ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007 р.
№ 44/09-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Кривди Д.С.

суддів:
Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду
від 17.07.2007р.

у справі
№ 44/09-07

господарського суду
Харківської області

за позовом
Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області

до

1). Нечволодівської сільської ради
2). Приватного сільськогосподарського підприємства "Вікторія-Плюс"

про
визнання майна безхазяйним, та визнання права власності на майно за державою в особі Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області

за участю представників

- позивача:

Сліденка А.В. (довіреність №6166/10/10-626 від 24.09.2007р.)

- відповідача-1:

Копилова С.В. (довіреність від 25.09.2007р.)

- відповідача-2:
не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.07.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Токара М.В., суддів Бондаренко В.П., Сіверіна В.І.) залишено без змін рішення Господарського суду Харківської області від 17.05.2007р. (суддя Дюкарєва С.В.), яким в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

В своїй касаційній скарзі позивач просить вказані рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме: ст.ст.181, 190, 335, 337, 338 Цивільного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідач-2 не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивачем в ході проведення планової документальної перевірки відповідача-2 було виявлено майно, яке не значиться на балансі відповідача-2 та знаходиться на території відповідача-1, а саме: залізнична цистерна (приблизно 60 т) –2 шт., ємність металева об'ємом приблизно 70 м3, ємність металева об'ємом приблизно 25 м3, ємність металева об'ємом приблизно 15 м3 –3 шт., ємність металева об'ємом приблизно 5 м3 –5 шт.

Позивачем 18.04.2006р. було складено акт опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного №3-06. посилаючись на те, що зазначене майно нікому не належить, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання його безхазяйним та про визнання за державою в особі позивача права власності на безхазяйне майно.

27.03.2007р. позивач надав до господарського суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив визнати металеві ємності, виявлені працівниками позивача на території с. Нечволодівка Куп'янського району, безхазяйними, та визнати право власності на металеві ємності, виявлені працівниками позивача на території с. Нечволодівка Куп'янського району, за державою в особі позивача.

Місцевий господарський суд відмовляючи в позові виходив з того, що з фотографій спірних об'єктів, долучених позивачем до матеріалів справи, вбачається, що металеві ємності у кількості 12 штук розташовані на земельній ділянці, огородженій металевим парканом, поряд з ними розташована цегляна будівля та автомати для заправки транспорту, тобто спірні металеві ємності та будівля заправної станції є цілісним комплексом і функціонування цієї станції без металевих ємностей не є можливим; будівля заправної станції входить до переліку майна реформованого КСП "Світанок"; зазначена будівля згідно акту прийому-передачі майна співвласників №2 від 15.01.2004р. передана відповідачу-2; до матеріалів справи надійшло клопотання уповноваженої особи співвласників реформованого КСП "Світанок", який просить не визнавати металеві ємності безхазяйними і зазначає, що ці ємності у кількості 12 штук, які знаходяться на території тракторної бригади відповідача-2, є майном членів реформованого КСП "Світанок". При підготовці документів переліку майна реформованого КСП "Світанок" у 2001 році 12 металевих ємностей були включені до загальної вартості майнового комплексу, який згідно документів про розпаювання майна обліковується під назвою "будівля заправної колонки", але самі ємності не відображені по елементах заправної станції. За вказаних обставин місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст.ст.335, 337, 338 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 43 Господарського процесуального кодексу України, дійшов до висновків про необґрунтованість позовних вимог, а отже –про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду, зазначивши також у оскарженій постанові, що до спірних відносин необхідно застосовувати положення ст.335 Цивільного кодексу України; позивачем не надано доказів взяття зазначеного в акті №3-06 майна на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, у справі відсутня заява органу місцевого самоврядування, на території якого розміщене майно, як і відсутні докази публікації оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік; про те, що виявлене майно є безхазяйним підтверджують акти позивача про перевірку стану збереження безхазяйного майна, тобто це майно самим позивачем вважається безхазяйним, а не знахідкою; в матеріалах справи є лист відповідача-1, в якому сільській голова повідомляв позивача, що виявлене останнім майно є цілісним майновим комплексом складу паливно-мастильних матеріалів, що належить співвласникам реформованого КСП "Світанок", що підтверджується актом обстеження складу паливно-мастильних матеріалів від 17.11.2006р.; належність ємностей до цілісного майнового комплексу підтверджується відповідними фотографіями; майно, яке позивач вважає безхазяйним, було виявлено ним 18.04.2006р., однак позивач звернувся до суду 15.01.2007р., тобто до спливу одного року з дня виявлення майна, а відтак апеляційний господарський суд дійшов до висновків про відсутність правових підстав для скасування рішення та задоволення позову.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

З викладеного вбачається, що формальним предметом спору у даній справі є визнання права власності на безхазяйне майно за державою. При цьому, як вбачається з матеріалів справи відповідач-1 заперечував що спірне майно є безхазяйним.

Відповідно ж до приписів ст.ст.6, 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.12 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в  Україні" податкові органи проводять роботу, пов'язану з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку, безхазяйного майна, майна, що перейшло за правом успадкування до держави, скарбів і конфіскованого майна.

Повноваження органів податкової служби щодо безхазяйного майна визначені у Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.09.98, проте відповідно до п.5 ст.1 вказаного порядку його дія поширюється лише на майно, яке вже визнано безхазяйним відповідно до чинного законодавства.

За змістом п.11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в  Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції, зокрема, виконують функції щодо подання до судів позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. За змістом п.17 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, зокрема, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Отже, Закон України "Про державну податкову службу в Україні" містить вичерпний перелік підстав звернення податкових органів до суду.

З викладеного вбачається, що податковий орган у спірних правовідносинах в порушення вказаних норм права діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладені висновки суду відповідають правовій позиції Вищого господарського суду України, викладеній в постановах цього суду від 28.09.2006р. у справі №27-25/131-04-4015 Господарського суду Одеської області, у порушенні касаційного провадження з перегляду якої Верховним Судом України відмовлено ухвалою від 19.10.2006р., та від 14.06.2007р. у справі №14/419пн Господарського суду Луганської області.

Крім того, правовідносини набуття права власності регулюються главою 24 Цивільного кодексу України, ст.335 якої передбачає, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Таким чином, із самого визначення поняття "безхазяйна річ" вбачається, що дана річ має бути такою, щодо якої право власності ніким не оспорюється, і безхазяйна річ, відповідно до приписів ст.335 ч.2 вказаного кодексу, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність, а не в державну.

Набуття права на знахідку врегульовано ст.338 зазначеного кодексу, відповідно до якої особа, яка знайшла загублену річ, набуває право власності на неї після спливу шести місяців з моменту заявлення про знахідку міліції або органові місцевого самоврядування. Про те із встановлених судами обставин не вбачається що податковий орган виконав приписи цієї норми права, пославшись на зазначену норму не довів виконання її приписів.

Згідно ст.6 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

За вказаних обставин з вищевикладених норм права вбачається, що до повноважень податкового органу відносяться лише певні дії щодо обліку, оцінки та реалізації у встановленому законом порядку, безхазяйного майна, майна, що перейшло за правом успадкування до держави, скарбів і конфіскованого майна. При цьому податковий орган не може набути право власності на безхазяйні чи загублені речі, виходячи із повноважень, визначених законами та з урахуванням тієї обставини, що фінансується з державного бюджету.

Таким чином посилання податкового органу на неправильне застосування судами приписів Цивільного кодексу України, є неправомірним.

За вказаних обставин постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу  Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.07.2007р. у справі № 44/09-07 Господарського суду Харківської області –без змін.

Головуючий суддя                                                                 Д.С. Кривда

С у д д і                                                                                     Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало