ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  25/499

27.11.07

За позовом     Фонду державного майна України

до                     Підприємства з іноземними інвестиціями ТОВ  "Інтертехнологія"

про                    стягнення 4357,64 грн., -

Суддя  Морозов С.М.

Секретар судового засідання Гулько А.Д.

Представники:

від позивача:      Буряк І.В. (довіреність №554 від 23.10.2007р.)

від відповідача:  Корнєв В.М. (довіреність від 17.09.2007р.)

27.11.2007р. відповідно до частини 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України за згоди представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

Фонд Державного майна України звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтертехнологія»(надалі ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтертехнологія», відповідач)  4 357, 64 грн. за порушення умов договору №273 від 03.05.2007р..

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було належним чином виконано зобов’язання, встановлені положеннями пункту 5.4 договору №273 від 03.05.2007р..

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, мотивуючи це тим, що всупереч вимогам пп. 3.2.4 договору №273 від 03.05.2007р. позивачем не було надано відповідачу сировину (папір), що унеможливило виконання відповідача своїх зобов’язань (друкування книг, періодичних видань) та спричинило несвоєчасне виконання обов’язків за договором.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача.

Судом розглянуто заявлене клопотання та у його задоволенні відмовлено виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь –якій стадії провадження у справі, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. № 01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову»у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених ст. 33 ГПК України, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, держави. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позивачем не представлено доказів, які б свідчили, що відповідач має намір приховати кошти, наявні на банківських рахунках.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

3 травня 2007 року між Фондом державного майна України (далі по тексту - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними технологіями «Інтертехнологія»(далі по тексту - відповідач) було укладено договір №273 про виготовлення друкованої продукції.

Відповідно до пункту 1.1 договору №273 від 03.05.2007р.  позивач (замовник) доручає, а відповідач (виконавець) зобов’язується виконати послуги з друкування книг, періодичних видань - «Державний інформаційний бюлетень про приватизацію»з додатком газетою «Відомості приватизації».

Пунктом 5.4 договору №273 від 03.05.2007р. на відповідача покладено обов’язок якісно і у встановлений строк виготовити тираж відповідно до технічного завдання затвердженого позивачем оригінал макета; своєчасно передати тираж позивачу у замовленій кількості; якісно виконувати умови розділів 3 і 4 договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 9.7 договору №273 від 03.05.2007р. у випадку порушення строків, визначених у пункті 4.1 цього договору, на вимогу позивача відповідач сплачує йому пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості не виготовленого тиражу за кожен день затримки.

Позивач вказує, що відповідачем порушувались свої зобов’язання щодо виготовлення тиражу у встановлений строк.

Проте, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та недоведеними, через наступне:

Згідно з положеннями пункту 3.2 договору №273 від 03.05.2007р. друкування накладів «Державного інформаційного бюлетеня про приватизацію»та «Відомостей приватизації»здійснюється на папері замовника (позивача).

Пп. 3.2.4 договору №273 від 03.05.2007р. встановлено, що відповідач перевозить папір замовника (позивача) на свій склад для подальшого зберігання. Замовник передає виконавцю папір відповідно до Акта приймання – передачі.

Відповідно до пп. 3.2.10 договору №273 від 03.05.2007р. відповідач мав перевезти на свій склад папір замовника протягом тижня з дня підписання договору, тобто з 03.05.2007р..

Положеннями статті 538 Цивільного кодексу встановлено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Таким чином, враховуючи положення договору №273 від 03.05.2007р., позивач має право вимагати у відповідача виконання зобов’язання за умови передачі відповідачу паперу для виготовлення відповідної друкованої продукції.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вказаному, позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження передачі відповідачу паперу  для виготовлення відповідної друкованої продукції. Представником позивача в судовому засіданні не було повідомлено суд про наявність таких доказів, можливість їх надання чи необхідність витребування їх судом.

Пунктом 9.4 договору №273 від 03.05.2007р. встановлено, що сторона вважається невинною і не несе відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього договору.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень було надано суду листи №№266, 285, 226, 219, 194, 174, 206 (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи), надіслані на адресу позивача.

У вказаних листах міститься вимога до позивача про надання паперу для належного виконання відповідачем своїх обов’язків за договором №273 від 03.05.2007р.

Вказані докази свідчать про те, що відповідачем вживались заходи щодо належного виконання умов договору №273 від 03.05.2007р..

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво –це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання (підприємцями)  з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 616 Цивільного кодексу України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Матеріали справи не свідчать про наявність вини відповідача, а позивачем не доведено завдання збитків у заявленій до стягнення сумі з вини відповідача. Порушення зобов’язань щодо строків отримання та вивезення товару з ДВ «Преса України»спричинено саме невиконанням позивачем вимог п. 3.2.4 Договору № 273 від 03.05.2007р., які передбачають обов’язок замовника (Фонд Державного майна України) передати виконавцю папір відповідно до Акту приймання-передачі з правом подальшої заміни на таку ж саму кількість паперу формату, потрібного для здійснення Виконавцем друку газети «Відомості приватизації»на власному папері.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня виготовлення рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                        Морозов С.М.

дата підписання повного тексту рішення 30.11.2007р.