ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19"
жовтня 2007 р.
Справа № 11/160-07

вх. № 11095/4-11

Суддя господарського суду Черленяк М.І.

при секретарі судового засідання Збаражська В.П.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Кипенко Я. І.

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків

до  ТОВ
"Автолак-Центр", с. Покотилівка

про визнання договору оренди дійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - звернувся до господарського
суду з позовом до ТОВ „Автолак-Центр” (відповідач по справі) про визнання
договору оренди дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на
те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору оренди
вантажного автомобілю та напівпричіпу-платформи № 4 від 14.09.2007 року.
Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просить суд
задовольнити позов.

Відповідач проти позову не заперечує, через канцелярію
господарського суду надав заяву про визнання позову.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

14.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю
„Автолак-Центр” (орендар) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1ем
(орендодавець) було укладено договір оренди вантажного автомобілю та
напівпричіпу-платформи № 4, відповідно до умов якого орендодавець надав, а
орендар прийняв в строкове платне користування вантажний автомобіль марки „MAN”
26463, державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску та напівпричіп-платформу
марки ARB модель SPMK UK IV (копія договору міститься в матеріалах справи -
аркуш справи 11-12).

Позивач, на виконання умов зазначеного договору передав, а
відповідач прийняв вантажний автомобіль марки „MAN” 26463, державний номер НОМЕР_1,
2001 року випуску та напівпричіп-платформу марки ARB модель SPMK UK IV, що
підтверджується актом приймання-передачі від 17.09.2007 року (аркуш справи 13).

Вантажний автомобіль марки „MAN” 26463, державний номер НОМЕР_1,
2001 року випуску, як свідчать матеріали справи, є власністю ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АХС №
026399, виданим РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Харківській області, як і є
власністю позивача напівпричіп-платформа марки ARB модель SPMK UK IV,
реєстраційний номер НОМЕР_2 РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Харківській області
(аркуш справи 14).

18 вересня 2007 року позивач листом звернувся до відповідача з
пропозицією нотаріально посвідчити укладений 14 вересня 2007 року договір
оренди вантажного автомобілю та напівпричепу-платформи (аркуш справи 18).

Відповідач 20 вересня 2007 року надав відповідь позивачу, що він
відмовляється від нотаріального посвідчення договору оренди вантажного
автомобілю та напівпричепу-платформи. Відмова обґрунтована тим, що сторонами
досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору і умови щодо нотаріального
посвідчення договору оренди не обговорювались, як і не обговорювались умови
стосовно розподілу нотаріальних витрат та питання вибору нотаріуса для
посвідчення зазначеного договору оренди (аркуш справи 17).

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків. Загальні умови, додержання яких є необхідними для чинності правочину,
встановлені статтею 203 зазначеного кодексу, зокрема частиною 4 вказаної статті
зафіксовано, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 205 вказаного кодексу встановлено, що правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі, а стаття 208 визначає, які правочини
належить вчиняти у письмовій формі. Пунктом 4 частини 1 статті 208 зазначено,
що у письмовій формі належить вчиняти також інші, ніж вказані у попередніх
пунктах, правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Статтею 209
кодексу визначено випадки нотаріального посвідчення правочину, зокрема,
правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню
лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1
статті 759 Цивільного кодексу України). Особливості договору найму (оренди)
транспортного засобу встановлені параграфом 5 глави 58 Цивільного кодексу
України.

Так, частиною 1 статті 799 визначено, що договір найму
транспортного засобу укладається у письмовій формі, а відповідно до частини 2
вказаної статті договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи
підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки договір оренди вантажного автомобілю та
напівпричіпу-платформи № 4 від 14.09.2007 року з одного боку укладений фізичною
особою-підприємцем (позивачем по справі) та з огляду на приписи вищенаведених
норм закону, суд приходить до висновку про обов'язковість нотаріального
посвідчення договору оренди вантажного автомобілю та напівпричіпу-платформи № 4
від 14.09.2007 року.

Частиною 3 статті 640 Цивільного кодексу України встановлено, що
договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є
укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а
в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне
посвідчення договору встановлені статтею 220 ЦК України, зокрема у разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним (частина 1 вказаної статті). Проте частиною 2 визначеної
статті кодексу визначено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і у цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається.

Способи захисту цивільних прав та інтересів осіб встановлені
статтею 16 Цивільного кодексу України. Частиною 2 вказаної статті зафіксовано,
що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений
договором або законом. Спосіб захисту порушеного права шляхом визнання договору
дійсним передбачений статтею 220 ЦК України.

Умови та зміст договору оренди вантажного автомобілю та
напівпричіпу-платформи № 4 від 14.09.2007 року, укладеного сторонами по справі,
дають підстави суду вважати, що укладаючи договір оренди вантажного автомобілю
та напівпричіпу-платформи № 4 від 14.09.2007 року сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору оренди транспортного засобу відповідно до параграфу 5
глави 58 Цивільного кодексу України і вказаний договір не суперечить ані
кодексу, ані іншим актам цивільного законодавства. Крім того, як вбачається із
матеріалів справи, зокрема із листування позивача та відповідача, сторони також
підтверджують факт домовленості щодо усіх істотних умов договору оренди
вантажного автомобілю та напівпричіпу-платформи № 4 від 14.09.2007 року, а
також те, що відбулося часткове його виконання.

Проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору,
мотиви ухилення від нотаріального посвідчення договору слід визнати
безпідставними та необґрунтованими. Стаття 629 ЦК України закріпила положення,
що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на викладені обставини справи та вимоги цивільного
законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та доведеність їх суду необхідними
конкретними доказами, в зв'язку чим суд задовольняє позовні вимоги як такі, що
ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені фактичними обставинами справи.

Відповідно до статті 44-49 Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забазпечення судового процесу, у разі задоволення позовних вимог, покладаються
на відповідача, в зв'язку з чим суд покладає витрати по сплаті державного мита
у сумі 85,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 118,00 гривень, понесені позивачем, на ТОВ „Автолак-Центр”.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, статтями 202, 203, 205, 208, 209, 220, 640, 759, 799
Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним, укладений між фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів: НОМЕР_3, свідоцтво про
державну реєстрацію від 05.04.2006 року, НОМЕР_4, з однієї сторони, та ТОВ
„Автолак-Центр”, , юридична адреса: 62458, Україна,
Харківська область, с. Покотилівка, Ульянівський 3/28, з другої сторони,
договір оренди вантажного автомобілю та напівпричіпу-платформи від 14.09.2007
року № 4.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автолак-Центр”
(62458, Україна, Харківська область, с. Покотилівка, Ульянівський 3/28, рр
1135 у філіалі Орджонікідзевського відділення ПІБ м. Харкова, МФО
351351, код 32548702) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
пр НОМЕР_5 у філіалі Орджонікідзевського відділення ПІБ м. Харкова, МФО
351351, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 85,00 гривень витрат по сплаті
державного мита та 118,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 19 жовтня 2007 року.

Суддя
Черленяк М.І.