ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"30" жовтня 2007 р.

Справа № 4/274-07-6760

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого:       Петрова М.С.

Суддів:                   Колоколова
С.І.

Разюк Г.П.

При секретарі судового засідання:  Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Копіца
С.М., довіреність № 19 від 03.01.07р.

від відповідача: ОСОБА_2.,
довіреність № 6369 від 13.08.07р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

на рішення господарського суду
Одеської області від „20” вересня 2007 року

по справі
№ 4/274-07-6760

за позовом Відкритого
акціонерного товариства „ЕК „Одесаобленерго” в особі Південного РЕМ

до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі по тексту СПД
ОСОБА_1.)

про стягнення
4091,58 грн.

В
С Т А Н О В И Л А:

20.04.07р. ВАТ „ЕК Одесаобленерго”
звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до СПД ОСОБА_1.
про стягнення з останньої 1975,39 грн. збитків від інфляції,  629,12 грн. -3% річних та пені в розмірі
1487,07 грн.

В ході розгляду справи 19.09.07р.
позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача збитки від
інфляції у сумі 1975,39 грн. та три відсотки річних у сумі 629,12 грн. у
зв'язку із простроченням оплати заборгованості у сумі:

- 5130,84 грн. за період з 05.01.05
р. по 25.05.05 р.,

- 9034,33 грн. за період з 26.05.05
р. по 30.06.05 р.

- 9444,78 грн. за період з 1.07.05
р. по 31.05.07 р. (а.с.8,9,48-49).

Рішенням господарського суду
Одеської області від 20.09.07р. (суддя Літвінов С.В.) позов ВАТ „ЕК
„Одесаобленерго” задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 1975,39
грн. -збитків від інфляції, три відсотки річних у сумі 629,12 грн.,  102 грн. державного мита та 118 грн. витрат
на ІТЗ судового процесу.

До вказаного висновку місцевий
господарський суд дійшов з огляду на те, що позивачем доведено належними
доказами факт прострочення грошової заборгованості відповідача у спірний
період, а тому відповідно із ст.625 ЦК України з останнього стягнуто збитки від
інфляції та 3% річних у вищезазначених сумах.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду СПД ОСОБА_1. звернулась до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
місцевого господарського суду від 20.09.07р. та припинити провадження у справі,
оскільки воно прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального та
процесуального права, а також при недоведеності і неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи.

Так, скаржник вважає, що місцевий
господарський суд при вирішенні даного спору безпідставно не врахував вимоги
ст.229 ГК України та Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань”, які за прострочення грошового зобов'язання не
передбачають стягнення збитків від інфляції та 3% річних з суб'єктів
господарювання.

На думку скаржника стаття 214 ЦК
України 1963 р. та ст.625 ЦК України 2003 р. є аналогічними за змістом і
регулюють одні і ті ж суспільні відносини, тому дія ст.625 ЦК України не
поширюється на правовідносини, що виникають з прострочення виконання грошового
зобов'язання, пов'язаного з оплатою населенням комунальних послуг. За таких
обставин місцевий господарський суд, приймаючи рішення по даному спору
неправомірно застосував вимоги ст.625 ЦК України.

Позивач відзив на апеляційну скаргу
не надав, але його представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржене рішення місцевого господарського суду без
змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного
законодавства, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, такими, що
суперечать вимогам ст.229 ГК України, Закону України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” та ст.625 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши
правильність юридичної оцінки судом 1 інстанції встановлених фактичних обставин
справи і застосування норм матеріального та процесуального права,  судова колегія приходить до наступного.

18.05.2004 року між ВАТ „ЕК
„Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж та СПД ОСОБА_1.
укладено договір № Ю-5402 про постачання електричної енергії разом з додатками,
які є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 9.4 Договору,
строк його дії сторонами встановлений до „31” грудня 2004 року, набирає
чинності з дня його підписання та уважається продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. В матеріалах справи
відсутні будь-які заяви сторін про припинення дії Договору або перегляд його
умов, а тому вищевказаний Договір станом на дату розгляду справи у суді є
дійсним і обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов вищевказаного
Договору, позивач зобов'язався відпускати відповідачу електричну енергію у
відповідності з встановленими даним Договором умовами та величинами споживання
електричної енергії, а відповідач сплачувати за фактично використану електричну
енергію.

Згідно із п.2 додатку №5 до
договору від 18.05.04 р. споживач до 9-10 числа, що передує розрахунковому
періоду, здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100%
заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії. Остаточний
розрахунок за активну електроенергію здійснюються споживачем самостійно на
протязі 5 днів після дати виписки рахунку.

29.12.2004 р., 19.05.05 р.,
22.06.05 р. ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” виставило Споживачу відповідно
рахунки-фактури № 5402/1 за спожиту електроенергію:

- у грудні 2004 р. у сумі 5130,84
грн. із строком оплати до 5.01.05 р.

- у травні 2005 р. у сумі
9034,33  грн. із строком оплати до
26.05.05 р.

- у червні 2005 р. у сумі 9444,78
грн. із строком оплати до 01.07.05 р.

Вищезазначені рахунки відповідач у
встановлені строки не сплатив, у зв'язку із чим ВАТ „ЕК Одесаобленерго”
звернулося із позовом до відповідача про стягнення 9444,78 грн., який рішенням
господарського суду Одеської області від 16.02.07 р. по справі №4/504-06-12781
задоволено. При цьому як вбачається з цього рішення судом встановлено, що борг
у сумі 9444,78 грн. виник за спожиту електроенергію у період з 1.12.2004 р. по
1.07.05 р. і складається із заборгованості за грудень 2004 р. у сумі 5130,84
грн., за травень 2005 р. у сумі 3903,49 грн., за червень 2005 р. у сумі 410,45
грн. (5130,84+3903,49+410,45=9444,78).

Відповідно із ст.35 ГПК України
факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи,
не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Як вбачається із розрахунку
позовних вимог ВАТ „ЕК Одесаобленерго” по даній справі збитки від інфляції та
3% річних нараховані на грошову заборгованість у сумі 5130,84 грн. за період з
5.01.05 р. по 25.05.05 р. і у сумі 9034,33 грн. за період з 26.05.05 р. по
31.05.05 р., тобто за періоди по яким відповідач прострочив оплату грошової
заборгованості і відповідно збитки від інфляції за спірний період складають
1975,39 грн., 3% річних -629,12 грн.

Згідно із ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вимоги вищезазначеної
статті ЦК України, а також наявні у матеріалах справи докази, судова колегія
вважає, що місцевий господарський правомірно задовольнив позов ВАТ „ЕК
Одесаобленерго”, а відповідно із цим відсутні підстави для скасування оскарженого
рішення суду 1 інстанції та задоволення апеляційної скарги СПД ОСОБА_1.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі,  оскільки вони суперечать змісту вимог ст.229
ГК України, Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань” та ст.625 ЦК України.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати
по сплаті держмита за розгляд
апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись
ст.ст. 49,99,101-105 ГПК  України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
рішення господарського суду Одеської області від 20.09.07р. -без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя
М.С. Петров

Суддя                                                                   С.І. Колоколов

Суддя
Г.П.  Разюк