ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.
№ 5/014-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю  “Автотур” на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду  від  22 травня  2007 року у справі № 5/014-07 за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю  “Автотур” до головного управління   акціонерного товариства “Українська пожежно –страхова компанія” по м. Києву та Київській області, м. Фастів про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У листопаді 2006р.  товариство з обмеженою відповідальністю  “Автотур” звернулось до господарського суду  Київської області  з позовом до Головного управління   акціонерного товариства “Українська пожежно –страхова компанія” про стягнення  за договором  страхування   транспортних засобів  № 08/30 від  10.02.2005р. 2714,35 грн. за  втрату товарного вигляду  транспортного  засобу

Рішенням  господарського суду   Київської області від  13.03.2007р., залишеним без змін постановою  Київського  міжобласного апеляційного господарського суду  від  22.05.2007р. у  позові відмолено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постановлені судові рішення, посилаючись на порушення попередніми судовим інстанціями норм  матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти неї, суд вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 10.02.2005р. між сторонами було укладено договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №08/30, за умовами якого відповідач зобов’язується забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров’ю, або майну

Доповідач: Гончарук П.А.

потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а позивач, в свою чергу, зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно пункту 9 додатку №2 до договору забезпеченим транспортним засобом є  автобус “Богдан А091” державний номер: 02017КА, поліс №ВА/8756309 обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії до 11.02.2006р.).

Пункт 3.2 договору, встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно пункт 4.2 договору, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого.

Пунктом 8.7 договору визначено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Судами встановлено, що 02.12.2005р. за участю забезпеченого транспортного засобу, стався страховий випадок, внаслідок якого було заподіяно шкоди майну потерпілого та настала цивільно-правова відповідальність позивача, застрахована за договором. Автомобіль “MITSUBISHI OUTLANDER”, державний номер: 33920 КА, що належить гр. Олешко Л.Я., зазнав механічних пошкоджень.

За висновком незалежного експерта №1512-2 від 19.12.2005р. матеріальний збиток нанесений власникові транспортного засобу становить 5168,70 грн. і включає в себе вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні - 2584,35 грн. та втрату товарної вартості транспортного засобу - 2584,35 грн.

Сума страхового відшкодування потерпілій особі –Олешко Л.Я. розрахована згідно страхового акта №646 від 25.01.2006р. склала 1793,63 грн., тобто різниця між вартістю відновлюваного ремонту транспортного засобу за експертним висновком та тимчасово утриманим податком на додану вартість, франшизою, вартістю послуг експерта в частині визначення прямого збитку, оплачених потерпілою особою. Дану суму відшкодовано потерпілій особі.

Предметом даного судового розгляду  є вимоги позивача про стягнення 2714,35  грн. втрати товарного вигляду  транспортного  засобу.

Залишаючи рішення  місцевого суду без змін, суд апеляційної інстанції,  з посиланням  на  вимоги ст. 979, 988 ЦК України, ст. 29, 32 Закону України  ”Про обов’язкове   страхування   цивільно –правової відповідальності власників  наземних транспортних засобів”  та пункт 8.7 договору, яким встановлено, що   страховик  не відшкодовує шкоду, пов’язану  із втратою товарного  вигляду транспортного засобу,   апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав  для задоволення позовних вимог про відшкодування   шкоди, пов’язаної з втратою товарного вигляду   транспортного засобу у сумі  2714,35  грн.

Вказаний висновок суду апеляційної  інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає матеріалам та обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для зміни або скасування постанови суду апеляційної не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують викладених висновків попередніх судових інстанцій.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю  “Автотур” залишити без задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду  від  22 травня  2007 року у справі № 5/014-07 –без змін.

Головуючий                                                                Перепічай В.С.

Судді                                                                            Вовк І.В.

Гончарук П.А.