ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"22" листопада 2007 р.                                        Справа № 17/342

м. Чернігів                                                                                                «22 »листопада 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: Шаргородський Ю.П. –старш. держподатінспектор, дов.№2296/9/10 від 18.12.06р.

Представника відповідача: не з’явився.

Представника третьої особи: Руденок Л.М. – начальник юр. відділу, дов.№1 від 12.02.07р.;

матеріали справи №17/342

ЗА ПОЗОВОМ: Чернігівської міжрайонної державної  податкової інспекції

14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 6

ТРЕТЯ ОСОБА, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача: Головне управління Державного казначейства України у Чернігівській області в особі Управління Державного казначейства у Чернігівському районі

14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 27

ДО ВІДПОВІДАЧА: Товариства з обмеженою відповідальністю "Слабинське"

15555,  Чернігівський район, с. Слабин, вул. Пролетарська

Про стягнення 481,40 грн.

СУТЬ СПОРУ :

Чернігівська МДПІ звернулась з позовною заявою до ТОВ “Слабинське” про стягнення заборгованості по отриманих бюджетних позичках на загальну суму 481,40 грн., в тому числі 40,93 грн. пені.

Відповідач відзив на позовну заяву або письмові пояснення суду не надав, представника для участі в судовому засіданні не направив, хоча двічі був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення №664290 та №675780 свідчить про вручення ухвали та повісток 23.10.2007р. та 03.11.07р.). За таких обставин, неявка представника Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представників Позивача та Третьої особи, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України “Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році” №1953 від 10.12.98р., розпорядження Чернігівської райдержадміністрації №248 від 03.05.1999р. та згідно договору б/н від 03.05.1999р. про забезпечення матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році, укладеного між відділенням Державного казначейства у Чернігівському районі та КСП ім. Фрунзе, останнім була отримана фінансова допомога у розмірі 2000 грн.

Отримана КСП ім. Фрунзе фінансова допомога в повному обсязі не повернута.

Згідно п.3. статуту ТОВ “Слабинське”, зареєстрованого розпорядженням голови Чернігівської райдержадміністрації від 26.02.01р. №109, Товариство створене в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником СВК ім. Фрунзе, який в свою чергу згідно п.п.2.1 статуту СВК ім.Фрунзе, зареєстрованого розпорядженням голови Чернігівської райдержадміністрації від 28.03.2000р. №205 був створений в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником КСП ім. Фрунзе .

Згідно ст.2 Закону України “Про врегулювання заборгованості за бюджетними позичками, наданими державним та іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання через обслуговуючі, заготівельні і переробні підприємства, та реструктуризацію заборгованості зі сплати податків і зборів(обов'язкових платежів) переробних підприємств агропромислового комплексу” від 18 січня 2001 року за N2237-III:

“Реструктуризується на 8 років з виплатою щороку рівними частинами починаючи з 1 січня 2004 року решта заборгованості державних та інших сільськогосподарських підприємств усіх форм власності і господарювання, не врегульованої відповідно до статті 1 цього Закону, а також обслуговуючих, заготівельних та переробних підприємств, з якими такі сільськогосподарські підприємства уклали угоди на закупівлю зерна до державних ресурсів за державним замовленням (контрактом), за станом на 1 січня 2000 року за отримані ними в 1994-1999 роках бюджетні позички, включаючи грошові аванси та натуральні насіннєві і фуражні позички, зерно державних ресурсів та державних резервів, використане для придбання матеріально-технічних ресурсів, крім заборгованості за імпортну техніку, коштів, використаних не за цільовим призначенням, та сум, що підлягають врегулюванню відповідно до вимог статті 1 цього Закону і статті 2 Закону України "Про списання заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) платників податків у зв'язку з реформуванням сільськогосподарських підприємств”.

На підставі даного Закону та Порядку визначення переліку підприємств та урегулювання відповідних сум заборгованості за бюджетними позичками, наданими державним та іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання через обслуговуючі, заготівельні і переробні підприємства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства фінансів України від 11.07.2001р. за N207/335, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 липня 2001р. за N602/5793, управлінням сільського господарства і продовольства Чернігівської райдержадміністрації, Управлінням Державного казначейства у Чернігівському районі з одного боку та ТОВ “Слабинське” з іншого, було складено протокол від 30.07.02р. урегулювання заборгованості по бюджетних позичках, відповідно до якого заборгованість Відповідача складає по Постанові КМУ  №1953 –2000 грн.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2002р. N186-р “Про погодження сум заборгованості, що підлягають урегулюванню згідно із Законом України "Про врегулювання заборгованості за бюджетними позичками, наданими державним та іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання через обслуговуючі, заготівельні і переробні підприємства, та реструктуризацію заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) переробних підприємств агропромислового комплексу":

“Погодитися з пропозицією Мінагрополітики щодо урегулювання сум  заборгованості  відповідно до статей 1, 2 і 5 Закону України "Про врегулювання заборгованості за бюджетними позичками, наданими державним  та  іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і  господарювання  через  обслуговуючі,  заготівельні  і переробні  підприємства,  та  реструктуризацію  заборгованості  зі сплати  податків і зборів (обов'язкових  платежів)   переробних підприємств агропромислового комплексу" шляхом реструктуризації на  8  років  з  виплатою   щороку   рівними частинами  починаючи з 1 січня 2004 р.  залишку сум заборгованості державних та інших  сільськогосподарських  підприємств  усіх  форм власності і господарювання,  не врегульованої відповідно до статті 1 зазначеного  Закону,  а  також  обслуговуючих,  заготівельних  і переробних   підприємств,   з   якими   такі  сільськогосподарські підприємства уклали угоди на закупівлю зерна до державних ресурсів за державним  замовленням (контрактом),  станом на 1 січня 2000 р. за отримані ними в 1994-1999  роках  бюджетні  позички,  включаючи грошові  аванси  та натуральні насіннєві і фуражні позички,  зерно державних  ресурсів  та  державних  резервів,   використане,   для придбання матеріально-технічних ресурсів, згідно з додатком 2.

Мінагрополітики  разом  з  Мінфіном  затвердити  до  кінця поточного  року графіки погашення кожним підприємством (установою, організацією) сум реструктуризованої  заборгованості   починаючи з 1 січня 2004 року.”

На підставі викладеного, начальником управління сільського господарства і продовольства Чернігівської райдержадміністрації затверджено графік погашення Відповідачем вищевказаної суми заборгованості по бюджетних позичках, починаючи з 2004 року.

Згідно даних графіку ТОВ “Слабинське” мало сплачувати до Державного бюджету у 2004-2011 роках по Постанові КМУ №1953 –250 грн. щорічно.

Відповідно до п.2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1999р. N125-р:

“Мінфіну та Державній податковій адміністрації забезпечити стягнення з підприємств і організацій  агропромислового  комплексу простроченої заборгованості з наданих державою бюджетних позичок, у тому числі у формі товарного кредиту, для закупівлі сільськогосподарської продукції за державним замовленням, а також заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, та інших зобов'язань, гарантованих державою, відповідно до статей 22 і 34 Закону України "Про Державний бюджет України  на 1999 рік".

Функції із стягнення зазначеної заборгованості покласти на Державну податкову адміністрацію.”

Відповідно до та ст.24 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, ст.24 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, ст.22 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, ст.21 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” визнано органи державної податкової служби України органом стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою  або  під  державні  гарантії, та бюджетними позичками.”

Згідно позову та подання УДК у Чернігівському районі №519 від 01.10.07р. заборгованість ТОВ “Слабинське” по бюджетній позичці, наданій згідно Постанови КМУ №1953 від 10.12.1998р., становить 250 грн. за 2006 рік та 187,47 грн. за січень –вересень 2007 року.

Доказів сплати даної суми заборгованості, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, ТОВ “Слабинське” не надано.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення з Відповідача 437,47 грн. бюджетної позички є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, у зв’язку з несвоєчасною сплатою реструктуризованої заборгованості ТОВ “Слабинське” булла нарахована пеня в сумі 40,93 грн.

Як вбачається з п.5.2. Договору б/н від 03.05.1999р. про забезпечення матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році, укладеного між відділенням Державного казначейства у Чернігівському районі та КСП ім. Фрунзе, на підставі якого останнім була отримана фінансова допомога у розмірі 2000 грн., несвоєчасне повернення фінансової допомоги або нецільове використання тягне за собою застосування санкцій, передбачених чинним законодавством.

Ухвалою суду від 22.10.07р. від Позивача та Третьої особи витребовувалося письмове обґрунтування наявності підстав (відповідний пункт Договору чи норма Закону, іншого нормативного акту) для нарахування пені.

Як зазначено в позові та пояснено представниками Позивача та Третьої особи, пеня нарахована відповідно до Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами ДПС, затвердженої наказом ДПА України №290 від 11.06.03р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №522/7843 від 27.07.03р.

Таким чином, дана інструкція передбачає саме порядок, а не підстави нарахування пені.

Також, представник Позивача посилається на Закони України «Про Державний бюджет на 1999 рік» та «Про Державний бюджет на 2007 рік». Так, зокрема, ст.34 Закону України «Про Державний бюджет на 1999 рік», в 1999 році для стягнення заборгованості перед Держбюджетом по бюджетних позичках застосовується порядок, передбачений законодавством для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів.

Разом з тим, згідно позову та графіку заборгованість на даний момент стягується за 2006, січень-вересень 2007 років, а не за 1999 рік.

Крім того, Позивачем та Третьою особою не наведено норм чинного законодавства, які б чітко зазначали, що за несвоєчасну сплату бюджетних позичок боржнику нараховується пеня відповідно до ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181-ІІІ, або визначали б, що стягнення боргу в порядку стягнення боргів по податках здійснюється з відповідним нарахуванням пені.

Ототожнення Позивачем та Третьою особою порядку стягнення з порядком нарахування пені суд вважає довільним та безпідставним трактуванням на власний розсуд норм чинних Законів.

За таких обставин позов в частині стягнення 40,93 грн. пені задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а  відповідачем  -  фізична  чи  юридична  особа,  судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Слабинське” (15555, Чернігівський район, с. Слабин, вул. Пролетарська, код 03800066, р/р8 в ЗАТ „Полікомбанк”, МФО 353100) в дохід Державного бюджету (р/р0522, банк УДК в Чернігівській області, МФО 853592, одержувач: Державний бюджет Чернігівського району, призначення платежу: „Повернення бюджетної позички, отриманої згідно постанови КМУ №1953 від 10.12.1998р.  за період 2005-2006р. та січень-вересень 2007 р.”) 437 грн. 47 коп. заборгованості по бюджетних позичках, наданих в грошовій формі згідно постанови Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.1998р.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

3. В решті позову відмовити.

4. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

6. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                          І.В. Кушнір