ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.07

Справа № 14/303-07.

за
позовом:           Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нове покоління»

до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1

про
стягнення 468 грн. 31 коп.

Суддя Миропольський С. О.

Представники:

Від
позивача: Жемчугова М.В.

Від
відповідача: ОСОБА_1

Суть
спору:  позивач просить суд стягнути
заборгованість в розмірі 468 грн. 31 коп., в
тому числі: 322 грн. 97 коп. - основного боргу, що виникла внаслідок
неналежного виконання умов договору довгострокової поставки продуктів від
01.01.2004р., 116 грн. 27 коп. інфляційних збитків та 29 грн. 07 коп. 3%
річних.

Відповідач
письмового відзиву на позов не подав  в
судовому засіданні додаткових клопотань та заяв не надавав.

Позивач
подав уточнення до позовних вимог, та просить суд стягнути з відповідача на
свою користь 265 грн. 65 коп.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав:

01.01.2004р.
у відповідності до договору про довгострокові поставки продуктів харчування,
позивач поставляв відповідачу продукцію на підставі видаткових накладних копії
яких знаходяться в матеріалах справи.

Пунктом
2.2.3 вищезазначеного договору передбачено, що відповідач повинен здійснювати
оплату за поставлений товар на протязі 7 календарних днів з моменту поставки,
але відповідач в порушення вимог вказаного договору своєчасно та в повному
обсязі не розрахувався.

Після
проведеної звірки взаємних розрахунків з'ясувалось, що відповідач частково
розрахувався за поставлений товар і його заборгованість складає 265 грн. 65
коп.

Відповідно
до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється
у три роки.

Стаття
261 ЦК України передбачає перебіг позовної давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли
у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Відповідно
до ст. 267 Цивільного кодексу України
особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має
права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не
знала про сплив позовної давності.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд
визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає
захисту.

Зважаючи
на те, що правовідносини поставки між сторонами здійснювались на початку 2004
року, то відповідно до ст. 692
Цивільного кодексу України право пред'явлення вимоги про виконання
зобов'язання по оплаті товару у позивача виникло на початку 2004 року (після прийняття
товару).

Враховуючи
вищевикладене, перебіг строку позовної давності ТОВ “Нове покоління” до
приватного підприємця ОСОБА_1про стягнення заборгованості за договором поставки
здійснювався з початку 2004 року та відповідно сплив у 2007 році.

На
підставі вищевикладеного суд вважає, що позивач
звернувся до суду з даними вимогами з пропуском 3-х річного строку
позовної давності. Клопотання про його поновлення, позивач не подав, а
господарський суд не вбачає для цього підстав,
в зв'язку з чим позовні вимоги з урахуванням ст. 267 Цивільного кодексу
України не підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 258, 260, 261, 267 Цивільного
кодексу України,  ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову - відмовити.