РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2007 р.
Справа № 16/180-3031

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Хоми С.О.

Розглянув справу

За позовом  Прокурора Дарницького району м.Києва вул. Каунаська, 3-В, м.Київ в інтересах держави    в особі Міністерство аграрної політики України    в особі Корпорація "Українська універсальна агропромислова біржа"

до відповідача  Приватного підприємства Агрофірми "Медобори" с. Скоморохи,  Тернопільського району  Тернопільської області

За участю представників сторін:

Позивача: Святина В.А. - представник, довіреність №4 від 16.07.07 року.

Відповідача: Пшик В.М. - адвокат, доручення № 265 від 25.07.07 року; Климович Л.А. –гол. бухгалтер, доручення № 266 від 08.08.2007р..

Прокуратури: Савка М.В. - прокурор, посвідчення №16 дійсно до 13.06.2008 року.

Суть справи:

Ухвалою суду від 26 липня 2007 року розгляд справи було відкладено на 09.08.2007 року на 11 год. 30 хв. у відповідності до п.п. 1,2,3 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою суду від 09 серпня 2007 року розгляд справи було відкладено на 23.08.2007 року на 10 год. 30 хв. у відповідності до п.п. 2,3  ч.1 ст.77 ГПК України.

Прокурор Дарницького району м.Києва вул. Каунаська, 3-В, м. Київ звернувся в господарський суд з позовом в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Корпорації "Українська універсальна агропромислова біржа", вул. Виставкова, 1, с.Чубинське, Бориспільського району, Київської області про вилучення комбайна «Джон Дір»М -9500 шасі НО 9500х666812 двигун RG 6076Н577134 з незаконного володіння, які знаходяться у Приватного підприємства Агрофірми "Медобори" с. Скоморохи,  Тернопільського району  Тернопільської області та стягнення з Приватного підприємства Агрофірми "Медобори" с. Скоморохи,  Тернопільського району  Тернопільської області             в доход державного бюджету 433580 грн. 38 коп. коштів, що надійдуть в рахунок погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і надати для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва, переданої сільгоспвиробникам та іншим суб»єктам господарювання.

Як зазначає прокурор в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем умов договору № 18 від 30.06.1996р. про поставку  сільгосптоваровиробнику зернозбиральних комбайнів фірми «Джон Дір»на умовах розстрочки платежу та поставку в рахунок держрезерву сільгосппродукції, як плати за одержану техніку.

В судовому засіданні представник прокуратури заявлений позов підтримав повністю.

Також в судовому засіданні представник позивача позов, заявлений прокурором дарницького району в його інтересах, підтримав повністю.

Відповідач у відзиві на позов та його повноважний представник  в судовому  засіданні проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, зокрема, посилаючись на те, що  оспорюваний зернозбиральний комбайн «Джон-Дір»рік випуску 1995, Н-009500х666812, двигун RG 6076Н57 14.03.2004р. був вилучений Тернопільською філією НАК «Украгролізинг»згідно акту за № 11 вилучення сільськогосподарської техніки.

.

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,29,81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників сторін та прокуратури.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника прокуратури, пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив наступне.          Як зазначає прокурор в позовній заяві, Постановою Кабінету міністрів України «Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою»№ 166 від 07.02.1996р. з наступними змінами, на корпорацію «Украгропромбіржа»покладено виконання функцій державного агента з отримання і використання кредитів для закупівлі зернозбиральної техніки фірми «Джон Дір», поставки її сільськогосподарським товаровиробникам  та іншим суб»єктам  господарювання на умовах розстрочки платежу терміном на 5 років.

На виконання зазначеної постанови з урахуванням змін, внесених відповідно до зовнішньоторгівельного контракту купівлі-продажу від 9 червня 1995 року, укладеного між корпорацією "Украгропромбіржа" і американською фірмою "Джон Дір", за рахунок кредитів США, залучених під гарантії Уряду України, в 1996-1997 роках корпорацією в Україну поставлено 1000 одиниць зернозбиральних комбайнів. Тобто, одержувачами іноземного кредиту у товарній формі, залученого під державні гарантії, є господарства одержувачі техніки "Джон Дір".

Згідно Постанови КМУ № 234 від 20 березня 1997 року, 22 серпня 1997 року Наказом № 14/185/56 Міністерства агропромислового комплексу України, міністерства фінансів України, ДАК «Хліб України»затверджено «Порядок передачі сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб'єктам господарювання зернозбиральної техніки фірми «Джон Дір»та проведення розрахунків за отриману ними техніку і поставки до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення та погашення кредитів», зареєстрований в Міністерстві юстиції 10 вересня 1997 року № 388/2192 (далі «Порядок»).

Постановами Кабінету Міністрів України № 234 від 20.03.97 р., № 2057 від 23.12.98 р., № 500 від 16.03.2000 р. та вищезгаданим «Порядком»визначено, що відшкодування витрат державного бюджету, пов'язаних з виконанням державою гарантії для придбання зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір", здійснюється безпосередньо одержувачами і власниками зазначеної техніки. Саме такі зобов'язання одержувачів зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір" передбачені договорами про поставку цієї техніки сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб'єктам господарювання на умовах розстрочки платежу.

В п.13 «Порядку»визначено: в разі невиконання протягом 6 місяців після встановленого терміну зобов'язань по розрахунках за отриману Техніку, відшкодування відсотків по всіх витратах на обслуговування іноземних кредитів та витрат Постачальника на виконання робіт вказаних в п.2 цього ж «Порядку»та передбачених договором поставки, Товаровиробник зобов'язаний повернути отриману Техніку Постачальнику та сплатити штраф, передбачений договором поставки Техніки. Без офіційного погодження з Постачальником Товаровиробник не має права здійснювати відчуження та заставу отриманої Техніки.

Згідно з п.2 «Порядку»у разі коли позичальник не в змозі погасити заборгованість за кредитами коштами, розрахунки здійснюються відповідно до законодавства шляхом передачі для реалізації сільськогосподарської продукції та іншого ліквідного майна за узгодженими цінами та передачі у державну власність техніки, придбаної за рахунок кредитів, для її подальшої передачі у фінансовий лізинг на умовах визначених законодавством.

Пунктом 20 Порядку на Корпорацію «Украгропромбіржа»покладено обов'язок по забезпеченню високоефективного використання с/г техніки.

Враховуючи те, що постановами Кабінету Міністрів України № 234 від 20 березня 1997 р., № 2057 від 23 грудня 1998 р., визначено, що відшкодування витрат державного бюджету, пов'язаних з виконанням державою гарантійних зобов'язань за іноземними кредитами, залученими під державні гарантії для придбання зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір", здійснюється безпосередньо одержувачами техніки, а в разі неможливості погасити заборгованість коштами - підлягає поверненню в натурі та п.13 «Порядку»повернення Техніки Постачальнику та сплата штрафу не звільняють Товаровиробника від виконання зобов'язань по розрахунках згідно з договором поставки.

Як слідує з матеріалів справи, 30.06.1996р. між Корпорацією "Украгропромбіржа" надалі «Постачальник»в особі президента Тимченко В.Н., що діє на підставі статуту з однієї сторони та Колективним сільськогосподарським підприємством «Нове життя»надалі – «Товаровиробник» в особі голови правління Крупніцького В.Г., що діяв на підставі статуту з другої сторони укладено договір № 17 про поставку сільгоспотоваровиробнику зернозбиральних комбайнів фірми "Джон Дір" на умовах розстрочки платежу та поставку в рахунок держрезерву сільгосппродукції, як плати за одержану техніку.

Згідно  п.2.1 розділу 2 Договору Постачальник зобов»язався поставити і передати Товаровиробнику до 01.07.1996р. комбайн М-9500 в кількості одна штука по ціні 163183,4 дол.США; жатку для зернових  Ф-22 –в кількості одна штука по ціні 21267,8 дол. США, жатку для кукурудзи 893 –в кількості одна штука по ціні 36763,2 дол. США та запасні частини  на суму 12328,8 дол. США; всього на суму 233544,0 дол.США.

Товаровиробник, в свою чергу згідно п.3.1  розділу 3 договору зобов»язався прийняти від постачальника техніку по акту передачі-приймання та взяти її на баланс. А згідно п.3.2 зобов»язався поставити хлібоприймальному підприємству для розрахунків з Корпорацією «Украгропромбіржа»за отриману техніку, за обслуговування кредиту протягом шести років (з 1996р. по 2001р.) 2031 т продовольчого зерна м»якої пшениці 3-го класу в  строки не пізніше 1 жовтня щорічно.

Згідно акта № 17 від 30.06.1996 р. передачі-приймання зернозбиральних комбайнів фірми "Джон-Дір", СС «Медобори»прийняло комбайн фірми "Джон Дір" М-9500 шасі НО 9500x666746, двигун RG 6076Н576811 в кількості одна штука, жатку для зернових в кількості одна штука та жатку для кукурудзи в кількості одна штука згідно накладної № 10 та на підставі довіреності № 326 від 27.06.1996р..

Крім того, 30.06.1996р. між тими ж сторонами був укладений договір застави  № 17, статтею 1.1 якого сторони обумовили, що Заставодавець –СС «Медобори»заставляє належне  йому майно, а саме продовольче зерно та іншу сільськогосподарську продукцію та продукти переробки у кількості 2031 т всього на суму 233544 дол. США, яка буде вирощуватися в період з 1996 по 2001роки на підставі укладеного між сторонами договору № 17 від 30.06.1996р. поставки техніки на умові розстрочки платежу терміном на 6 років.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Фактично договір поставки є договором продажу товару у розстрочку, відповідно до якого суб'єкт господарювання зобов'язується передати обумовлений договором товар, а покупець провести розрахунки за товар в строки і в розмірах, передбачених цим договором.

Ст. 694 Цивільного кодексу України передбачає випадок, коли покупець прострочив оплату проданого товару, тобто не виконав свій обов'язок щодо оплати товару у визначений договором строк. У такому випадку продавець має право вимагати від покупця повернути товар, який він не оплатив.

Статтями 526, 530 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін у відповідності із законом, актом панування, договором а при відсутності такої вказівки - у відповідності з звичайно пред»явленими вимогами.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України №435-ІV від 16.01.2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а Договір №17, укладений між Корпорацією „Украгропромбіржа” та СС „Медобори”, правонаступником якої є сільське господарство товариство з обмеженою відповідальністю „Медобори”, правонаступником якого є приватне підприємство „Агрофірма „Медобори” 30.06.1996 року (на даний момент діяв Цивільний кодекс УРСР, затверджений Законом Української РСР №1540-06 від 18 липня 1963 року „Про затвердження Цивільного кодексу Української РСР”).

Згідно п.5.3 розділу 5 Договору договір набирає чинності з моменту підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Як вбачається із п.2.1 розділу 2 та п.3.2 розділу 3, п.4.1 розділу 4 Договору відповідно Постачальник (Продавець) зобов’язується поставити і передати Товаровиробнику до 01.07.96 року техніку; Товаровиробник (Покупець) зобов’язувався поставити хлібоприймальному підприємству для розрахунків з  Корпорацією „Украгропромбіржа” за отриману техніку, за обслуговування кредиту протягом шести років 2031т продавального зерна м’якої пшениці 3-го класу в строки не пізніше 1 жовтня щорічно (1996-2001рр); хлібоприймальне підприємство зобов’язувалось прийняти від „Товаровиробника” протягом 6-ти років всього 2031т продовольчого зерна м’якої пшениці 3-го класу (1996-2001рр). Тобто, остаточна дата розрахунку 30 червня 2001 року. Як вбачається із розрахунку №96-01/97-04 від 13.06.07 року позовних вимог, складений станом на  01.04.2007 року, який долучений до матеріалів справи, за період з 2000-2007 рр. розрахунки взагалі не проводились; до 2000р. вбачається часткове проведення розрахунків за отриману зернозбиральну техніку.

Таким чином, з врахуванням п.5.3 розділу 5 Договору №17 від 30.06.1996 року до прав та обов’язків сторін, які виникли згідно даного договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Як вбачається із Договору №17 від 30.06.1996 року між сторонами договору склались відносини поставки сільгосптоваровиробнику зернозбиральної техніки на умовах розстрочки платежу шляхом поставки  в рахунок держрезерву сільгосппродукції як плати за одержану техніку.

Відносини поставки регулюються параграфом 3 „Поставка” та параграфом 1 „Загальні положення про купівлю-продаж” глави 54 підрозділу 1 „Договірні зобов’язання” розділу ІІІ „Окремі види зобов’язання” Цивільного кодексу України.

Таким чином, відносини, які склалися між сторонами договору, регулюються Цивільним кодексом України. Крім того, в позовній заяві зазначено, керуючись ст.ст.526,530,694,695,712,806 Цивільного кодексу України вилучити у відповідача техніку –комбайн „Джон-Дір” та стягнути з відповідача кошти в сумі 433580 грн. 38 коп. У відповідності до ч.2 ст.1 ЦК України, зокрема, до бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Однак, як вбачається із позовної заяви, посилання на Бюджетний кодекс України відсутній.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 червня 2004 року закінчився строк позовної давності до пред’явлення позову до відповідача –ПП „Агрофірма „Медобори”, тобто до набрання чинності ЦК України з 1 січня 2004 року загальний строк пред’явлення позову, встановлений ст.71 ЦК Української РСР в три роки не сплив, а тому правила ЦК України про позовну давність застосовуються і до позову, заявленого прокурором Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Корпорації „Українська універсальна агропромислова біржа” до відповідача ПП „Агрофірма „Медобори”.

У відповідності до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у справі, зробленою до винесення ним рішення.

В судовому засіданні 23.08.07 року представником відповідача було заявлено клопотання про застосування позовної давності у відповідності до ст.267 ЦК України та відмову у позові у зв’язку із її спливом (клопотання без номера від 23.08.07 року додано до матеріалів справи у письмовому вигляді).

Відповідно представником позивача подано до матеріалів справи заява без номера та без дати про поновлення строку позовної давності для звернення до суду з позовом та визнання поважними причини пропуску строків позовної давності, а саме згідно ст.83 ЦК УРСР позовна давність не поширюється на вимоги організацій по поверненню майна з незаконного державного володіння колгоспів та інших організацій; підписання відповідачем угоди в 2001 році та акту звірки 08.06.07 року є діями, що підтверджують визнання боргу, а тому переривають перебіг строків позовної давності; позивачем по справі є прокуратура, яка не є стороною у взаємовідносинах, а тому не знала і не могла знати про порушене право держави та загрозу економічним інтересам держави.

У відповідності до параграфу 5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст.268 Цивільного кодексу України передбачає конкретний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється.

Угода без номера від 2001р. про порядок відшкодування витрат державного бюджету,  підписана повноважними представниками Корпорації «Украгролізинг»та с/г ТОВ «Медобори»не містить дати підписання, а кінцевий строк оплати за надану техніку – 30 червня 2001 року, з 1 липня  2001 року починається перебіг позовної давності, а відтак неможливо встановити чи переривався перебіг  позовної давності, чи угода була укладена до початку перебігу  позовної давності.

Крім того, акт звірки від 08.06.2007р., складений після спливу позовної давності, а саме після 30 червня 2004р., а відтак застосовувати ч.1 ст.264 щодо  переривання перебігу позовної давності шляхом вчинення особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку, в даному випадку не можливим. З огляду на те, що представником позивача зазначено в заяві, що позивачем  по справі є прокуратура , яка не є стороною у взаємовідносинах між корпорацією та відповідачем, тому не знала і не могла знати про порушене право, суд вважає за необхідне зазначити, що прокурором заявлений позов в інтересах корпорації «Украгропромбіржа», тобто позивачем по справі є корпорація «Украгропромбіржа»; прокурор згідно ст.29 ГПК України користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди; представником корпорації «Украгропромбіржа» підтримано в судовому засіданні заявлений прокурором позов в інтересах позивача, а відтак, слід вважати, що саме позивачем пропущено строк, передбачений ст.257 Цивільного кодексу України  для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Таким чином, суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності.

А відтак, згідно ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові..

Як встановлено в судовому засіданні, у відповідності до Постанов Кабінету Міністрів України від 04.02.2002 рок №257, від 31.03.2003 року №414 та від 24.03.2004 року №362 Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»було уповноважено вживати заходи для проведення суб’єктами господарювання розрахунків за техніку іноземного виробництва, закуплену за рахунок іноземних кредитів під державні гарантії, в тому числі шляхом приймання техніки у державну власність для її подальшої передачі в фінансовий лізинг, на умовах визначених законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, 14 березня 2003 року комісією у складі представника НАК «Украгролізинг»головного спеціаліста Тернопільської філії НАК «Украгролізинг» Чорного В.А. та представника лізингоотримувача ПП «Агрофірма»Медобори»Крупніцький В.Г. на виконання п.5 ст.9 Закону України «Про лізинг»та договору фінансового лізингу між ПП «Агрофірма»Медобори»та Тернопільською філією НАК «Украгролізинг»№02-37 д від 5.09.2002 року було складено акт за № 11 вилучення сільськогосподарської техніки,  згідно якого представник лізингоотримувача передає, а представник Тернопільської філії приймає зернозбиральний комбайн «Джон-Дір»рік випуску 1995, Н-009500х666812, двигун RG 6076Н57 та в якому зазначено, що зернозбиральний комбайн «Джон-Дір»є технічно-справним і вилучений.

Також комісією у складі представника НАК «Украгролізинг»головного спеціаліста Тернопільської філії НАК «Украгролізинг»Чорного В.А. та представника лізингоотримувача ПП «Агрофірма»Медобори»Крупніцький В.Г.,  на виконання п.5 ст.9 Закону України «Про лізинг»та договору фінансового лізингу між ПП «Агрофірма»Медобори»та Тернопільською філією НАК «Украгролізинг»№02-37 д від 5.09.2002 року було проведено технічний огляд вищевказаного зернозбирального комбайну «Джон-Дір», про що складено  акт за №11 від 14 березня 2003 року, в якому зроблено висновок про технічну справність вказаного комбайну.

14 березня 2003 року між  ПП «Агрофірма»Медобори»(в подальшому названий Охоронець), в особі Крупніцького В.Г. та Тернопільською філією НАК «Украгролізинг»(в подальшому названий «Поклажодавець») в особі Лисаковського І.Ф. був укладений договір схову без номера, згідно п.1.1. розділу 1 якого «Поклажодавець»здає на тимчасове зберігання «Охоронцю»слідуючу вилучену сільськогосподарську техніку: зернозбиральний комбайн «Джон-Дір». Також в матеріалах справи знаходиться розписка, надана Крупніцьким В.Г., який проживає в с.Мишковичі Тернопільського району та працює в ПП. «Агрофірма»Медобори», про те, що він зобов’язується зберігати зернозбиральний комбайн марки «Джон-Дір»Н- 009500х666812, двигун RG 6076Н57, року випуску 1995, який знаходиться в технічно справному стані в господарстві до вирішення питання по суті. Зазначена вище розписка містить підпис керівника, головного бухгалтера та підпис представника Тернопільської філії НАК «Украгролізинг».

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, наявний факт вилучення зернозбирального комбайну марки «Джон-Дір»у приватного підприємства «Агрофірма «Медобори».

Як вбачається із п.6.2 розділу 6 договору №17 від 30.06.1996 року внесення змін, доповнень до договору, а також його пролонгація оформляється додатком до договору, підписаним сторонами, або шляхом укладення окремих угод. Таким чином, оскільки приватне підприємство «Агрофірма «Медобори»не є стороною зазначеного вище договору, є правонаступником сільського господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Медобори», яке в свою чергу є правонаступником КСП «Медобори»- сторони договору, а відтак внесення змін до цього договору повинно було проводитись шляхом укладення окремої угоди. Ухвалами суду від 26 липня 2007 року та від 09 серпня 2007 року від позивача було витребувано докази підтвердження чинності договору № 17 від 30.06.1996 року для відповідача –приватне підприємство «Медобори». В даному випадку таким доказом може бути окрема угода, яка укладена  між приватним підприємством «Медобори»та корпорацією «Украгропромбіржа», а , як вбачається із матеріалів справи, в 2001 році була укладена угода (угода не містить дати укладення) між корпорацією «Украгропромбіржа»та  саме С/г ТзОВ «Медобори», яке не є відповідачем по даній справі.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень та докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з врахуванням того, що позов заявлений прокурором Дарницького району м.Києва в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Корпорації «Українська універсальна агропромислова біржа», с.Чубинське Бориспільського району Київської області до приватного підприємства «Агрофірма «Медобори»поданий після спливу позовної давності, а відтак суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 43,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В :

1.В позові відмовити.

2.Рішення надіслати сторонам по справі та прокурору, який брав участь у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня  прийняття (підписання) рішення.

Дата підписання: 28.08.2007 року

Суддя                                                                                          С.О. Хома