АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 7/162
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого
судді
Юрченка Я.О.

суддів
Процик Т.С.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства „Агробудмеханізація”, м.Бориспіль Київської
області

на рішення Господарського
суду Рівненської області від 06.06.2007р.

у справі №
7/162

за позовом
Закритого акціонерного товариства „Агробудмеханізація”, м.Бориспіль Київської
області

до суб”єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с.Орестів Здолбунівського
району Тернопільської області

про стягнення 122400 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:
Богданов В.В. -представник.

від відповідача:
ОСОБА_1 - підприємець.

Учасникам судового процесу роз'яснено
права і обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської
області від 06.06.2007р. у справі № 7/162 частково задоволено позов Закритого
акціонерного товариства „Агробудмеханізація”, м.Бориспіль Київської області до
суб”єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с.Орестів
Здолбунівського району Тернопільської області про стягнення 122400 грн.
збитків та стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1 на користь ЗАТ “Агробудмеханізація” 32400грн. безпідставно отриманих
коштів, 324 грн. витрат по сплаті державного мита, 31,23 грн. витрат на послуги
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, в частині стягнення
90000 грн. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду в
частині відмови в позові мотивоване зокрема тим, що, виконуючи роботу за
договором, відповідач був вправі очікувати на отримання від позивача платежів,
тому зарахування ним 90000 грн., сплачених платіжними дорученнями НОМЕР_1 від
14.06.2004р. та НОМЕР_2 від 15.07.2004р., у виконання зобов»язання за договором
є обґрунтованим.

Скаржник, позивач у справі, з рішенням
суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з
підстав неповного з»ясування та недоведеності обставин справи, які суд визнав
встановленими, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи,
порушення норм матеріального та процесуального права, позов задоволити
повністю, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу
не подав. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів
апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

В ході судового розгляду судами першої
і апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Суб»єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 - відповідач у справі (підрядник) та ЗАТ
“Агробудмеханізація” -позивач у справі(замовник) 10.06.2004р. уклали договір
НОМЕР_4, згідно з пунктами 1, 2.2, 3.1, 4.1-4.2, 8 якого замовник доручив, а
підрядник прийняв на себе зобов'язання з виконання робіт по відновленню газону
футбольного поля спортивного комплексу ХАЕС у м.Нетішин в строк до 05.08.2004р.
Загальна сума виконаних робіт згідно з калькуляцією складає 201379 грн., які
сплачуються шляхом перерахунку 30% вартості робіт протягом 3-х календарних днів
з моменту підписання Договору, решта 70% - протягом 3-х календарних днів після
приймання виконаної роботи. Строк дії Договору - з моменту підписання до
моменту підписання актів виконаних робіт. Договір підписано уповноваженою
особою ЗАТ “Агробудмеханізація” та СПД ОСОБА_1, скріплено відбитками печаток
сторін. Змін і доповнень сторони до договору не вносили.

На виконання умови вказаного договору
про авансування підрядних робіт, протягом трьох днів з моменту його підписання
позивач платіжним дорученням НОМЕР_1 від 14.06.2004р. сплатив 60000 грн. на
розрахунковий рахунок відповідача. Проте, підставою платежу у вказаному
платіжному дорученні НОМЕР_1 від 14.06.2004р. зазначено: ”за виконані роботи
згідно договора б/н від 14.06.2004р.”.

Платіжним дорученням НОМЕР_2 від
15.07.2004р. позивач сплатив відповідачу 30000 грн., а платіжним дорученням
НОМЕР_3 від 04.08.2004р. - 2400 грн.; при цьому, в графі “призначення платежу”
платіжного доручення НОМЕР_2 зазначив:“за матеріали згідно рах.б/н від
14.07.2004р. без ПДВ”, а в платіжному дорученні НОМЕР_3 - “за землю з-но
рахунку 47 від 03.08.2004р. без ПДВ”.

Відповідач протягом червня-липня 2004р.
фактично виконав передбачені договором НОМЕР_4 від 10.06.2004р. роботи на
загальну суму 199174 грн., що стверджується Актом виконаних робіт від
06.08.2004р, який підписано уповноваженою особою ЗАТ “Агробудмеханізація” та СПД
ОСОБА_1, скріплено відбитками печаток сторін.

Крім того, платіжним дорученням НОМЕР_5
від 05.01.2005р. позивач сплатив відповідачу 30000 грн., в полі “призначення
платежу” вказаного платіжного доручення зазначено: “за виконані роботи згідно
договору б/н від 14.06.2004р. разом з ПДВ 5000 грн.”.

Вважаючи, що за виконані згідно з
договором роботи на загальну суму 199174 грн. позивач фактично сплатив лише
90000 грн. платіжними дорученнями НОМЕР_1 від 14.06.2004р. та НОМЕР_2 від
15.07.2004р., відповідач 21.11.2005р. звернувся з позовом до ЗАТ
“Агробудмеханізація” і просив суд стягнути 109174 грн. заборгованості по
розрахунках, а також пеню, інфляційні втрати та річні. Рішенням Господарського
суду Київської області від 07.12.2005р. у справі № 8/1-2005 позов було
задоволено частково, проте суму основного боргу 109174 грн. суд стягнув в
повному обсязі. На вказане рішення ЗАТ “Агробудмеханізація” було подано
апеляційну скаргу, проте постановою Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 27.04.2006р. рішення місцевого суду залишено без змін.

І у вказаному вище рішенні, і у
постанові апеляційної інстанції по справі № 38/1-2005 знайшли відображення
оціночні судження судів про те, що платіжні документи, які були надані
сторонами як докази платежів за виконані роботи відповідно до договору НОМЕР_4
від 10.06.2004р. на загальну суму 120000 грн.- не є платежами за договором.

На вказаних висновках зокрема було
обгрунтоване і рішення у даній справі від 22.09.2006р., яким позов ЗАТ
“Агробудмеханізація” було задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.02.2007р. у даній справі скасовано рішення від 22.09.2006р.
господарського суду Рівненської області та постанову від 14.12.2006р.
Львівського апеляційного господарського суду у даній справі, а справу передано
на новий розгляд. Постанова Вищого господарського суду набрала законної сили і
відповідно до ст.112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної
інстанції - є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду
справи.

Обгрунтовуючи підстави скасування
попередніх судових рішень у даній справі, колегія Вищого господарського суду не
погодилась з наданням преюдиційного значення оціночним судженням, зробленим
судом у справі № 38/1-2005; крім того колегія зазначила, що факт
безпідставності набуття Відповідачем грошових коштів має оцінюватись судом в
контексті виконання сторонами договору підряду в частині розрахунків.

Розглянувши доводи позивача, викладені
в апеляційній сказі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні
матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних мотивів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК
України).

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
вико-нати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний
сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови,
що роботу вико-нано належним чином і в погоджений строк або, за згодою
замовника -достроково.(ч.1 ст.854 ЦК України).

Відтак, виходячи з тих обставин, що
сторони уклали договір підряду, яким передбачили суму - 201379 грн., умову про
30% авансування робіт, які виконуватимуться протягом 2 місяців та сплату авансу
в триденний термін з дня підписання договору; замовник сплатив аванс в розмірі
близько 30% вартості робіт - 60000 грн., однак у платіжному документі невірно
вказав реквізити договору; надалі замовник сплатив ще 30000 грн. за матеріали;
обидві суми підрядник прийняв як плату за договором; після підписання
06.08.2004р. Акту виконаних робіт на 199174 грн. замовник до якості виконаних
робіт претензій не заявляв, проти обов'язку повністю оплатити вартість
виконаних робіт не заперчував, проте оплату згідно з договором припинив,
апеляційний господарський суд погоджується і вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про те, що, виконуючи роботу за договором, відповідач був
вправі очікувати на отримання від позивача платежів, а, отже, зарахування ним
90000 грн., сплачених платіжними дорученнями НОМЕР_1 від 14.06.2004р. та
НОМЕР_2 від 15.07.2004р., у виконання зобов»язання за договором є підставним,
відтак, в цій частині вимог судом першої інстанції правомірно відмовлено
позивачу в задоволенні позову.

При цьому судом враховано, що
звертаючись до суду за захистом порушеного права в листопаді 2005р. (справа №
38/1-2005) - СПД ОСОБА_1 просив стягнути лише решту суми за виконані роботи -
109174 грн., рішення у справі № 38/1-2005 на користь СПД ОСОБА_1 виконано
повністю, однак стягнуті з боржника кошти перебувають під арештом і він ними не
володіє і не користується.

Тому з огляду на вище досліджені
обставини та виходячи з приписів ст.ст.33, 34 ГПК України, за якими кожна сторонами
повинна належними і допустимими доказами довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи те, що доводами
апеляційної скарги не спростовано правомірності висновку суду першої інстанції
щодо відмови в позові, а висновки суду щодо часткового задоволення позову по
суті не оспорюються, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського
суду, оскільки останнє прийняте судом першої інстанції у відповідності з
нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський
апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської
області від 06.06.2007р. у справі № 7/162 залишити без змін, а апеляційну
скаргу -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Процик Т.С.

Суддя
Мельник Г.І.