ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 23/478

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.,

суддів :
Борденюк Є.М.,
Михайлюка М.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві

за участю представника
відповідача –Загородньої Д.М.

касаційну скаргу
Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

на ухвалу
від 09.10.2006 року

господарського суду
міста Києва

у справі
№ 23/478

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова будівельна компанія"

до
Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2006 року, ТОВ "Газова будівельна компанія" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АЕК "Київенерго" про стягнення 2450000,00 грн.

Позивач зазначав, що на умовах договору від 02.03.2004 року ТОВ "Т.М.М." виконувало для відповідача у даній справі будівельно-монтажні роботи, які прийняті останнім згідно довідки за формою КБ-3, але не оплачені у сумі 2450000,00 грн.

28.09.2006 року, сторони по договору від 02.03.2004 року та позивач у справі уклали угоду № 393-06, за якою право вимоги заборгованості по договору № 112-04 від 02.03.2004 року передано позивачу, а тому з огляду на наведене, позивач просив постановити рішення про стягнення спірної суми на його користь.

Під час розгляду справи сторони уклали мирову угоду, за умовами якої заборгованість відповідача погашається передачею у власність позивача нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Електриків (літера "А"), вартістю 2393520,00 грн.

Мирова угода затверджена ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2006 року, якою одночасно і припинено провадження у справі.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.09.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на незаконність затвердження мирової угоди, порушення його майнових прав і просить ухвалу господарського суду міста Києва від 09.10.2006 року скасувати, а справу передати до господарського суду для розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 09.10.2006 року не може залишатись без змін і підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Затверджуючи умови мирової угоди щодо оплати боргу нерухомим майном, господарський суд виходив з того, що умови мирової угоди не порушують прав та охоронюваних законом інтересів її учасників.

Проте, повністю погодитись з наведеним не можна.

Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" створена відповідно до Указу Президента України "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України" від 04.04.1995 року № 282/95 на базі виробничого об’єднання "Київенерго".

За планом приватизації виробничого об’єднання та станом на 30.09.2006 року, тобто на час затвердження судом мирової угоди, держава зберегла за собою частку у 50 відсотків статутного фонду АЕК "Київенерго", і постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2004 року № 794 закріпила її за Національною акціонерною компанією "Енергетична компанія України".

Розмір державної частки у статутному фонді відповідача визначає наявність окремих обмежень щодо реалізації закріпленого за ним нерухомого майна.

Зокрема, Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" від 29.11.2001 року, встановлено мораторій на примусову реалізацію майна господарських товариства, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди підлягає виконанню за загальними правилами, відповідно Закону України "Про виконавче провадження" і згідно зазначеного Закону це робить неможливим її виконання, що не було враховано судом під час розгляду справи, а тому ухвалу господарського суду не можна визнати законною.

За рецензією, здійсненою відповідно до ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" на вимогу відповідача у справі, звіт про експертну оцінку нерухомого майна, яке передавалось позивачу у власність, має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки майна і без усунення цих недоліків не міг використовуватись.

Наявність цієї рецензії ставить під сумнів висновок господарського суду про те, що прийнятий ним звіт про оцінку нерухомого майна відповідає дійсності і не порушує законних майнових інтересів сторін, а тому за наведених вище обставин ухвала господарського суду міста Києва від 09.10.2006 року підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду для розгляду по суті заявлених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1119-11112 ГПК України, Вищий Господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 09.10.2006 року у справі № 23/478 скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.

Суддя                                                                                         Михайлюк М.В.