ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" листопада 2007 р.
Справа № 6/169-07-3781

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                    Картере В.І.,

суддів:                               Пироговського В.Т., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання –Буравльовій О.М.

за участю представників:

від прокуратури —Клюкін К.І.

від Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області —голова селищної ради Савченко В.Д.

від Іванівської районної спілки споживчих товариств Одеської області —Заграничний В.Д.

розглянувши апеляційне подання прокурора Іванівського району Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 01.10.2007р.

по справі №6/169-07-3781

за позовом прокурора Іванівського району Одеської області в інтересах держави в особі Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області

до Іванівської районної спілки споживчих товариств Одеської області

про стягнення 25784 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року прокурор Іванівського району Одеської області в інтересах держави в особі Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просив стягнути з Іванівської районної споживчої спілки 66002,72грн. збитків у вигляді не одержаного прибутку.

В ході розгляду справи прокурор уточнив позовні вимоги і, посилаючись на приписи ст.ст. 216 і 390 ЦК України просив стягнути з Іванівської районної спілки споживчих товариств на користь Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області збитки - не одержаний прибуток у сумі 25784грн.

Позовні вимоги обґрунтовані із посиланням на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.02.2004р., серія СА №586364, Радісненська селищна рада Іванівського району Одеської області є власником торгового центру за адресою: Одеська область, Іванівський район, смт. Радісне, вул. Миру, 3, однак незважаючи на вказану обставину відповідач у 2004-2007 роках укладав договори оренди на зазначене приміщення з фізичними-особами підприємцями Хайнаською Л.М., Гайком В.В., Гажаман Н.Д., Авдієнко Л.М., і отримував відповідний дохід від орендної плати.

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.10.2007р. (суддя Демешин О.А.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано з посиланням на те, що приписи ч.2 ст.216 ЦК України та ч.1 ст.320 ЦК України, на які посилався прокурор в обґрунтування позовних вимог, мають різну правову природу і одночасне їх застосуванні при стягненні з відповідача однієї суми - є неможливим, оскільки в ч.2 ст.216 ЦК України мова йде про відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням зобов'язання, а в ч.1 ст.390 ЦК України - про стягнення доходів, одержаних від незаконного володіння майном.

Крім цього в оскаржуваному рішенні зазначено, що між позивачем та відповідачем не існувало будь-яких правових відносин, в силу яких позивач мав би розраховувати на виконання відповідачем якихось зобов'язань перед Радісненської селищною радою Іванівського району Одеської області, а тому, через відсутність зобов'язань відповідача перед позивачем, останній не міг розраховувати на одержання прибутку, пов'язаного з належним виконанням такого не існуючого зобов'язання.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, прокурор Іванівського району Одеської області вніс апеляційне подання, в якому посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційне подання мотивоване тим, що відповідач, укладаючи угоди про оренду приміщень торгівельного центру з фізичними особами підприємцями, перешкоджав здійсненню позивачем правомочностей і повноважень щодо приміщення, яке є власністю останнього.

Крім цього, апелянт стверджує, що рішенням господарського суду Одеської області від 11.05.2004р. по справі №3/43-04-1436 відмовлено у задоволені позову Іванівської районної спілки споживчих товариств Одеської області до Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на торговий центр розташований за адресою: Одеська область, Іванівський район, смт. Радісне, вул. Миру, 3 у зв’язку з чим відповідач під час дії договорів оренди знав, що володіє майном не законно (є недобросовісним набувачем), а тому згідно ст. 390 ЦК України, на думку апелянта, повинен повернути позивачу усі доходи, які він одержав або мав змогу одержати за весь час володіння цим майном.

Заслухавши пояснення представників присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд вважає що апеляційне подання підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

В період з 2004по 2006рр. між Іванівською районною спілкою споживчих товариств та фізичними особами-підприємцями укладались договори про здачу в операційну оренду основних засобів.

Предметом цих договорів була передача Іванівською районною спілкою споживчих товариств в оренду фізичним особам-підприємцям приміщень, розташованих у торгівельному центрі, за адресою: смт. Радісне, Іванівський район Одеської області, вул. Миру, 3.

Втім, власником вказаного об’єкта нерухомості з 09.02.04р. є Територіальна громада селища Радісне в особі Радісненськоі селищної ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується наявними у справі копіями свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності.

Зазначені обставини також встановлені рішенням господарського суду Одеської області від 11.05.2004р. по справі №943-04-1436, за позовом Іванівської районної спілки споживчих товариств до Радісненської селищної ради, про визнання права власності на торгівельний центр за адресою: смт. Радісне, Іванівський район Одеської області, вул. Миру, 3, яке набрало законної сили і у відповідності до приписів ст. 35 ГПК України має преюдиціальне значення в при вирішенні даного спору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.390 ЦК України, власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

Як вбачається з наявних у справі копій договорів оренди і здійсненого, на підставі вказаних договорів, прокурором розрахунку відповідач у період з 09.02.2004р. по 01.01.2007р. отримав за договорами оренди приміщень торгівельного центру, розташованого за адресою: смт. Радісне, Іванівський район Одеської області, вул. Миру, 3 від фізичних-осіб підприємців Хайнаського О.В., Хайнацької Л.М., Гайка В.В., Гажаман Н.Д., Авдієнко Л.М. доход у вигляді орендної плати у сумі 25784,00грн.

Зазначена сума у відповідності з приписами ч.1 ст.390 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Апеляційний господарський суд не погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову внаслідок посилання у позовній заяві одночасно на приписи статей 216 і 390 ЦК України, оскільки в даному випадку помилкове зазначення у позові, в обґрунтування позовних вимог поряд із правовою нормою, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, інших норм права, не свідчить про відсутність порушення з боку відповідача прав і законних інтересів позивача.

Враховуючи викладене, оскаржене судове рішення підлягає скасуванню у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 85,99,101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Іванівського районного прокурора Одеської області задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 01.10.2007р. скасувати. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Іванівської районної спілки споживчих товариств:

- на користь Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області доходи, одержані від незаконного володіння майном  у сумі 25784,00грн.;

- в доход Державного бюджету України державне мито, в тому числі за перегляд рішення у апеляційному порядку у сумі 387,78грн.;

- на користь ДП „Судовий інформаційний центр” витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118,00грн.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя :                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                В.Т. Пироговський

В.І. Жеков

Повний текст постанови підписаний 08.11.2007р.