ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  45/285

06.08.07

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Велс"

До                  Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр"

Про:               визнання недійсним договору 09.11.2005 та застосування правових наслідків недійсності правочину.

Суддя     Балац С.В.

Представники:

позивача:      Манжола Д.М., дов. від 01.07.2007

відповідача:  Яніцький М.В., дов. від 23.04.2007 № А

Суть спору: визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.11.2005.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в якості підписанта оспорюваного договору зазначено Дяченко В.О., проте зазначений договір підписано Дорошенко П.В. на підставі довіреності від  22.08.2005 № 346. Позивач вважає, що довіреність від 22.08.2005 № 346 не уповноважувала  Дорошенка П.В. на  укладення будь-яких  правочинів від імені ТОВ "Будцентр".

Відповідач проти задоволення позову заперечив та вказав, що підпис вчинений на оспорюваному договорі, вчинено Дорошенко П.В., який є представником відповідача та мав право на підписання оспорюваного правочину.

Ухвалою від 12.06.2007 порушено провадження у справі № 45/285 та призначено її до розгляду на 09.07.2007.

В судових засіданнях  09.07.2007 та 30.07.2007  оголошувалися перерви  до 30.07.2007 та до 06.08.2007,  про що сторони повідомлялись  під розписку.

В судовому засіданні 06.08.2007, за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2005 ТОВ "Будцентр" видало довіреність № 346 на ім’я Дорошенка П.В. Вказаною довіреністю Дорошенка П.В. уповноважено представляти інтереси,  бути представником та вести справи від імені ТОВ "Будцентр" з правом підпису на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та всіх рівнів в тому числі державних, громадських, комерційних, колективних тощо, одержувати від них всі необхідні документи та подавати їх від імені ТОВ "Будцентр".

Доручення від 22.08.2005 № 346 підписано Директором ТОВ "Будцентр" Дяченко В.О. з прикладенням круглої печатки.

09.11.2005 між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу  (далі - Договір).

Згідно преамбули Договору, зазначений Договір укладено  між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будцентр", в особі директора Дяченко Василя Опанасовича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Велс", в особі  директора Куліша В’ячеслава Семеновича.

В якості підписанта з боку  Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр" (відповідача) зазначено директора останнього –Дяченко В.О., проте підпис від імені ТОВ "Будцентр" вчинено Дорошенком П.В. на підставі довіреності № 346 від 22.08.2005, про що зроблено запис в тексті договору (нижче вчиненого підпису).

Позивач на підставі платіжних доручень від 17.11.2005 № 40, від 12.12.2005 № 63, від 21.12.2005 № 65, від 12.01.2006 № 70 сплатив відповідачеві 120000,00 грн.

В наступному позивач звертався до відповідача з претензією від 26.10.2006 № 16/10-2006 в якій просив  розірвати договір  від 09.11.2005 (оспорюваний договір).

Відповідач надав відповідь на претензію від 22.11.2006 № 180, в якій визнав факт укладення між сторонами договору від 22.11.2005 (оспорюваний договір) та відмовив у задоволенні претензії.

Спір виник внаслідок того, що позивач вважає що представник відповідача Дорошенко П.В. не мав права, на підставі довіреності від 22.08.2005 № 346, на підписання оспорюваного договору, а тому, на думку позивача, вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України  підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.  Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України  зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.  Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.  Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.  Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України  представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як вбачається з тексту довіреності від 22.08.2005 № 346, ТОВ "Будцентр" надало  Дорошенку П.В. широкі повноваження, зміст яких охоплює, зокрема, право  на вчинення правочину від імені ТОВ "Будцентр".

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє (239 Цивільного кодексу України).

Отже, дії Дорошенка П.В. щодо підписання оспорюваного договору є правомірними і створили для ТОВ "Будцентр" цивільні права та обов’язки обумовлені оспорюваним договором.

Крім того, відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Як вбачається з відповіді відповідача  на претензію позивача, відповідач схвалив договір від 22.11.2005. Також відповідач прийняв виконання оспорюваного договору від позивача шляхом прийняття оплати за оспорюваним договором.

Отже  відповідач схвалив оспорюваний правочин,  а тому  Договір створює цивільні права і обов'язки для сторін спору.

Отже, вказаний Договір підписано уповноваженою на це особою, вказаний Договір схвалено ТОВ "Будцентр", а тому посилання позивача на те, що договір є недійсним у зв’язку з  підписанням Договору  від імені ТОВ "Будцентр" не уповноваженою особою, спростовується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача є необґрунтованими,  матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Всі інші доводи та заперечення сторін та надані на їх підтвердження докази не мають значення для справи, тому на підставі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України судом не приймаються.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 33, 34,  49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволення позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня  підписання повного тексту рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                            С. Балац

Дата підписання рішення:   20.08.2007.