ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"16" серпня 2007 р.
Справа № 25/100-07-2384

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді   Л. І.Бандури

суддів  Л.І. Бойко, Т.А. Величко

при секретарі судового засідання: О.О. Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача –Цинєв А.О., Мартьянов К.В.

від відповідача –          Грішин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області

від 21.06.2007р.

у справі № 25/100-07-2384

за позовом Науково-виробничої господарської асоціації „Елко”

до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса

про визнання недійсним рішення

В судовому засіданні 09.08.2007р. оголошувалась перерва до 16.08.2007р.

встановив:

Науково –виробнича господарська асоціація „Елко” (далі НВГА „Елко”) звернулась до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.12.2006р. № 101-рш „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу”. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на вимогу відповідача було надано всю вичерпну інформацію, однак з підстав втрати поштовою установою кореспонденції останній її не отримав, про що позивачу стало відомо із повторно отриманого запиту Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Дані обставини, на думку асоціації, свідчать про відсутність в її діях правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.06.2007р. (суддя Малярчук І.А.), позовні вимоги задоволено в повному обсязі: визнано недійсним рішення Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.12.2006р. № 101-рш „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” та стягнуто з Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь НВГА „Елко” 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат по сплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що вимоги Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо надання інформації згідно запиту №1418-01/2006 від 28.08.2006р.  позивачем виконані в повному обсязі, а оспорюване рішення не відповідає фактичним обставинам.

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не погодившись з рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Одночасно, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги з причини отримання рішення після закінчення строку на його оскарження, яке ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.07.2007р. задоволено, згідно ст. ст.53, 93 ГПК України.

НВГА „Елко” вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду таким, що відповідає чинному законодавству та матеріалам справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила:

Згідно з п.1 рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22 грудня 2006 р. №101-рш дії НВГА „Елко”, які полягали у неподанні територіальному відділенні АМК інформації у встановлені головою цього відділення строки, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим п.13 ст.50 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, а відповідно до п.2 цього рішення на асоціацію накладено штраф в сумі 15000 грн. на підставі п.2 ст.52 названого Закону.

Оспорюване рішення прийнято  в зв’язку з тим, що:

- 28.08.06 р. територіальне відділення АМК надіслало НВГА „Елка” запит №1418-01/2006, отриманий асоціацією 30.08.06 р., що підтверджується  поштовим повідомленням №209717;

- у запиті територіальне відділення АМК просило надати йому інформацію щодо наявності у підприємства з 2002 р. по 2006 р. ліцензії НКРЕ на здійснення підприємницької діяльності з постачання електроенергії та передачі електроенергії; надати таку ліцензію при її наявності, а при відсутності –інформацію про час її анулювання;  надати обсяги поставленої та переданої електроенергії за період з 2002 р. по 2006 р. та відповідні договори  і документи, які підтверджують фактичні обсяги передачі та постачання електроенергії у разі  здійснення ліцензійної діяльності з передачі та постачання електроенергії; надати договори, укладені з ВАТ „ЕК Одесаобленерго”  на постачання та передачу електроенергії, що діяли з 2002р.

Відповідну інформацію було запропоновано надати у строк до 09.09.06р., що підприємством не виконано, із заявою про продовження строку воно не зверталося.

Згідно з п.13 ст.50 Закону України „Про захист економічної конкуренції” неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно – правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до приписів абзацу четвертого частини другої статті 52 названого Закону органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи, зокрема на суб’єктів господарювання за порушення, передбачені пунктом 9, 13 –16, 18 статті 50 цього Закону, у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб’єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Аналіз вищеназваних норм свідчить, що відповідальність суб’єктів господарювання настає лише в разі неподання інформації.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції встановив, що позивач  листом № 22/Э від 06.09.06 р. надіслав територіальному відділенню АМК інформацію на запит від 28.08.06 р., в якому зазначив, що копія ліцензії ПС №0138 від 18.12.96р. реєстраційний №228 була надана посильним начальнику відділу розслідування Занудо Н.В., повідомив про анулювання названої ліцензії, оскільки ліцензійна діяльність асоціації по поставці електроенергії не здійснювалась та надав копії договорів з ВАТ „ЕК Одесаобленерго” №647-16 від 31.05.02 р., № 96 від 26.08.04 р.

Названий лист відправлений простою поштовою кореспонденцією, що підтверджується витягом із журналу вихідної кореспонденції НВГА „Елко”. Відправлення інформації простим листом не суперечить п.38 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених Постановою КМУ від 17.08.02р. з подальшими змінами, який передбачає можливість відправлення простими листами письмових повідомлень, ділових паперів, фотокарток, схем, рекламно-інформаційних матеріалів та інших аналогічних вкладень.

Тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що така інформація була надана позивачем у строки, визначені у запиті територіального відділення АМК, позивач не допустив порушення законодавства про захист економічної конкуренції і правомірно визнав рішення адміністративної колегії тервідділення АМК недійсним, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи.

Посилання скаржника на те, що при розгляді справи позивач не надав інших доказів на підтвердження відправлення інформації, крім витягу із журналу вихідної кореспонденції не заслуговує на увагу, оскільки суперечить встановленому способу відправлення простих листів, передбаченому п.74 вищеназваних Правил.

З урахуванням викладеного, рішення господарського суду є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи, чинному законодавству і підстави для його змін чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду Одеської області від 21.06.07р. у справі № 25/100-07-2384 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Л. І. Бандура

Суддя                                                                                               Л. І. Бойко

Суддя                                                                                            Т. А. Величко