ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.06.07р.

Справа № 1/68-07

За позовом  Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м.Кривий Ріг,

до  Комунального житлового підприємства № 5, м.Кривий Ріг,

про стягнення 98998,43грн.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Кожемятов К.М., дов. №3609/01 від 18.08.2006р.

від відповідача: Коваленко Р.А., дов. № 140 від 26.02.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - "Криворізька теплоцентраль", звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з Відповідача - Комунального житлового підприємства № 5, заборгованість за спожиту теплову енергію, з урахуванням індексу інфляції, пені, 3% річних та штрафу, на загальну суму 98998,43грн., відповідно до умов договору № 121 від 24.09.2001р. та № 121 від 01.10.2004р. про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Після уточнення позовних вимог позивачем 19.04.2007р., сума заборгованості за договором № 121 від 24.09.2001р. становить 14645грн. 98коп. –основного боргу за період з 01.01.2003р. по 01.09.2004р., та за договором № 121 від 01.10.2004р. сума боргу складає 58 120 грн. 39 коп. за період з 01.10.2004р. по 01.08.2006р.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі: 72 766грн. 37коп. –основного боргу, 7130 грн. 98коп. –індексу інфляції, 2548грн. 53коп. –3% річних, 2713грн. 71коп. –1% пені, 2347грн. 00коп. –7% штрафу.

Підставою для об’єднання в одній позовній заяві вимог за двома договорами позивач вказує причину виникнення заборгованості за поставлену теплову енергію та докази, що підтверджують зазначену заборгованість, а саме: акт звірки взаєморозрахунків сторін, який об’єднує період дії обох договорів (ст.58ГПК України).

Відповідач позовні вимоги визнає частково –в частині основного боргу у розмірі 53549грн. 47коп. У відзиві на позов та у доповненні до відзиву просить суд, при винесенні рішення, застосувати строки спеціальної позовної давності, яка встановлена терміном один рік для вимог про стягнення штрафних санкцій, пені, відповідно до ст.258 ЦК України.

Відповідно до ст.77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 12.06.2007р. по 16.06.2007р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" та Комунальним житловим підприємством №5 укладено договір № 121 від 24 вересня 2001р. про постачання теплової енергії в гарячій воді та договір № 121 від 01.10.2004р.

За цими Договорами Позивач прийняв на себе зобов’язання щодо постачання Відповідачу теплової енергії в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цими Договорами.

За надані послуги постачання теплової енергії в гарячій воді за період з 01.08.2003р. по 01.08.2006р. у зв’язку з несвоєчасними розрахунками Відповідача, утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 81466грн. 07коп.

Сторонами передбачено пунктом 7.2.3. Договорів відповідальність за несвоєчасну оплату послуг. Відповідно до вказаного пункту, з Абонента стягується пеня в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не  більше подвійної ставки НБУ. Відповідно до розрахунку позивача, сума пені становить 2 713грн. 71коп.

Із тексту позовної заяви вбачається, що позивачем нараховано до стягнення 2 347грн. додатково штраф у розмірі 7%, відповідно до вимог ст.231 ГК України, за прострочку понад тридцяти діб.

Крім того, на зазначену суму боргу позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати за весь період прострочення виконання грошового зобов’язання, що становить 9288грн. 99коп., а також 3% річних у розмірі 3 182грн. 47коп.

Після уточнення позовних вимог, із застосуванням строку позовної давності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі :72766грн. 37коп. –основного боргу, 7130грн. 98коп. –індексу інфляції, 2548грн. 53коп. –3% річних, 2713грн. 71коп. –1% пені, 2347грн. 00коп. –7% штрафу, а також судові витрати по справі.

У судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнає частково - в частині основного боргу у розмірі 53 549,47 грн., індекс інфляції, пеню, штрафні санкції та 3% річних - не визнає. Вказує на те, що відповідач здійснював оплату частково, шляхом укладення з позивачем щомісячно протоколів взаємозаліку зустрічних позовних вимог.

Крім того, відповідач просить застосувати строки спеціальної позовної давності при винесенні рішення щодо стягнення штрафних санкцій та пені, відповідно до вимог ст.258 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Вищевказані Договір № 121 від 24 вересня 2001р. про постачання теплової енергії в гарячій воді та договір № 121 від 01.10.2004р. за своїм змістом є договорами про надання послуг.

За умовами ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за  завданням  другої  сторони  (замовника) надати послугу, яка  споживається  в  процесі  вчинення  певної  дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов'язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за надані послуги постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов вищевказаних договорів, становить 72766грн. 37коп.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 7130грн. 98коп., та 2548грн. 53коп. - 3% річних.

У зв’язку з тим, що сторонами передбачено умовами договорів відповідальність за несвоєчасну оплату послуг у вигляді стягнення пені з боржника у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не  більше подвійної ставки НБУ, підлягає до стягнення сума пені частково у розмірі 318грн. 90коп.

Позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 2394грн. 81коп. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч.6 зазначених Положень, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно із ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік  застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням вищезазначеного, та на підставі клопотання відповідача про застосування спеціальної позовної давності при винесенні рішення, судом застосована спеціальна позовна давність  при стягненні пені 1%, відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 7 % штрафу у розмірі 2347грн. 00коп., то вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції застосовуються, якщо хоча б одна із сторін є суб'єктом господарювання що належить до державного  сектора економіки,  або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, ані відповідач, ні позивач не належать до державного сектора економіки, державний контракт чи фінансування з Державного бюджету відсутнє.

Крім того, договір № 121 укладено між сторонами 24.09.2001р., нарахування 7% штрафу проведено позивачем за прострочення заборгованості відповідно до двох договорів. Однак,  перший договір, на підставі якого позивач нарахував штраф, укладено сторонами до набрання чинності Цивільного кодексу України, до 01.01.2004р. В силу приписів ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України та ч.2 п.5 Розділу ІХ Прикінцевих положень ГК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він скасовує чи пом’якшує відповідальність.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 72766грн. 37коп. - основної заборгованості, 7130грн. 98коп. –інфляційних витрат, 2548грн. 53коп. –3% річних, 318грн. 90коп. –пені.

В частині позовних вимог про стягнення 7% штрафу у розмірі 2347грн. 00коп. та 1% пені у розмірі 2394грн. 81коп. відмовити, в решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального житлового підприємства №5 (50029, м.Кривий Ріг, вул.Шкапенко, 13, , р/р 347 у філії АКБ „Правекс-Банк” м.Київ, МФО 321983) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м.Кривий Ріг, вул.Електрична, 1, , р/р 1268 в Жовтневому ТВБВ Центрально-Міського відділення "Промінвестбанку" м.Кривого Рогу, МФО 305493) 72766грн. 37коп. (сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят шість грн. 37коп.) - основного боргу, 7130грн. 98коп. (сім тисяч сто тридцять грн. 98коп.) –інфляційних витрат, 2548грн. 53коп. (дві тисячі п’ятсот сорок вісім грн. 53коп.) –3% річних, 318грн. 90коп. (триста вісімнадцять грн. 90коп.) –пені, 9363грн. 41коп. (дев’ять тисяч триста шістдесят три грн. 41коп.) –витрат по сплаті державного мита, 111грн. 60коп. (сто одинадцять грн. 60коп.) –витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг.

В частині позовних вимог про стягнення 7% штрафу у розмірі 2347грн. 00коп. та 1% пені у розмірі 2394грн. 81коп. відмовити

В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано 30.07.2007р.