ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.10.2007
Справа №2-24/2444-2007А

За позовом СПД Рамазанова Араз Мухтар Огли (АРК, м. Сімферополь, вул. Залеська,85, кв.65).

До відповідача   Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України  (01001, м.Київ, вул.Б.Грінченка, 1)

про  визнання неправомірним та скасування рішення

Колегією суддів:                              Головуючий суддя Колосова Г.Г.

Судді: Ловягіна Ю.Ю.

Цикуренко А.С.

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача  -   Баєва Т.Г., представник, довіреність у справі

Від відповідача  -    Луханіна М.В., гол. держ. под. інспектор, довіреність у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду АРК з позовом до Департаменту з питань  адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів про визнання неправомірним та скасування рішення ДААК ДПА України № 000088 від 29.11.2006р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 66808,14 грн. за порушення ст. 11 Закону України «Про  державне  регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», яке винесене за результатами акту перевірки № 080013  від 03.11.2006р.

Ухвалою від 25.09.2007р. суд замінив відповідача на його правонаступника – Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України (а.с. 58).

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач  просить  у позові відмовити на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву та у судових засіданнях.

Згідно з резолюцією заступника голови Господарського суду АРК від 25.09.2007р.  в звязку із закінченням повноважень судді Мокрушина В.І. до складу колегії по слуханню справи включений суддя Цикуренко А.С.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

Встановив:

Рамазанов  Араз Мухтар Огли  зареєстрований як фізична особа-  підприємець рішенням виконкому Сімферопольськаої міської ради та узятий на податковий облік в ДПІ в м. Сімферополя.

03.11.2006р. Регіональним управлінням Запорізькій області Департаменту з питань  адміністрування  акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України була проведена перевірка оптового складу, розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Леніна, 91, який належить позивачеві.

В акті перевірки від 03.11.2006р. № 080013 вказано, що в ході проведення перевірки встановлені факти зберігання алкогольних напоїв – горілки «Олександрія» у кількості 10460 пляшок за ціною 5,30 грн. за пляшку з марками акцизного збору, які викликають підозру, а також кілька пляшок вина без марок акцизного збору, чим порушені вимоги ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», крім того, було виявлено також 2120 пляшок горілки «Олександрія» (а.с.8-9).

На підставі вказаного акту перевірки ДААК ДПА України було винесено рішення про застосування фінансових санкцій  № 000088  від 29.11.2006р. у сумі 66808,14 грн. згідно  абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне  регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Позивач звернувся з вимогами щодо визнання неправомірним та скасування рішення № 000088  від 29.11.2006р. про застосування фінансових санкцій  у розмірі 66808,14 грн.

У запереченні на позовну заяву відповідач посилається на те, що відповідно до ст. 9 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» із змінами та доповненнями (далі – Закон № 481) алкогольні  напої  повинні відповідати вимогам затверджених  і  зареєстрованих  у  встановленому   законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Статтею 1 Закону № 481 визначено, що незаконний обіг алкогольних  напоїв  -  імпорт, експорт,  транспортування,  зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим  ректифікованим   плодовим,   спиртом-сирцем виноградним,  спиртом-сирцем  плодовим, алкогольними  напоями  та тютюновими  виробами  з порушенням вимог законодавства, що регулює ці  питання;

фальсифікація  алкогольних  напоїв  - умисне, з  корисливою метою виготовлення  алкогольних напоїв з порушенням  технології  чи  з  неправомірним використанням  знака  для товарів і послуг,  чи копіюванням форми, упаковки,  зовнішнього оформлення,  а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.

Згідно зі ст. 11 Закону № 481 алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, які імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України № 329/95-ВР від 15.09.1995р. «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби із змінами та доповненнями (далі – Закон № 329) забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізація на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

Згідно з п. 20 Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, яке затверджено постановою Кабінету міністрів України № 567 від 23.04.2003р. «Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з голографічним захисним елементом для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами та доповненнями, алкогольні напої та тютюнові вироби,  марковані з відхиленням від вимог цього Положення або марками, що  не  відповідають  виду продукції  та  місткості  тари  та/або не видавалися безпосередньо виробнику  (імпортеру)  зазначеної  продукції,  вважаються немаркованими.

Оскільки при проведенні перевірки встановлений факт реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв,  відповідач вважає правомірним застосування до позивача фінансових санкцій відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481.

Доводи відповідача суд не бере до уваги, а вимоги позивача підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються  її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Для органів Департаменту з питань  адміністрування  акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України таким доказом є акт перевірки.

Постановою Кабінету Міністрів „Про заходи по посиленню державного контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і уплати акцизного збору” від 07.08.2001р. № 940 у складі ДПА України створений Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом і обігом  підакцизних товарів як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі державних податкових адміністрацій в АР Крим, областях, городах Києві і Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи  та їх територіальні підрозділи.

Згідно п.6,5 Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом і обігом  підакцизних товарів  Державною податковою адміністрацією України від 21.08.2001р. № 331, зареєстрованого в  Міністерстві юстиції України  07.09.2001р. за № 7895980, територіальні підрозділи  регіональних управлінь функціонують у складі відповідних державних податкових інспекцій.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що до актів, які складені при проведенні перевірки Регіональними управліннями Департаменту з питань  адміністрування  акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України застосовуються вимоги Наказу  ДПА України № 327 від 10.08.2005 р., яким затверджений Порядок оформлення результатів  невиїзних документальних, виїзних  планових та  позапланових перевірок  з питань дотримання податкового валютного та іншого законодавстві, який зареєстрований в Мінюсті України 25.08.2005 р. за № 925/11205 (далі Порядок № 327).

Відповідно до вказаного порядку за результатами проведення перевірок оформляється акт, який є службовим документом, який стверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства ( п.1.3). Факти виявлених  порушень  викладаються в акті  перевірки  чітко, об’єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані  в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів ( п. 1.7).

Відповідно до п. 4.7 вищеназваного Порядку у разі відмови перевіряємого від підписання акту перевірки, службовими особами органу державної податкової служби складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої відмови, такий акт підписується не менш як трьома службовими особами. При цьому у акті  відмови від підпису необхідно зазначити про ознайомлення (чи відмову від ознайомлення) керівника і головного бухгалтера суб’єкта господарювання  із змістом акту перевірки, обов’язками, правами і відповідальністю платника податків.

Проте, в порушення вищеназваних вимог, акт відмови від підпису матеріалів  перевірки № 080013 від 03.11.2006р. підписаний тільки двома працівниками Регіонального відділення в Запорізької області Кущ К.О. та Волошиним Ф.М., яки здійснювали перевірку позивача (а.с. 72 на звороті).

Крім того, у ньому зафіксовано, що після ознайомлення з актом № 080013 від 03.11.2006р. ПП Рамазанов Араз Мухтар Огли в присутності представника – управляючого складом Мельник А.В. ознайомлений зі змістом акту перевірки, його обов’язками, правами,  відповідальністю і порядком оскарження дій службових осіб органів державної податкової служби. Відмітка про те, що позивач відмовився від підписання акту перевірки, у цьому акті відсутня.

Також, в акті перевірки вказано, що перевірку закінчено 06.11.2006р. о 14 год. 30 хв., що також підтверджується відомостями про висновок спеціалістів Науково-дослідницького екпертно-криміналістичного центру УМВС України в Запорізькій області, який надійшов 06.11.2006р., що вказано в акті.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що акт перевірки був повністю оформлений не раніше 06.11.2006р.

Однак, акт відмови від підпису складений 03.11.2006р.

Тобто, позивач відмовився від підпису документу, якого ще не існувало.

За таких обставин суд вважає, що акт перевірки № 080013 від 03.11.2006р. згідно зі ст. 70 КАС України не може бути доказом  виявлення відповідачем порушень ст. 11  Закону України “Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Також, в акті перевірки № 080013 від 03.11.2006р. вказано, що на оптовому складі зберігались алкогольні напої – горілка «Олександрія» в кількості 10460 пляшок за ціною 5,30 грн. за пляшку, усього на суму 55438 грн. з марками акцизного збору, які викликають підозру, про що складено протокол огляду від 03.11.2006р. Зразки горілки вилучені та будуть направлені на дослідження.

Крім того, на складі зберігались: Мускат білий в кількості двох пляшок, Каберне «BON VIN» в кількості двох пляшок, вино столове червоне в кількості однієї пляшки та Токай в кількості однієї пляшки без марок акцизного збору, чим порушені вимоги ст. 11 Закону України “Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідальність передбачена ст. 17 вказаного Закону.

Нижче в акті перевірки вказано також, що в ході перевірки було виявлено ще 2120 пляшок горілки «Олександрія». Таким чином, на момент перевірки на оптовому складі знаходилось 12580 пляшок горілки «Олександрія» на суму 66674 грн. та алкогольних напоїв без марок акцизного збору на 134,41 грн.

Тобто, з відомостей, які вказані в акті, вбачається, що з марками акцизного збору, які викликають підозру, знаходилось лише 10460 пляшок горілки «Олександрія». Інші 2120 пляшок горілки «Олександрія» лише знаходились на складі.

До того ж, яким чином була встановлена кількість пляшок горілки, не вказано ані в акті перевірки, ані в протоколі огляду  (а.с. 71).

Згідно з вказаним протоколом, вказана кількість ящиків, однак, як були перераховані пляшки в цих ящиках, чи були вони перераховані взагалі чи була перевірена наявність пляшок в усії ящиках, не вказано.

Опис наявності алкогольних напоїв, які знаходяться на оптовому складі ПП Рамазанова, у якому вказана кількість пляшок горілки «Олександрія» 66764 шт. підписаний також лише посадовими особами, які здійснювали перевірку – Кущ К.О. та Волошиним Ф.М., відмітки про те, що позивач відмовився від підписання опису, відсутні. Акт відмови від підпису не складався.

Яким чином були відібрані зразки для направлення на дослідження, також не вказано.

За зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових  виробів,  алкогольних  напоїв  та тютюнових  виробів  без марок акцизного збору встановленого зразка або з  підробленими  марками  акцизного  збору  передбачена відповідальність абз. 13 ч.2 ст. 17  Закону України «Про  державне  регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» у вигляді штрафу в розмірі -  100  відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Таким чином, Законом передбачений штраф, виходячи з суми вартості фальсифікованих  алкогольних напоївё або алкогольних напоїв з підробленими марками, а не вартості усієї   алкогольної продукції, яка знаходилась на складі.

Також в акті  перевірки не вказано по яких документах отриманий товар, за якою ціною в акті перевірки не вказано, у переліку документів, які додані до акту, таких документів також не вказано.

Відповідачем наданий прайс-лист ПП Рамазанова А.М., у якому вказана вартість горілки «Олександрія» 5,3 грн. за пляшку (а.с. 75).

Однак, неможливо встановити яка саме горілка коштує вказану ціну, чи та саме, яка знаходилась на момент перевірки на складі, у наданому прайс-листі взагалі немає дати, тобто встановити, у який період він діяв, також неможливо.

Таким чином, визиває сумнів як кількість встановленої актом перевірки № 080013 алкогольної продукції, так і її ціна.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи  державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень  та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних  справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо  доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не обґрунтував документально правомірність застосування до відповідача штрафних санкцій.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що рішення  відповідача  про застосування  фінансових  санкцій  № 000088 від 29.11.2006р. прийнято саме на підставі акту перевірки № 080013 від 03.11.2006р., суд дійшов висновку про те, що  вимоги позивача щодо визнання неправомірним та скасування рішення ДААК ДПА України № 000088 від 29.11.2006р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 66808,14 грн. підлягають  задоволенню в повному обсязі.

Оскільки  п. 2 ч. 3 розділу VII КАС України передбачено, що розмір судового збору  визначається відповідно п.п. б п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, що дорівнює 3, 40 грн., зайво сплачене держмито у сумі 81,60 грн. підлягає  поверненню позивачу з Державного бюджету України, відповідно  до п.2 ст. 89   КАС України по його заяві.

Судові витрати у  розмірі 3,40грн., понесені позивачем,   підлягають стягненню з Державного бюджету України відповідно до вимог  ч. 1 ст. 94 КАС України на користь позивача.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі  29.10.2007 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94,160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Департамент з питань  адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом  підакцизних товарів ДПА України № 000088 від 29.11.2006р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 66808,14 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь  фізичної особи-підприємця Рамазанова Араз Мухтар Огли (АРК, м. Сімферополь, вул. Залеська,85, кв.6, ІНН  ) 3,40грн. судового збору.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.