АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2007
№ 2-438/06

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Banita
Limited"

на рішення Господарського суду м.Києва від
01.08.2006

у справі № 2-438/06

за позовом                              ОСОБА_1

до                                                   ОСОБА_2

ПП "Даско"

ОСОБА_3

Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Banita
Limited"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Курені"

третя особа відповідача           Оболонська районна у м. Києві
державна адміністрація

третя особа позивача

про
визнання угоди щодо відступлення частки у статутному фонді
товариствачастково недійсним, визнання частково недійсними рішень загальних
зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Курені" та визнання
права участі у Товаристві з обмеженою відповідальні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва
від 01.08.2006р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ГШ
„Даско",ОСОБА_3, ПКзОВ "Banita Limited, ТОВ „Курені".

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, приватна компанія з обмеженою відповідальністю „Баніта Лімітед"
просить його скасувати, оскільки вважає що воно є необґрунтованим та
незаконним, ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального права.

Через канцелярію суду від ОСОБА_1
надійшла заява - відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить задовольнити
апеляційну скаргу приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Баніта
Лімітед" та зазначає, що він ніколи не був учасником ТОВ „Курені",
про що свідчить Статут зазначеного товариства, установчий договір та договір
про продовження діяльності зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 Оболонською районною
державною адміністрацією в м.Києві за реєстраційним номером НОМЕР_1.

З огляду на це, а також враховуючи
положення ст.53 Закону України „Про господарські товариства", позивач
зазначає, що він і не повинен був надавати згоду на відчуження частки у
статутному фонді товариства, якою володіла ОСОБА_2.

Відповідно до вищезазначеного
закону, сам факт наявності нотаріально оформленої заяви про намір вийти зі
складу учасників товариства є доказом дотримання вимог законодавства щодо
порядку відчуження частки ОСОБА_2. Тому, позивач вважає, що судом першої
інстанції було порушено норми вищезазначеного закону, якими регулюються
відносини у сфері господарських товариств.

Також позивач вказує, що на момент
передачі дружиною належної їй частки діяв Кодекс про шлюб та сім'ю від
ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідно до ч.2 ст.23 цього кодексу передбачено, що при
укладанні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з
подружжя. Для укладання угод по відчуженню спільного майна подружжя, що
потребують обов'язкового нотаріального засвідчення, згода з другого з подружжя
повинна бути висловлена у письмовій формі.

З урахуванням зазначених вимог,
позивачем було надано ТОВ „Курені" згоду про передачу його дружиною
належної частки, і ця угода була здійснена у простій довільній формі, оскільки
не потребувала нотаріального засвідчення. Щодо заявленого ним позову, він
зазначає, що на час подання позову, між ним та дружиною були зіпсовані
стосунки. Враховуючи викладене в відзиві, керуючись п.З ч.і ст.104 ГПК України,
відповідач вважає, що рішення підлягає скасуванню на підставі невідповідності
висновків обставинам справи.

Через канцелярію суду від
відповідача 1, тобто від дружини позивача надійшла заява про розгляд справи у
її відсутності та відзив на апеляційнускаргу, в якому вона просить скасувати
рішення суду першої інстанції, посилаючись на аналогічні з позивачем доводи.

Через канцелярію суду від
відповідача2 - ПП „Даско" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому
він називає апеляційну скаргу безпідставною і просить залишити її без
задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник   відповідача
4  в  засіданні
суду   апеляційної  інстанції наполягав на вимогах, зазначених в
апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність
встановлення фактичних обставин справи і застосування норм матеріального й
процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного
господарського суду вбачає наявними підстави для задоволення апеляційної скарги
з огляду на наступне.

Позовні вимоги по справі стосуються
права власності на частку у статутному фонді товариства з обмеженою
відповідальністю, тобто випливають з правовідносин, які регулюються законодавством
щодо господарських товариств, а саме Законом України "Про господарські
товариства", яким врегульовано порядок відступлення частки у статутному
фонді товариства з обмеженою відповідальністю, компетенцію загальних зборів
учасників товариства та ін. Положення даного законодавчого акту, з невідомих
причин, судом взагалі не враховано.

Ст. 53 Закону України "Про
господарські товариства" регулює порядок відступлення частки учасника у
статутному фонді товариства. Пункт "в" ст. 59 даного Закону, відносить
до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства вирішення
питання щодо виключення учасника з товариства. В ст. 59 Закону встановлено
умову, при якій загальні збори учасників вважаються повноважними для прийняття
такого рішення - за таке рішення повинні проголосувати учасники, які володіють
більш як 50 % загальної кількості голосів учасників товариства. Лише при
порушенні даної вимоги законодавства загальні збори учасників товариства будуть
вважатися нелегітимними, а прийняті ними рішення незаконними.

Крім того, законом не встановлено
обов'язку загальних зборів учасників проводити перевірку правильності
оформлення заяви учасника про відступлення частки у статутному фонді. Саме на
нотаріусі лежить обов'язок дотримуватись законодавства при оформлені заяви про
відступлення частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю.
Для загальних зборів учасників товариства, сам факт наявності нотаріально
оформленої заяви ОСОБА_2. є доказом дотримання вимог законодавства щодо порядку
оформлення заяви на відчуження частки статутного фонду товариства, як частини
спільної сумісної власності подружжя. Загальні збори учасників товариства лише
приймають рішення по суті заяви учасника.

Таким чином, на вирішення загальних
зборів надійшла належним чином оформлена заява ОСОБА_2. про відступлення частки
у статутному фонді товариства, загальні збори учасників ТОВ "Курені",
в повноважному складі та відповідно до встановленого Законом порядку, прийняли
рішення щодо задоволення заяви учасника та розподіл відступленої частки. За
таких обставин, не має підстав вважати недійсним рішення загальних зборів ТОВ
"Курені" викладене у Протоколі № 2 загальних зборів учасників ТОВ
"Курені" від ІНФОРМАЦІЯ_3., та відповідні документи, оформлені на
виконання даного рішення, в частині відступлення частки ОСОБА_2..

Крім того, як стало
відомо,ОСОБА_1на момент передачі ОСОБА_2 належної їй частки у статутному фонді
ТОВ „Курені" надавав згоду у простій довільній формі на відчуження
вищезазначеної частки, оскільки ця згода на момент спірної угоди, відповідно до
ст.23 КпШС, не потребувала нотаріального посвідчення

З цього виходить, що рішення
загальних зборів та правочини щодо передачі та відступлення частки статутного
фонду є правомірними, тобто при вирішенні спірних питань було виконано всі
вимоги чинного законодавства.

Виходячи з даних обставин, колегія
апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції не врахував
повністю обставини справи та керуючись ст. ст. 103-105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд,-

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Дарницького суду м Києва від
01.08.2006 р. по справі №2-438/2006 скасувати частково, в позові відмовити.

Головуючий суддя

Судді

15.06.07 (відправлено)