ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.07                                                                                        Справа №  9/160/06

Суддя

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Преображенське”, 70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Спартаківська,92

Відповідач:  Селянське фермерське господарство “Катерина” 72213, с. Корніївна вул. Леніна,84 Веселівського району  Запорізької області

про стягнення суми 12 141,24 грн.

Представники:

Від позивача:  Не зявилась;

Від відповідача: Попов В.Г.,   доручення б/н.  від 14.03.2007р.

24.05.2006 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Преображенське”. (надалі Позивач) звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Селянського фермерського господарства “Катерина” (надалі Відповідач) про стягнення 12 141,24 грн. –завданих збитків.

29.05.2006 р. господарським судом  винесена ухвала про порушення провадження у справі та призначена до розгляду на  21.06.2006 р.

21.06.2006 р. до суду з письмовою заявою про зупинення провадження у справі до вступу в закону силу рішення господарського суду Запорізької області у справі №10/174-26/171/06 звернувся представник відповідача. Вказане клопотання судом, згідно до ст.22 ГПК України задоволене, судом винесена ухвала про зупинення провадження у справі.

20.04.2007 р. провадження у справі поновлене з 17.05.2007 р. та призначений розгляд справи до розгляду на 17.05.2007 р.

17.05.2007 р. судом оголошена перерва для підготовки та оголошення повного тексту рішення до 20.06.2007 р.

Повний текст рішення оголошено в судовому засіданні 20.06.2007 р.

За клопотанням представників сторін при розгляді справи не застосовувались технічні засоби фіксації судового процесу.

Розглядаються вимоги про  стягнення з відповідача  на користь позивача  12141,24 грн. –заподіяних збитків.

Позивач надав до суду письмові узагальнюючи пояснення, обґрунтовує заявлену  вимогу тим, що  відповідач не виконав свої зобов’язання за Договором купівлі-продажу № 16/06-03 від 16.06.2003 р., що призвело до настання збитків у позивача  на суму - 12141,24 грн.

Просить позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача 12 141,24 грн. –заподіяних збитків та судові витрати у справі.

Посилається на діюче законодавство: ч.1,2 ст. 193, ч.3 ст. 216, ст. 218, ст.224, ч.1ст. 225, ч.1, 2 ст. 226 ГК України, ст.ст. 1, 2, 4, ч.2 ст.35 ГПК України.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги, просить суд відмовити в їх задоволенні ( відзив долучений до матеріалів справи) В відзиві посилається на те, що умовами договору №19/01 від 07.02.2003 р. сторони не обумовили порядок і місце виконання Стороною 2 своїх зобов’язань.

Відповідно до вимог ст.167, 532 ЦК України, які передбачають по даному виду зобов’язання місце виконання –місцезнаходження боржника. При цьому вважає, що позивач не надав належних доказів здійснення ним всіх необхідних дій щодо виконання зобов’язання, а рішення суду по справі №10/174 (в частині яка залишена в силі Постановою ВГСУ) вказане питання не встановлено.

Просить у позові відмовити, при цьому посилається на  ст.ст. 210, 215, 613, 614 ЦК УРСР, ст.ст. 218, 232 ГК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне:

07.02.2003 р. між ТОВ “Преображенське” та СФК “Катерина” був укладений Договір № 19/01 бартерного обміну на умовах товарного кредиту. Відповідно до п.1.3 вказаного договору відповідач в обмін на переданий йому товар був зобов'язаний поставити позивачу товарний ячмінь в кількості 38,94 т. в строк до 15.07.2003р., але  порушив свої зобов'язання за Договором №19/01, внаслідок чого позивач до теперішнього часу не отримав 38,94 т. товарного ячменю.

Факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором № 19/01 від 07.02.2003 р. щодо поставки позивачу 38,94 т. товарного ячменю встановлений рішенням господарського суду Запорозької області від 12.10.2005 р. під час розгляду справи № 10/174, в якій брали участь ті самі сторони, що і в даній справі.

Вказує, що основним видом діяльності позивача є вирощування сільськогосподарської продукції.

З метою проведення господарської діяльності 16,06.2003 р. позивач по справі   (надалі Продавць) та ВАТ “Гуляйпільське” (надалі Покупць) уклали між собою договір купівлі - продажу №16/06-03, відповідно до якого Продавець зобов'язався передати Покупцю в строк до 23.07.2003 року 38 тонн товарного ячменю, а Покупець —оплатити його вартість.

Порушення відповідачем зобов'язання за договором №19/01 призвело до неможливості виконання позивачем його   зобов'язань перед ВАТ “Гуляйпільське” відповідно до умов договору купівлі - продажу № 16/06-03, та  позбавило позивача можливості отримати грошові кошти, які необхідні були на той час для проведення сільськогосподарської діяльності.

За невиконання ТОВ “Преображенське” своїх зобов'язань перед ВАТ “Гуляйпільське”, останній скористувався правом на застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 6.1 договору купівлі - продажу 16/06-03.

24.09.2003 року на адресу позивача надійшла претензія від ВАТ “Гуляйпільське” про сплату штрафу у розмірі  11590 грн. та пені у розмірі 551,24 грн. Вказана претензія позивачем була визнана як обґрунтована, про що письмово усвідомлено у відповіді на претензію.

Оскільки на той час ВАТ “Гуляйпільське” мало заборгованість перед позивачем в сумі - 3180 грн. за продукцію поставлену за Договором 26/08-03 від 20.08.2003 р.

11.11.2003 року на адресу позивача надійшла заява про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 12 141,24 грн.

Враховуючи, що зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін, з моменту отримання цієї заяви,  позивач зазнав додаткові витрати у вигляді штрафних санкцій на суму 12 141,24 грн.

Згідно ч.1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються серед іншого також „додаткові витрати (штрафні санкції сплачені іншим суб'єктам, вартість податкових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов 'язання другою стороною .

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 19/01 від 07.02.2003 р. щодо поставки 38,94 т. товарного ячменю позивачу були завдані збитки на суму 12141,24, які він правомірно вимагає стягнути з відповідача СФГ “Катерина”.

У п.2.2 договору №19/01 від 07.02.2003 р. сторони передбачили, що за односторонню безпідставну відмову від виконання своих зобов’язань протягом дії укладеного договору винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні цим збитки”.

Частиною 3 ст. 216 ГК України  передбачено, що „потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі".

Згідно ч. 1 ст. 224 ГК України „ Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов 'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено ".

За вище наведених обставин суд дійшов висновку, що позивач в судовому засіданні довів та документально обґрунтував свою вимогу і позивна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд при винесенні рішення не приймає до уваги доводи відповідача, які викладені у відгуку на позивну заяву, оскільки вони не чим документально не обґрунтовані.

Керуючись ст. 35, 49,  82, 83, 84, 85  ГПК України,   суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Селянського фермерського господарства “Катерина” (72213, Запорізька область Веселівський район, с. Корніївка, вул. Леніна,84, р/р 260062930 в ЗРУ АППБ “Аваль”, МФО 313829, код ЕДРПОУ 24912131) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю “Преображенське”(70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Спартаківська,92, р/р 7001 в ЗРУ КБ “Приватбанк”,МФО 313399, код ЕДРПОУ 30338510, ІПН 44, св-во № 11264430) 12 141,24 грн. –заподіяних збитків,  121,42 грн. –державного мита, 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя                                                                        О. М. Нечипуренко.