ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

справа №

За позовом: Регіонального
відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м.
Севастополі  (99008
м. Севастополь, м-н Повсталих, 6)

до Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
спонукання до укладання додаткової угоди до договору оренди

Суддя: І.В.
Євдокимов

Представники сторін:

Позивач:
Бистрицька Ю.М., довіреність № 21/02-15 від 09.06.2006;

Відповідач:
не з'явився.

Суть спору:

Позивач, Регіональне відділення
Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м.
Севастополі,  звернувся до суду з позовом
до відповідача, фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, про спонукання до укладання
додаткової угоди до договору оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач відмовляється від підписання додаткової угоди.

Відповідач в судове засідання
неодноразово не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце
судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку, за
адресою вказаною у позовній заяві.

Оскільки до повноважень
господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, суд вважає, що примірники
повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, які повернуті органами
поштового зв'язку з позначками „адресат вибув”, „адресат не значиться” і таке
інше, можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом
певних процесуальних дій.

Представнику позивача в судовому
засіданні роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст.
20, 22 Господарського процесуального кодексу
України.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2006 між Регіональним
відділенням Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м.
Севастополі та СПД ОСОБА_1був укладений договір оренди державного нерухомого
майна № НОМЕР_1.

Відповідно до умов договору позивач
передає, а відповідач приймає у термінове платне користування об'єкт нерухомого
майна: спальний корпус літ. „Г”, загальною площею 1445,5 кв.м. з ганком,
підвалом під літ. „Г”, входом до підвалу, навісом літ. „г”, навісом літ. „г1”,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

30.01.2007 за вих. № 251/01-6
позивач звернувся до відповідача з пропозицію підписати додаткову угоду до
договору оренди, яка стосується внесення змін щодо розміру орендної плати
відповідно до ставок, визначений Постановою Кабінету Мінстрів України від
27.12.2006 № 1846, але відповідач необґрунтовано відмовився від приписання
вказаної угоди.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 283
Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди
передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або
цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї
споживчої якості (неспоживна річ).

Об'єктом оренди можуть бути:

·          державні
та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові
комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва
продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений
об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання;

·          нерухоме
майно (будівлі, споруди, приміщення);

·          інше
окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що
належить суб'єктам господарювання.

Оренда структурних підрозділів
державних та комунальних підприємств не повинна порушувати
виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства.

Законом може бути встановлено
перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не
можуть бути об'єктом оренди.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна” розмір орендної плати
може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин
істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених
законодавчими актами України.

Згідно зі п. 1 ст. 286
Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 3 ст. 762
Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено
періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Статтею  118 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік” передбачено, що орендна плата за державне та комунальне
майно визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України  № 1846 від 27.12.2006 „Про
внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду
державного майна”  затверджена Методика
розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, якої
встановлені нові орендні ставки за оренду державного майна.

Наказом Фонду державного майна
України № 43 від 18.01.2007 „Про виконання ст. 118 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік", зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.02.2007 за  №
99/13366, затверджений Порядок перегляду договорів оренди нерухомого державного
майна.

Відповідно до п. 2 вказаного
Порядку перегляду за цим Порядком підлягають усі договори оренди нерухомого
державного майна, крім договорів оренди нерухомого майна, укладених бюджетними
установами, Пенсійним фондом України та його органами (як орендарями).

Відповідно до п.п 2, 4 ст. 188
Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати
спір на вирішення суду.

Згідно з п. 14.3 Роз'яснень Вищого
Арбітражного суд України № 02-5/237 від 25.05.2000 „Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" зміна умови договору щодо ставок орендної плати може мати місце
лише за погодженням сторін у разі зміни цін і тарифів та в інших випадках,
передбачених законодавчими актами України (частини перша і друга статті 21
Закону). У разі недосягнення згоди з цього питання за заявою заінтересованої
сторони спір вирішується господарським судом.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно ст.  ст. 44, 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 85,00 грн.  і інформаційне -технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються  на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 49, 75, 82 -85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Фізичну особу
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, відомостей про
наявність поточний рахунків в установах банків немає) внести зміни до договору
оренди державного нерухомого майна № НОМЕР_1 від 24.02.2006, шляхом укладення
додаткової угоди до вказаного договору оренди в редакції Регіонального
відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м.
Севастополі  (99008 м. Севастополь,
м-н Повсталих, 6, ).

3.          Стягнути з Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, відомостей про
наявність поточний рахунків в установах банків немає) в доход Державного
бюджету України державне мито в розмірі 85,00 грн.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Стягнути з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, відомостей про
наявність поточний рахунків в установах банків немає) в доход Державного  бюджету України (п/р №0007 в УДК м.
Севастополя, МФО 824509, ОКПО 24035598, код платежу 22050000, одержувач
Ленінський район) витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу в сумі 118,00 грн.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
І.В.  Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

31.07.2007

Розсилка:

1.          Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Автономної республіці Крим та м. Севастополі  (99008 м. Севастополь, м-н Повсталих, 6)

2.          ФОП ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

3.          Справа

4.          наряд