Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 р.                                                          Справа № 33/315-06

Колегія суддів у складі:

головуючого  судді Могилєвкін Ю.О., судді –Пушай В.І., Плужник О.В.

при секретарі –Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача – Лагус М.В.

відповідача –Кімстачьов С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача  (вх. № 406Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. по справі             № 33/315-06

за позовом –ТОВ «Просвітньо-виробничо-комерційної фірми «Сяйво», м.Ніжин

до ПП фірми «Біотехнологія», м.Харків

про стягнення 22450,77 грн., -

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. (суддя Прохоров С.А.) № 33/315-06 відмовлено позивачу за первісним позовом в задоволенні клопотання про залишення без розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі –відмовлено. Заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено. Скасовано рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. по справі № 53/271-05 в частині задоволення позовної заяви ТОВ «ПВКФ «Сяйво»щодо стягнення з ППФ «Біотехнологія»на користь ТОВ «ПВКФ «Сяйво»15065,00 грн. штрафу та 7385,77 грн. пені.  Прийнято нове рішення за первісною позовною заявою, яким відмовлено відповідачу у задоволенні позовних вимог. Судові витрати за первісним позовом залишено на позивача. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. по справі № 53/271-05 залишено без змін. Припинено стягнення згідно наказу господарського суду Харківської області по справі № 53/271-05 від 17.08.2006 р. Стягнуто з ТОВ «Просвітньо-виробничо-комерційної фірми «Сяйво»на користь ПП фірми «Біотехнологія»112,26 держмита за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Рішення мотивовано з тих підстав, що договір № 905-128 від 05.08.2005 р. є неукладеним, а саме тому не може викликати жодних наслідків у вигляді виникнення прав та обов’язків сторін.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погоджується, просить його скасувати рішення суду першої інстанції від 25.12.2006 р., а рішення від 22.02.2006 р. –залишити без змін та стягнути з заявника витрати по сплаті держмита у сумі 112,26 грн.

В підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, позивач вказує на те, що суд першої інстанції виніс рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Одним з таких порушень, позивач вважає те, що заявник взагалі не мав правових підстав для звернення до суду із заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами, що протирічить ст.ст.112; 113 ГПК України.

Крім того, позивач зазначає, що заявник на момент подання позовної заяви перебував в процесі припинення діяльності, в зв’язку зі своєю реорганізацією шляхом перетворення. Правонаступником підприємства є ТОВ «Техніком плюс», про що свідчать протокол зборів засновника ПП фірма «Біотехнологія»№ 1 від 25.09.2006 р. та документи ДВС Жовтневого району м.Харкова. Таким чином, відповідно до ст.1 ГПК України, у юридичній особі, яка припинилася – відсутня правосуб’єктність, з чого слідує, що така юридична особа не могла бути стороною в господарському спорі.

Також, позивач зазначає, що рішення від 22.02.2006 р. було визнано таким, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, нормам матеріального та процесуального права та залишено у силі Вищим господарським судом України від 26.07.2006 р.

Відповідач апеляційну скаргу позивача просить вважати незаконною та необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення від 22.02.2006 р. –скасувати.

В супереч доводів позивача, відповідач вказує на те, що 11.09.2006 р. судом першої інстанції було винесено рішення по справі № 47/483-06 за позовом ППФ «Біотехнологія»до ТОВ «ПВКФ «Сяйво»про визнання угоди недійсною. Зазначеним рішенням було встановлено, що сторонами не досягнуто згоди зі всіх необхідних умов договору № 905-128 від 05.08.2005 р., що є обов’язковим, відповідно до положень ч.2 ст.180 ГК України. Тому, згідно ч.8 ст.181 ГК України, вказаний договір визнано неукладеним.

Відповідач посилається також на те, що підставою для перегляду та скасування рішення може бути достовірно відомі матеріально-правові факти, які стали відомі після винесення рішення по справі № 53/271-05. Отже, посилання позивача на пропуск відповідачем строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є безпідставним.

Перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин справи, докази по справі, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. та прийняття нового рішення з наступних підстав.

Господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2005 р. між сторонами був підписаний (укладений) договір купівлі-продажу олії лляної № 905-128.

Саме невиконання умов зазначеного договору стало підставою для звернення ТОВ «Просвітньо-виробничо-комерційної фірми «Сяйво»з позовом до ПП фірми «Біотехнологія»про стягнення штрафних санкцій.

Тобто про наявність зазначеного договору ПП фірма «Біотехнологія»знало ще при розгляді первісного позову.

Як вбачається з матеріалів справи за Договором купівлі-продажу олії лляної № 905-128, З0 серпня 2005 року Заявником було отримано партію олії 23 тонни, на загальну суму 94 300 грн., що підтверджується накладною № 149 від 30.08.2005р. та довіреністю серія ЯКП № 099594 від 30.08.2005 р.

Заявник здійснив оплату зазначеної частини продукції:

09.08.05 р. - було сплачено 75 440 грн.,

05.09.05 р. - 10 000 грн.,

07.09.05 р. - 8 860 грн.

і це підтверджується виписками банку від 09.08.2005 р., від 05.09.2005 р., від 07.09.2005 р.

Таким чином, ПП фірма «Біотехнологія»сплатило загалом 94 300 гри. за Договором купівлі-продажу олії лляної № 905-128 від 05.08.2005 р.

Тобто частина зустрічних зобов'язань по Договору купівлі-продажу олії лляної № 905-128 від 05.08.2005 р. була виконана і своїми діями ПП фірма «Біотехнологія»підтвердила наявність спірного договору .

При розгляді первісного позову місцевим господарським судом було надано оцінку спірному договору, відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. по справі № 53/271-05, в якій брали участь ті самі сторони, котре було залишено у силі Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2006 р.

Саме, у мотивувальній частині Рішення від 22.02.2006 р., яке вступило в законну силу зазначено: «... господарським судом встановлено, що 05 серпня 2005 року між ТОВ ПВКФ "Сяйво" та ППФ "Біотехнологія було укладено Договір купівлі-продажу олії лляної №905-128....

07          серпня 2005 року додатковою угодою збільшено кількість продукції з 23 тонн до 69 тонн та домовлено узгоджувати ціни та строки відвантаження окремими специфікаціями. ...

08          серпня   2005 року  за  специфікацією,   оформленою  як   додаток  №1   до Договору, встановлено ціну на партію23 тонни 4100 грн/тн та строк відпуску 23.08.2005 р.

11 серпня 2005 року за специфікацією, оформленою як додаток №2 до Договору встановлено ціну на партію 46 тонн 4500 грн/тн та строк відпуску вересень 2005 року».

Таким чином, судом було встановлено юридичний факт, що спірний договір було сторонами укладено.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На підставі викладеного не може вважатись нововиявленими обставинами рішення місцевого господарського суду від 11 вересня 2006 року, регулятивна частина котрого не містить факту недійсності (відсутності) договору, дійсність та укладання котрого підтверджені попереднім рішенням Господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. по справі № 53/271-05, в якій брали участь ті самі сторони і, котре було залишено у силі Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2006 р.

В зв’язку з вищевикладеним, рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. прийнято без урахувань фактичних обставин справи та діючого законодавства, невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню та задоволенню апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись  ст.ст. 101, 104, 105, 112 ГПК України, судова колегія, -                              постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити. Рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. по справі № 33/315-06 скасувати. В задоволенні заяви ППФ Біотехнологія про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 22.02.2006 р. по справі № 53/271-05 - відмовити. Стягнути з ПП фірми «Біотехнологія»на користь ТОВ «Просвітньо-виробничо-комерційної фірми «Сяйво»- 112,26 грн. держмита за подання апеляційної скарги. Наказ доручити видати господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя                                                                   Могилєвкін Ю.О.

судді                                                                   Пушай В.І.

Плужник О.В.