ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.07 р.                                                                               Справа № 44/168пд

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „АТС-Інвест Україна” (представник Немченко І.А., довіреність від 22.01.07 року), до приватного підприємства „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ” (представник Трекке А.С., довіреність від 01.09.06 року), до товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” (представник Трекке А.С., довіреність від 01.09.06 року) та до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об’єднання „ІСТОК” (представник Губський Р.В., довіреність від 15.03.07 року), про:

ь          визнання недійсним договору купівлі-продажу № 618 від 01.03.06 року, укладеного між продавцем приватним підприємством „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ” та покупцем товариством з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006”;

ь          зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” повернути приватному підприємству „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ” нерухоме майно, розташоване в місті Донецьку, по вулиці Твардовського 1;

ь          зобов’язання комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” скасувати реєстрацію від 13.03.06 року права власності товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” за договором купівлі-продажу № 618 від 01.03.06 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АТС-Інвест Україна” (далі – Товариство) звернулося до суду з позовом до приватного підприємства „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ” (далі – Підприємство), товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” (далі – Фірма) та товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об’єднання „ІСТОК” (далі – Компанія) про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 618 від 01.03.06 року (далі – Договір), укладеного між продавцем Підприємством та покупцем Фірмою, зобов’язання Фірми повернути Підприємству нерухоме майно, розташоване в місті Донецьку, по вулиці Твардовського 1, а саме – будівлі АПК літ.А-1 площею 258,0 м2, матеріального складу в кількості трьох одиниць літ.Б-1 площею 202,2 м2, літ.Е-1 площею 643,4 м2, літ.З-1 площею 3’624,1 м2, гаражу літ.Г-1 площею 275,0 м2, котельної літ.Д-1 площею 55,8 м2, побутового складу літ.И-1 площею 248,7 м2, складу ПММ літ.Н-1 площею 29,8 м2, гаражу літ.П-1 площею 29,6 м2, фундамент незакінченого будівництва літ.К, Л, М, убиральня літ.О, Р, протипожежний резерв літ.С, огородження №№ 1-6, замощення І, подер.путь ІІ та кран.путь ІІІ (далі – ЦМК), а також про зобов’язання комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” (далі – Бюро) скасувати реєстрацію від 13.03.06 року права власності Фірми за Договором.

Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на нормах частини 1 статті 203, статей 215 та 230 ЦК України, зокрема, позивач зазначив, що Договір є недійсним, оскільки суперечить вимогам Закону України „Про виконавче провадження” (статті 55, 58), а також є таким, що укладений внаслідок введення у оману. Висновок про це позивач робить на підставі того, що ЦМК, яке належало Компанії, яка у свою чергу є боржником за зведеним виконавчим провадженням, в якому Товариство бере участь як стягувач, було протиправно відчужене Підприємством Фірмі на підставі Договору в той момент, коли державним виконавцем було накладено арешт на ЦМК. При цьому керівник Підприємства, якому ЦМК було передане за відповідальне зберігання, ввів у оману Фірму, не повідомивши останній при укладенні Договору про наявність обтяжень (арешту державної виконавчої служби) відносно ЦМК.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та висунув клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору відділу Державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції міста Донецька (далі – Служба), Бюро, а також приватного нотаріуса Акімову О.В., яка здійснювала нотаріальне посвідчення Договору. Додатково позивач подав клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Фірмі здійснювати подальше відчуження ЦМК та шляхом арешту ЦМК.

Представники відповідачів Підприємства, Фірми та Компанії заперечили проти позову, зазначивши, що відчуження ЦМК Фірмі здійснено під час дії судового рішення про визнання права власності Підприємства на ЦМК, тому Договір є правомірним, а Фірма є добросовісним набувачем. Відповідачі вказали на відсутність у позивача правового інтересу до предмету спору, а також на те, що позовна вимога про зобов’язання Бюро вчинити певні дії є предметом розгляду адміністративного позову господарським судом міста Києва у справі № 2/115-А.

Суду не надано деяких з витребуваних у сторін та інших осіб документів, наразі суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами, оскільки наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності дають змогу надати належну юридичну кваліфікацію правовідносинам, що склалися у справі.

Вислухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу № 9-06 від 22.08.03 року, Підприємство здійснило продаж Компанії нерухомого майна, розташованого в місті Донецьку по вулиці Твардовського 1, а саме – ЦМК.

18.10.05 року державним виконавцем Державної виконавчої служби в Ленінському районі міста Донецька за зведеним виконавчим провадженням про стягнення боргів з Компанії (у тому числі на користь Товариства) здійснено опис та арешт ЦМК з метою його подальшої реалізації та задоволення вимог стягувачів.

05.12.05 року господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі № 8/350пн про визнання права власності Підприємства на ЦМК, а також звільнення ЦМК з-під арешту, накладеного Державною виконавчою службою в Ленінському районі міста Донецька згідно акту опису та арешту від 18.10.05 року.

12.01.06 року постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі № 8/350пн рішення господарського суду Донецької області від 05.12.05 року залишено без змін, через що вказане судове рішення набрало законної сили в порядку статті 85 ГПК України та підлягало обов’язковому ви конанню в силу статті 124 Конституції України.

23.03.06 року Вищий господарський суд України скасував попередні судові рішення у справі № 8/350пн та спрямував справу № 8/350пн на новий розгляд, втім, як зазначалося вище, у період з 12.01.06 року до 23.03.06 року рішення господарського суду Донецької області від 05.12.05 року у справі № 8/350пн було чинним та підлягало обов’язковому виконанню всіма суб’єктами прав на території України.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Фірми й Підприємства, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, який підпадає під правове регулювання норм статей 655-697 ЦК України. Договір посвідчений приватним нотаріусом Акімовою Оленою Віталіївною, внесений до реєстру нотаріуса під номером 618 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 01.03.06 року о 13 годині 33 хвилини під номером 11722528, про що свідчить відповідний витяг.

Таким чином, в силу статті 655 ЦК України, пунктів 1 та 3 Договору, продавець Підприємство зобов’язався передати у власність покупця Фірми нерухоме майно ЦМК, а Фірма зобов’язалася прийняти ЦМК і сплатити за неї грошову суму 1’025’210,40 грн.

Факт передачі 01.03.06 року будівель ЦМК Фірмі підтверджено актом приймання-передачі, наданим суду сторонами, а також видатковою накладною № Э-00000001 від 01.03.06 року.

Право власності на ЦМК виникає у Фірми з моменту державної реєстрації Договору, що визначено сторонами в пункті 8 оспорюваного правочину, тобто, в порядку статті 664 ЦК України та пункту 8 Договору, право власності Фірми на предмет Договору виникло о 1333 годині 01.03.06 року – в момент державної реєстрації правочину, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 2129872.

В момент відчуження Підприємством будівель ЦМК Фірмі – обтяження у вигляді арешту майна, накладене згідно акту опису та арешту від 18.10.05 – не було чинним згідно рішення господарського суду Донецької області від 05.12.05 року у справі № 8/350пн, тому посилання позивача на порушення відповідачами заборони на відчуження ЦМК, перевищення повноважень на продаж ЦМК на підставі статті 92 ЦК України, а також статей 55 та 58 Закону України „Про виконавче провадження” – є необґрунтованим з правової точки зору.

Суд також не бере до уваги наявність обтяжень на майно Компанії згідно постанов державного виконавця від 15.07.05 року та від 23.01.06 року, оскільки згідно зазначених постанов державного виконавця, арешт накладався не на ЦМК, розташований в місті Донецьку по вулиці Твардовського 1, а інше майно, яке належало Компанії та було розташованим в місті Донецьку по вулиці Стадіонній 28.

З огляду на наведені вище факти, твердження Товариства про введення Підприємством в оману представників Фірми щодо наявності заборон на відчуження ЦМК – також не заслуговують на увагу, оскільки на момент відчуження ЦМК за Договором Підприємство було вправі здійснювати будь-які юридичні дії відносно ЦМК, наразі арешт, накладений згідно акту опису та арешту від 18.10.05 року – в момент відчуження не був чинним.

З огляду на наведене, оцінюючи у сукупності всі вищенаведені факти та обставини, суд вважає хибною правову позицію позивача щодо порушення Закону України „Про виконавче провадження” та введення покупця у оману при вчиненні оспорюваного правочину, через що у позові про визнання Договору недійсним слід відмовити.

Позовні вимоги щодо повернення добросовісним покупцем Фірмою ЦМК на адресу Підприємства – не можуть бути задоволені через відмову у задоволенні позову щодо визнання Договору недійсним, а також через те, що позивач Товариство не надало переконливих доказів стосовно права Товариства виступати в судовому процесі від імені відповідача Підприємства, а також права представляти в суді інтереси зазначеного суб’єкта.

Позов до Бюро щодо зобов’язання вчинити певні дії також не підлягає задоволенню, оскільки в порушення норм статті 21 ГПК України Товариство звернуло зазначені позовні вимоги до органу державної реєстрації, який не є відповідачем у справі № 44/168пд.

Клопотання Товариства про залучення приватного нотаріуса, Бюро та Служби до справи № 44/168пд у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору – задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами реального впливу рішення у справі № 44/168пд на права та обов’язки вказаних суб’єктів.

Таким чином, причиною відмови у задоволенні позову є доказова та правова необґрунтованість позовних вимог. Клопотання про забезпечення позову також не підлягає задоволенню через зазначену необґрунтованість.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача.

На підставі ст.124 Конституції України, ст.ст.92, 203, 215, 230, 655-697 ЦК України, ст.ст.55, 58 Закону України „Про виконавче провадження”, керуючись ст.ст.1, 21, 22, 27, 33, 36, 43, 49, 66-67, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „АТС-Інвест Україна” до приватного підприємства „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ”, до товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” та до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об’єднання „ІСТОК” про:

ь          визнання недійсним договору купівлі-продажу № 618 від 01.03.06 року, укладеного між продавцем приватним підприємством „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ” та покупцем товариством з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006”;

ь          зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” повернути приватному підприємству „Науково-виробнича фірма „ЕКСІ” нерухоме майно, розташоване в місті Донецьку, по вулиці Твардовського 1;

ь          зобов’язання комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” скасувати реєстрацію від 13.03.06 року права власності товариства з обмеженою відповідальністю „АКМ-2006” за договором купівлі-продажу № 618 від 01.03.06 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано у 5 примірниках:

1 –позивачу

2-4 –відповідачу

5 –господарському суду Донецької області