ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"11" вересня 2007 р.                                                                             Справа № 5/203-07

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом
Закритого акціонерного товариства “Ковчег і КО”, м. Київ

до
Закритого акціонерного товариства “Аграрник”,                         смт. Терезине

про
стягнення  1968,24 грн.

за участю представників:

позивача:
Мотренко Н. В. –дов. від 20.02.2007 р.

відповідача:
не з’явився.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства “Ковчег і КО” (далі –Позивач) до Закритого акціонерного товариства “Аграрник” (далі –Відповідач) про стягнення 1968,24 грн. боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань щодо оплати за поставлений товар, згідно договору поставки № 4 від 01.01.2006 р.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 01.01.2006 року було укладено договір поставки № 4 (далі –Договір), відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язався передати в обумовлені строки товар (оболонки, включаючи нанесення маркування на неї, харчові фосфати, соєві добавки, спеції, сітку, харчовий целофан, шпагат, інструментарій в асортименті) у власність покупця (відповідача), а відповідач зобов’язався прийняти у власність і сплатити за нього обумовлену Договором грошову суму (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 договору ціна за одиницю товару та загальна кількість поставленого товару визначається на підставі видаткових накладних.

Розрахунки між сторонами здійснюються платіжними дорученнями, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.3 договору).

Згідно п. 3.4 договору покупець зобов’язується оплачувати кожну окрему партію товару (кількість та асортимент якої визначено у видатковій накладній) на протязі 7 календарних днів з моменту отримання товару.

Відповідно до п. 5.4.1 договору покупець зобов’язаний своєчасно та у відповідності до договору проводити оплату товару.

На виконання умов договору позивач поставив а відповідач прийняв товар на загальну суму 10609,38 грн., що підтверджується видатковою накладною № 322 від 20.01.2006р. на суму 6376,14 грн., довіреністю серії ЯЛЛ № 228739 від 17.01.2006р.; видатковою накладною від 07.02.2006р. на суму 2265 грн., довіреністю серії ЯЛЛ № 228770 від 01.02.2006р.; видатковою накладною № 1965 від 04.04.2006р. на суму 1968,24 грн., довіреністю серії ЯЛЛ № 228879 від 04.04.2006р., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим відповідач свої договірні зобов’язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар виконав неналежним чином, здійснивши  розрахунок за поставлений товар частково на суму 8918,13 грн., що підтверджується банківськими виписками позивача, завірені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв’язку з несплатою відповідачем боргу, позивач направив  на адресу відповідача претензію № 59 від 23.03.2007 р. (копія наявна в матеріалах справи) з вимогою сплатити залишок заборгованості. Однак, відповідач зазначену претензію залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованості в сумі 1691,25 грн. –різниця між перерахованими коштами та загальною вартістю поставленої продукції (10609,38 грн. –8918,13 грн. =  1691,25 грн.).

Вказана заборгованість також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків сторін, якій підписаний та скріпленим печатками, завірена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що вказаний борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі                              1691,25 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення суми боргу в розмірі 276,99 грн. то суд відмовляє в їх задоволенні, як такі що недоведені, необґрунтовані та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до статті 49 ГПК України та  витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Аграрник” (09133, Київська область, Білоцерківський р-н., смт. Терезине, вул. Першотравнева, 2, ідентифікаційний код 05479970) на користь Закритого акціонерного товариства “Ковчег і КО” (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, офіс 170, ідентифікаційний код 23708799) 1691 (одну тисячу шістсот дев’яносто одну) грн. 25 коп. заборгованості, 87 (вісімдесят сім) грн. 64 коп. витрат по сплаті державного мита та 101 (сто одну) грн. 39 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Подоляк Ю.В.