ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2007 р.                                                 Справа №  4/411/07

Позивач     Приватне виробничо-комерційне підприємство “Югтехэлектро”

вул. Садова, 1, оф. 204, м. Миколаїв, 54001

Відповідач  Товариство з обмеженою відповідальністю завод “Авангард”

вул. Комінтерна, 31, м. Миколаїв, 54007

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача          Герман О.С. довіреність № 8 від 18.05.2007р.,

Бондар Т.В. довіреність № 10 від 18.05.2007р.

Від відповідача           не з’явився

СУТЬ СПОРУ: про стягнення за договором поставки № 6 від 31.01.2004р.

12 126,57 грн., з яких: 7784,90грн. основного боргу, 3017,64 грн. втрати від інфляції, 762,20 грн. 3% річних, 561,80 грн. пені за термін з 17.02.2004р. до 17.08.2004р.

Відповідач про час судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст.64 ГПК України, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (арк.спр.16, 18 на звороті), але вимог ухвали суду від 04.06.2007р. та від 03.07.2007р. не виконав, відзив та витребувані документи не надав, представник в судове засідання без поважних причин не з’явився.

Розглянувши матеріали справи, на підставі ст.75 ГПК України за наявними документами, заслухавши пояснення представників позивача, суд –

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача

12 126,57 грн., з яких: 7784,90грн. основного боргу, 3017,64 грн. втрати від інфляції, 762,20 грн. 3% річних, 561,80 грн. пені за термін з 17.02.2004р. до 17.08.2004р., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором  поставки № 6 від 31.01.2004р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані не в повному обсязі та  підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

31.01.2004р. сторони уклали договір поставки № 6   (арк.спр.8), згідно п. 1.1. якого позивач  був зобов’язаний передати у власність відповідачу товар, а відповідач прийняти та оплатити продукцію.

На виконання своїх зобов’язань за договором позивач  поставив відповідачу товар на загальну суму 8784,90 грн., про що свідчать копія видаткової накладної № 15 від 12.01.2004р. та копія довіреності ЯЗУ№692014 від 09.01.2004р.  (арк.спр.9-10).

Згідно п.2.6. договору в разі поставки відповідачу продукції на суму, яка перевищує передоплату, позивач зобов’язаний в строк не пізніше 25 банківських днів погасити заборгованість. Відповідач своїх обов’язків, щодо оплати товару повністю не здійснив, розрахувався з позивачем частково на загальну суму 1000,00грн., про що також свідчать платіжні доручення № 21 від 19.01.2005р. та № 122 від 26.02.2006р. (арк.спр.11).

Таким чином, борг станом на розгляду справи складає 7784,90грн.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватись належним чином.  Відповідач доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Крім того, позивачем на підставі п. 4 договору та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” нарахована пеня за термін з 17.02.2004р. до 17.08.2004р. в сумі 561,80грн. Однак, п. 4 договору № 6 від 31.01.2004р. не містить умов щодо нарахування пені. За таких обставин, в цій частині в позові слід відмовити.

Позивач нарахував за термін з 17.02.2004р. до 25.05.2007р. 3% річних в сумі 762,20 грн. та з березня 2004р. до травня 2007р. 3017,64 грн. інфляції, які підлягають задоволенню повністю на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно ст.33 ГПК України,  кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач своїм правом не скористався, клопотання про застосування строків позовної давності  не заявляв.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід віднести на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України , господарський суд –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю завод “Авангард” (вул. Комінтерна, 31, м. Миколаїв, ) на користь приватного виробничо-комерційне підприємства “Югтехэлектро” (вул. Садова, 1, оф. 204, м. Миколаїв, ) суму  7784,90 грн. основного боргу, 762,20 грн. - 3% річних, 3017,64 грн. інфляції, 115,20грн. держмита та 112,10грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу.

У позові на суму пені  561,80грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене у 10-денний строк.

Суддя                                                        Т.М.Дубова