ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11.06.2007р.

м.Київ

№ 25/235-А

За позовом             Закритого акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС"

До
Південної
міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

Предмет
адміністративного позову

визнання нечинним податкових
повідомлень-рішень

Суддя

Представники сторін:

Від позивача:       Шевчук Н.В. (довіреність ГО-07/34 від
12.04.2007р.)

Від відповідача:   Сігалова М.Е. (довіреність № 8563/10/100 від
19.04.2007р.);

Саренко В.В.
(довіреність № 12442/10/100 від 06.06.2007р.)

11.06.2007р. у судовому засіданні
відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України
оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи:

Закрите акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС»(надалі ЗАТ «Страхова група «ТАС», позивач) звернулось до
суду з позовною заявою про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень
Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі (надалі
Південна МДПІ у м. Кривому Розі, відповідач) № /0 від 07.11.2006р., №
/1 від 11.12.2006р., № /2 від 24.02.2007р., № /3
від 19.03.2007р..

Крім того, на час розгляду справи
позивач просив суд заборонити відповідачеві вчиняти будь-які дії пов'язані з
оскаржуваними повідомленнями-рішеннями: складати та надсилати податкові вимоги,
нараховувати пеню та будь-які штрафні (фінансові санкції), застосовувати
адміністративний арешт тощо.

Клопотання щодо вжиття заходів до
забезпечення позову розглянуто в судовому засіданні та у його задоволенні
відмовлено через наступне.

Відповідно до частини першої статті
117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову,
якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам,  свободам та інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній  справі,  або захист цих  прав, свобод
та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів,  або
для  їх відновлення  необхідно буде докласти значних зусиль та
витрат,  а також якщо очевидними є  ознаки  протиправності рішення,  дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Позивачем не було наведено суду
жодних підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без
вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з
матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну
небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Окрім того,
позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову
якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, у відповідності до п.
5.2.4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” у зв'язку із зверненням з позовом
до суду, сума податкового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення,
що оскаржується є неузгодженою. Податковий борг -податкове зобов'язання,
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому
порядку, але не сплачене у встановлений строк -ст. 1 Закону “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими
фондами”. Тобто, враховуючи неузгодженість суми податкового зобов'язання згідно
спірного повідомлення-рішення, у позивача відсутні зобов'язання щодо сплати
коштів за таким повідомленням-рішенням та ця сума не може складати
податковий борг підприємства.

За таких обставин у відповідача
немає законних підстав для стягнення неузгодженої суми податкового зобов'язання,
яке визначене спірним податковим повідомленням-рішенням, складати та надсилати
податкові вимоги, нараховувати пеню та будь-які штрафні (фінансові санкції),
застосовувати адміністративний арешт тощо, тим самим відсутні підстави для
забезпечення позову.

Позовні вимоги мотивовані
відсутністю порушень пп. 7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»Криворізькою філією ЗАТ «СГ «ТАС», оскільки операції з
перестрахування проводились саме страховиком -ЗАТ «СГ «ТАС», як юридичною
особою, перерахування коштів філією здійснювалось позивачеві згідно його
розпоряджень. Зменшення валового доходу Криворізької філії у зв'язку переданими
страховими платежами головній конторі ЗАТ «СГ «ТАС»у перестрахування відповідає
чинному законодавству, а висновки відповідача не є обгрунтованими.

Відповідачем позову не визнано, у
запереченнях на позовну заяву зазначено про правомірність здійснених
донарахувань та зроблених під час перевірки висновків про порушення
Криворізькою філією позивача пп. 7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

З 14.09.2006р. по 25.10.2006р.
Південною МДПІ у м. Кривому Розі Дніпропетровської області проведено виїзну
планову перевірку Криворізької філії ЗАТ «Страхова група «ТАС» з питань
дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з
01.10.2003р. по 30.06.2006р., за результатами якої було складено Акт
№22/220/01/25818492 від 30.10.2006р. (далі - Акт перевірки).

У акті перевірки (п.3.1.1.4)
зазначено, що в порушення пп. 7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»Криворізькою філію ЗАТ «СГ «ТАС»зменшено
валовий дохід від страхової діяльності на 133 650, 07 грн. страхових платежів,
переданих головній конторі ЗАТ «СГ «ТАС» у перестрахування.

За висновками акту перевірки
відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від
07.11.2007р., яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок
на прибуток страхових організацій в розмірі 6 012 грн. (в тому числі 4 008 грн.
основний платіж, 2 004 грн. штрафні санкції).

За результатами оскарження в
адміністративному порядку прийнятого за висновками акту перевірки
повідомлення-рішення скарги позивача були залишені без задоволення,
відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення № /1 від
11.12.2006р., № /2 від 24.02.2007р., № /3 від 19.03.2007р..

З наявних в матеріалах справи
доказів та з наданих сторонами пояснень, керуючись нормами чинного
законодавства, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до
пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств»оподатковувані доходи від страхової діяльності (крім страхування
життя) страховиків-резидентів оподатковуються за ставкою у розмірі 3 відсотки
суми валового доходу одержаного від страхової діяльності, та не підлягають
оподаткуванню за ставкою, встановленою статтею 10 цього Закону.

Для цілей оподаткування страхової
діяльності під оподатковуваним доходом слід розуміти суму страхових платежів,
страхових внесків, страхових премій (далі - сума валових внесків), одержаних
(нарахованих) страховиками-резидентами протягом звітного періоду за договорами
страхування і перестрахування ризиків на території України або за її межами
(крім договорів страхування життя), зменшених на суму страхових платежів
(страхових внесків, страхових премій), сплачених (нарахованих) страховиком за
договорами перестрахування з резидентом та сплачених за договорами
перестрахування з нерезидентом у тому ж податковому періоді.

Підпунктом   3.1
пункту   3   Порядку
складання   декларації   про
доходи страховика, затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України № 22 від 16
січня 1998 року, встановлено, що з метою оподаткування страхової діяльності під
валовим  доходом   від
страхової діяльності
розуміється  сума одержаних   (нарахованих)    протягом
звітного    періоду    валових
внесків   за договорами   страхування
і   перестрахування,   за
виключенням   суми   валових внесків,  переданих в перестрахування,  повернутих страхувальникам надмірно сплачених
ними страхових платежів, а також платежів, отриманих від реалізації
страхових    полісів    інших
страховиків    при    виконанні
платником   податку агентської
діяльності,  та платежів,  одержаних
від філій,  відділень та  інших відокремлених підрозділів платника
податку що не мають статусу юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що
сума, на яку було зменшено валовий доход Криворізької філії ЗАТ «СГ «ТАС»,
перерахована головній конторі ЗАТ «СГ «ТАС»філією у зв'язку з перестрахуванням
страхового ризику

Оскільки філія здійснює свою
діяльність від імені юридичної особи та в межах повноважень, якими вона
наділена головним підприємством вона мас права здійснювати перестрахування як
структурний підрозділ і у зв'язку з цим має право зменшувати свій валовий
доход.

Відповідно до статті 12 Закону
України "Про страхування'' перестрахування це страхування одним
страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах
ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого
страховика (перестраховика), резидента або нерезидента, який має статус
страховика або перестраховика.

Згідно ст. 2 Закону України „Про
страхування" страховиками визнаються фінансові установи, які створені у
формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою
відповідальністю згідно з Законом України „Про господарські товариства" з
урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у
встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Згідно з розділом І Положення про
порядок здійснення страхової діяльності відокремленими підрозділами
страховиків, затвердженого наказом Комітету у справах нагляду за страховою
діяльністю від 12.03.94 р. N13 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 17.05.94 р. N 100/309, страховики мають право створювати філії та інші
відокремлені підрозділи, що здійснюють свою діяльність тільки на території
України відповідно до чинного законодавства України. При цьому філія страховика
- це відокремлений підрозділ страховика, який не є юридичною особою та здійснює
страхову діяльність за видами, на які страховик одержав ліцензії і право на
проведення яких було надане філії загальними зборами учасників страховика в
повному обсязі або з обмеженнями. Страховик несе повну відповідальність за
діяльність своїх філій та інших відокремлених підрозділів, організовує контроль
за страховими операціями філій та відокремлених підрозділів.

Тобто, згідно чинного законодавства
України, відокремлені підрозділи Позивача (страховика) не мають статусу
юридичної особи, тому вони не підпадають під термін „Страховик" у
розумінні чинного законодавства.

Юридичною особою є ЗАТ „Страхова
група „ТАС", яке здійснює господарську (страхову) діяльність як самостійно
так і через свої відокремлені підрозділи , в тому числі через Філію, які
укладають договори від імені ЗАТ „Страхова група „ТАС" в особі
уповноваженого представника на підставі довіреності юридичної особи.

Відповідно до чинного законодавства
України страховик, що має філії та інші відокремлені підрозділи, які не мають
статусу юридичної особи, є єдиним власником всього доходу, отриманого відокремленими
підрозділами. Враховуючи положення статті 95 ЦК України для провадження
страхової діяльності через свої відокремлені підрозділи страховик має право
передавати підрозділам майно та кошти. Підрозділи, у визначеному порядку,
перераховують частину отриманих від діяльності коштів (страхові премії) до
головного офісу юридичної особи.

Позивач протягом періоду, за який
проводилася перевірка, як юридична особа - страховик, укладав договори
перестрахування, за якими було перестраховано частину ризиків по договорам
страхування, укладених ЗАТ «Страхова Група «ТАС»в особі Філії.

Філія Позивача протягом 2003р. -
2004р. згідно розпоряджень перерахувала на рахунок ЗАТ «Страхова група
«ТАС»кошти в розмірі 133 600, 0 грн., суми страхових премій, перерахованих ЗАТ
«Страхова Група «ТАС»перестраховику за договорами страхування, укладеними ЗАТ
«Страхова група «ТАС" в особі Філії. Такий порядок перерахування коштів
був встановлений в ЗАТ «Страхова Група «ТАС»згідно „Порядку функціонування
рахунків в системі ЗАТ «Страхова Група «ТАС», затвердженого Головою правління
ЗАТ «Страхова Група «ТАС»26.03.2003р..

Операції з перестрахування здійснює
сам страховик - ЗАТ "Страхова група "ТАС", а не його структурні
підрозділи. У   зв'язку з цим   суд
вважає,   що   перестрахування   не
може   бути відокремлено від
діяльності щодо страхування,  оскільки
вони пов'язані між собою  об'єктом  страхування
та виконанням  частини  своїх
обов'язків  перед страхувальником.
Позбавлення філії права врахування в податковому обліку її витрат щодо
перестрахування призведе до порушення принципів системи оподаткування.

В податковому обліку Філія, як
окремий платник податку на прибуток, лише після фактичної сплати за Філію
головним офісом згідно з договорами перестрахування частини страхових премій та
отримання від головного офісу підтверджуючої інформації про сплату таких
коштів, зменшувала свій валовий дохід на суму страхових премій, перерахованих
перестраховику за договорами перестрахування. Тобто, зменшення валового доходу
філії відбулось в результаті здійснення головним офісом за Філію операцій
перестрахування у резидентів та нерезидентів ризиків по договорах страхування,
укладених Філією від імені ЗАТ «Страхова Група «ТАС»

В свою чергу позивач (як юридична
особа) не зменшував свій валовий дохід від страхової діяльності, оскільки
договори страхування були укладені не головним офісом (юридичною особою), а
його відокремленим підрозділом. Перестрахування проводив страховик, а не
Криворізька філія ЗАТ "Страхова група "ТАС" (підрозділ юридичної
особи).

Згідно статті 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат
включаються будь-які витрати з страхування, включаючи кредитні та інші
комерційні ризики платника податку.

Окрім того, здійснення операцій по
перестрахуванню в іноземній валюті нерезидентам за нормами банківського
законодавства дозволяється лише за банківським рахунком юридичної особи, тому
філія в будь-якому випадку несе ці витрати через головний офіс юридичної особи.

Враховуючи, що за обставинами
справи спірне перестрахування зроблено щодо страхової діяльності філії та за
рахунок коштів саме філії, слід зробити висновок про правомірне зменшення
філією валового доходу на спірну суму перестрахування.

Суми часток страхових платежів, які
надходили від філій, в податковому обліку головного офісу ЗАТ „Страхова Група
„ТАС" згідно з підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств" не відображались. Одночасно Філія,
перераховуючи головному офісу ЗАТ «Страхова Група «ТАС»суми страхових премій,
які раніше головним офісом ЗАТ „Страхова Група „ТАС" були передані у
перестрахування, зменшувала свій валовий дохід від страхової діяльності.

Враховуючи все вищевикладене,
позовні вимоги щодо визнання нечинними оспорюваних повідомлень-рішень є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст.
105, 158-163  КАС України, господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі  № /0 від
07.11.2006р., № /1 від 11.12.2006р., № /2 від 24.02.2007р.,
№ /3 від 19.03.2007р..

3. Стягнути з  рахунків Державного бюджету на користь
Закритого акціонерного товариства «Страхова група ТАС»(03062, м. Київ, пр-т.
Перемоги 65, п/р 0901/980 в АКБ «ТАС-Комерцбанк», м. Київ, МФО
300164, ) судові витрати в сумі 3, 40 грн. (три гривні 40
копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.М. Морозов

дата складення постанови у повному обсязі 12.06.2007