ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 32/16-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Рогач Л.І. - головуючого
Волковицької Н.О.
Кривди Д.С.

за участю представників:

позивача
не з’явились (про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином)

відповідача
Якобенчук Т.Ю, дов. від 24.09.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою діяльністю
"Династія Україна"

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 р.

у справі
№ 32/16-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія Україна"

про
стягнення 25793,49грн. вартості виконаних робіт

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія Україна" про стягнення 25793,49грн. (у тому числі 25262,58грн. –основного боргу за виконані роботи, 240,22грн. –пені, 74,15грн. –відсотків річних, 216,54грн. –інфляційних втрат), посилаючись на порушення  відповідачем його зобов’язань, що виникли на підставі договору підряду № 26/06 від 26.06.06р., та полягають у належній оплаті виконаних позивачем робіт за приписами статей 525, 526, 610, 611, 612, 625, 843, 853, 875 Цивільного кодексу України.

Відповідач відхилив позовні вимоги частково, вказавши, що стягненню підлягає 5662,58грн., з виключенням з належної до сплати суми витрат відповідача, пов'язаних з усуненням недоліків у виконаних позивачем роботах, відповідно не підлягають стягненню та застосуванню штрафні санкції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2007р. (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено; з відповідача на користь  позивача стягнуто 25262,58грн. –заборгованості, 216,54грн. –інфляційних втрат, 74,15грн. –відсотків річних, 240,22грн. –пені, 375,94грн. –судових витрат.

Рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо виконання позивачем робіт відповідно до умов укладеного договору підряду від 26.06.2006р., які відповідачем не оплачено, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 25262,58грн.; нарахування пені, інфляційних втрат та відсотків річних відповідно до приписів чинного законодавства, статтями 525, 526, 837 Цивільного кодексу України, недоведеністю належними та допустимими доказами заперечень відповідача.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. (судді: Лотоцька Л.О., –головуючий, Бахмат Р.М., Євстигнеєв О.С.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з огляду на його відповідність обставинам та матеріалам справи, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, суд зазначив, що акт приймання виконаних робіт не підписано без поважних причин, оскільки з наданих відповідачем актів вбачається усунення виявлених недоліків та відсутність інших недоліків.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційної інстанції та рішення господарського суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким ТОВ “Торгтехніка” частково відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 240,22 грн. –пені,             74,15 грн. –річних, 216,54 грн. –інфляційних, 21100 грн. –витрачених коштів             ТОВ “Династія Україна” на ремонт системи, та стягнути з ТОВ “Династія Україна” суму боргу у розмірі 4162 грн. на користь ТОВ “Торгтехніка”. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення апеляційним та місцевим судом норм матеріального та процесуального права, а саме: неприйняттям до уваги документів, на які посилається відповідач у підтвердження своїх доводів та заперечень, неправильним застосуванням пункту 1 частини 2 статті 853 Цивільного кодексу України, яка не підлягає застосуванню в даному випадку, ненастанням строку виконання грошових зобов'язань з огляду на поважність причин, з яких не було підписано акт виконаних робіт.

Позивач письмового відзиву на касаційну скаргу не надав; не скористався правом на участь представника у судовому засіданні.

Заслухавши суддю –доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1117  Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, сторонами було укладено договір підряду від 26.06.2006р. № 26/06, відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати роботи з перемонтажу холодильної системи, демонтаж компресора, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 5, на загальну суму 36089,40грн., а відповідач зобов'язався оплатити підряднику обладнання і вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт у встановлені договором терміни; остаточний термін розрахунків –протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно до платіжних документів оплату грошових зобов'язань за договором відповідач здійснив частково, в сумі 10826,82грн., внаслідок чого несплачена за договором сума складає 25262,58грн.

Апеляційним господарським судом було встановлено, що датою закінчення монтажу та введення в експлуатацію слід вважати дату підписання акту приймання-передачі виконаних робіт відповідно до умов договору, тобто, у випадку відмови відповідача на протязі трьох робочих днів після повідомлення його позивачем про готовність об'єкту без поважних причин, викладених у письмовому вигляді, акт приймання виконаних робіт вважається належно підписаним; рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 01.09.2006р. № 250 позивач повідомив відповідача про виконання робіт за договором підряду в повному обсязі та про необхідність їх прийняти, однак відповідач акт приймання-передачі робіт не підписав.

Причиною, з якої відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, є підписані представниками сторін акти від 15.09.2006р. та від 21.09.2006р., в яких вказано про виявлення комісією відсутності фреону у холодильній системі хладоагрегату та про усунення витікання фреону зі заповненням системи сумішшю азоту з R-фреоном. Інших недоліків у виконаних роботах відповідачем не зазначено.

Як вбачається з постанови апеляційної інстанції, суд визначив належне усунення виявлених недоліків позивачем, що засвідчено належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність поважних причин для відмови відповідача підписати акти виконаних робіт за договором від 26.06.2006р. після усунення витікання, та, відповідно, для відмови у сплаті у повному обсязі коштів, передбачених умовами договору підряду.

Як місцевим, так і апеляційним господарськими судами було встановлено, що предметом спору є наявність підстав та строки виникнення у відповідача грошових зобов'язань щодо оплати виконання робіт за договором підряду № 26/06 від 26.06.2006р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, а жодною із сторін не заперечується регулювання спірних правовідносин сторін відповідно до приписів параграфу 1 статті 61 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору та інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення вартості робіт;           3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати встановлено договором.

Апеляційним судом встановлено, що позивач допустив у своїй роботі недоліки, про що складено відповідний акт від 15.09.2006р. Водночас судом також встановлено обрання відповідачем вимоги про усунення допущених недоліків у роботі в розумний строк, усунення недоліків підтверджується актом від 21.09.2006р.

З доводів відповідача та матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами стосується питання якості виконаного позивачем ремонту для усунення виявлених відповідачем недоліків згідно акту від 12.09.2006р.

Відповідно до положень статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.                     За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Судова колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідач не надав належних та допустимих доказів у підтвердження фіксації інших недоліків, крім усунених позивачем згідно акту від 21.09.2006р., так само як і недоліків у проведених ремонтних роботах. Водночас, спір з питання якості виконаного позивачем ремонту та відшкодування завданих відповідачу збитків  виходить за межі даного судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом стягнення є лише первісна вартість робіт згідно договору підряду від 26.06.2006р., що спростовує доводи касаційної скарги про неможливість застосування приписів статті 853 Цивільного кодексу України та про безпідставне покладення на відповідача вартості гарантійного ремонту.

Встановивши порушення відповідачем порядку та способу виконання договірних зобов'язань, господарські суди, керуючись приписами статей 525, 526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, правомірно стягнули з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а також інфляційні втрати та відсотки річних.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий та апеляційний господарські суди всебічно, повно та об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізували  правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшли законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду позовної заяви та апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду, якими відхилено доводи апеляційної скарги, ґрунтуються на належних та допустимих доказах та аналізі норм матеріального та процесуального права, наведених у постанові суду.

Як наслідок, прийнята апеляційним судом постанова відповідає вимогам статті 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи скаржника стосовно оцінки обставин справи судом апеляційної  та першої інстанції не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України та з підстав їх суперечності обставинам справи.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв’язку з чим підстав для скасування судових рішень колегія  суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 частини 1 статті 1119, статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий  господарський  суд України, –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою діяльністю "Династія Україна" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 р. у справі № 32/16-07 господарського суду Дніпропетровської області та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2007р. залишити без змін.

Головуючий                                                            Л.Рогач

Судді:                                                                                                    Н.Волковицька

Д.Кривда