ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"10" вересня 2007 р.
справа № 20-12/301

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного російсько-українського підприємства “Севастопольський судноремонтний завод “Лазарєвське Адміралтейство” (99001, м. Севастополя, вул. Гер. Севастополя, 13)

до Приватного підприємства “Крим-Інтер-Індустріал” (99014, м. Севастополь, вул. Блюхера, 12 кв. 22)

про стягнення пені та неустойки в розмірі 21831,96 грн.,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

від позивача –Береговий С.А., довіреність б/н від 21.05.2007, представник;

від відповідача –не з’явився;

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Спільного російсько-українського підприємства “Севастопольський судноремонтний завод “Лазаревське Адміралтейство” звернулось з позовом до Приватного підприємства “Крим-Інтер-Індустріал”  про стягнення пені в сумі 5790,36 грн. та неустойки в розмірі 16041,60 грн., а всього  21831,96 грн.

Ухвалою від 13.07.2006 порушено провадження у справі № 20-12/301.

Відповідач явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, ухвалу від 03.09.2007 не виконав, витребувані документі та докази не подав. Про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином –рекомендованою кореспонденцією.

Справа розглядається за наявними в неї матеріалам у порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні представнику позивача роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представника позивача, суд,

в с т а н о в и в:

28 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Спільного російсько-українського підприємства “Севастопольський судноремонтний завод “Лазарєвське Адміралтейство” (Надалі ТОВ СРУП „ССРЗ “Лазарєвське Адміралтейство”) та Приватним підприємством “Крим-Інтер-Індустріал” (Надалі ПП „Крим-Інтер-Індустріал”) було укладено договір поставки №5.

Відповідно до умов договору відповідач прийняв на себе зобов’язання поставити згідно заявки позивача товар, а позивач прийняти та оплатити цей товар.

Пунктом 5.2 договору поставки передбачено, що позивач зобов’язується зробити 100% передплату за поставлений товар протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку (а.с. 10).

Відповідно до Специфікації №1, яка є невіддільною частиною договору поставки №5 від 28.02.2007, строк поставки товару визначений 60 календарних днів з моменту надходження передплати на поточний рахунок відповідача (а.с. 11) .

01.03.2007 на адресу позивача надійшов рахунок №5 на загальну суму 200520 грн., який був оплачений позивачем платіжним дорученням №464 від 05.03 2007 у повному обсягу в сумі 200520 грн. (а.с. 12-13).

В порушення умов договору поставки відповідач в строк, встановлений договором не поставив товар, зазначений у Специфікації.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо  він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у  строк, встановлений договором або законом.  Боржник,    який    прострочив   виконання   зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно пункту 8.1 договору поставки за прострочку поставки або за недопоставку товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочки, від вартості непоставленого або недопоставленого в строк товару.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочку поставленого товару за період з 04.05.2007 по 04.07.2007, яка згідно вірному розрахунку позивача складає 5790,36 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача  неустойку в розмірі 8% від непоставленого товару в сумі 16041,60 грн., посилаючись на пункт 57 положення “Про поставку Положения о поставках продукции производственно-технического назначения”.

Суд вважає неможливим задовольнити вимоги позивача про стягнення неустойки в розмірі 16041,60 грн. у зв’язку з тим, що зазначено Положення затверджено постановою Ради міністрів РСРС від 25 липня 1988 року та регулює відносини між суб’єктами державного господарюванню. На теперішній час такі відносини регулюються нормами Господарського кодексу України, якому суперечить вказане Положення. Тому у вирішенні цього спору суд керується Господарським кодексом України, яким не передбачена сплата неустойки в розмірі 8% від непоставленого товару.

За такими обставинами, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивача щодо стягнення пені в сумі 5790,36 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати позивача по сплаті державного мита і витрати по інформаційне - технічному забезпеченню судового процесу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 49, 69, 77, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України,   суд –

В и р і ш и в  :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Крим-Інтер-Індустріал” (99014, м. Севастополь, вул. Блюхера, 12 кв. 22, ідентифікаційний код 31968400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного російсько-українського підприємства “Севастопольський судноремонтний завод “Лазарєвське Адміралтейство” (99001, м. Севастополя, вул. Гер. Севастополя, 13, ідентифікаційний код 30394016) пеню у розмірі 5790,36 грн.,  державне мито –57,90 грн., витрати по інформаційне - технічному забезпеченню судового процесу –31,30 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          В частини стягнення неустойки в розмірі 16041,60 грн. –відмовити.

Примірники рішення надіслати на адресу  сторін  рекомендованою кореспонденцією.

Суддя                                                                                                                            І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

17.09.2007.