороні пеню у розмірі 1,0% від загальної повної вартості за договором
товару за кожен день прострочення, що згідно розрахунку позивача, правильність
якого перевірена судом, становить 2870,00 грн. (а.с.3) та підлягає стягненню.

Статтею 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.

Відповідно до ст.693 ч.3 ЦК України, на суму попередньої оплати
нараховуються проценти від дня, коли товар мав бути переданий, до дня
фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої
оплати.

Розмір 3% річних відповідно до розрахунку позивача становить 23,53
грн. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних приходить до
висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині
(а.с.4).

Що стосується нарахованого позивачем індексу інфляції, то
відповідно до договору відповідач зобов'язався поставити позивачу товар, а
оскільки даний вид стягнення передбачений за прострочення виконання саме
грошового зобов'язання, то суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в цій
частині.

Крім того, позивачем ставиться вимога про стягнення збитків,
посилаючись на те, що у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань
за договором, позивач був позбавлений можливості виконати свої зобов'язання по
договору №04/07 ГРЕ від 04.06.2007 року, який був укладений з товариством з
обмеженою відповідальністю "Плат-Політар", і відповідно до якого
позивач зобов'язався поставити ТОВ"Плат-Політар" товар, згідно
специфікації протягом чотирнадцяти робочих днів на загальну суму 13750,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.220, ч.2 ст. 224 ГК України, боржник, який
прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором
за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково
виникла після прострочення. Під
збитками  розуміються  витрати,
зроблені  управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які  управнена
сторона  одержала  б  у  разі
належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення
господарської діяльності другою стороною.

Подані позивачем матеріали не є
доказами, які безперечно могли б стверджувати   можливість позивача отримати доходи,
якби  зобов'язання   було
виконано   боржником своєчасно,
оскільки позивачем не доведено, що саме ця дошка, що повинна була бути
поставлена відповідачем по справі мала бути поставлена
ТОВ"Плат-Політар". Специфікація палетної заготовки, що є додатком до
договору укладеного між сторонами даного спору відрізняється від специфікації,
що є додатком до договору №04/07 ГРЕ.

Вказані матеріали,
підтверджують лише  наявність  у позивача
договірних  відносин  з Товариством з обмеженою відповідальністю
"Плат-Політар", у зв'язку з веденням господарської діяльності
підприємства, та не підтверджують
наявність причинного  зв'язку
між  затримкою  виконання зобов"язань  відповідачем
та  отриманням прибутку по
договору №04/07 ГРЕ від 04.06.2007 року.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 13750,00грн.
збитків є недоведеними.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання  має виконуватись належним чином , відповідно
до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння  зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив.

Враховуючи  викладене,
господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги  обгрунтовані, заявлені у відповідності до
вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають
задоволенню частково в сумі 9893,53 грн., з яких: 7000,00грн. боргу, 2870,00
грн. пені, 23,53 грн. 3% річних. В решті позову суд відмовляє.

Витрати , пов'язані з оплатою державного мита та за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача
пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_3 (Малинський район,
смт.Чоповичі, АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на користь приватного підприємця
ОСОБА_2(07300, Київська область, м.Вишгород, АДРЕСА_2; ідент. номерНОМЕР_2) -
7000,00грн. боргу, 2870,00 грн. пені, 23,53 грн. 3% річних, 98,94 грн.
державного мита; 48,86 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання.

Суддя
Тимошенко О.М.

Дата підписання
08.11.07

Віддрукувати: 3 прим.