ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.07 р.                                                                                                         Справа № 8/145

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор",

, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Трейд Плюс",

, м.Маріуполь

про стягнення 171600 грн. 00 коп.

Суддя  Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Костенко І.А. – по дов.

від відповідача: не з’явився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 16.10.2007р.

по 17.10.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Трейд Плюс", м.Маріуполь про стягнення попередньої оплати в сумі 171600,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на неправомірну відмову відповідача від належного виконання своїх зобов'язань з постачання цукру за договором поставки №1487 від 30.10.2006р.

Відповідач у відзивах на позовну заяву без номеру та дати, які надійшли на адресу господарського суду 16.10.2007р., проти позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що виконання прийнятих зобов'язань є неможливим у зв'язку зі знищенням товару внаслідок пожежі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

30.10.2006р. між позивачем та відповідачем був підписаний договір постачання №1487.

Згідно з умовами вказаного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання поставляти позивачу відповідно до поданого замовлення товар, а позивач зобов'язався приймати товар та сплачувати його вартість.

Виходячи зі змісту позовної заяви, 09.07.2007р. позивачем на адресу відповідача було направлено замовлення на постачання №21956, згідно з яким позивач виступив замовником, зокрема, цукру у кількості 60000 кг.

Як вказує позивач, ним свої зобов'язання зі сплати вартості цукру були виконані в повному обсязі.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з постачання обумовленого замовленням товару, позивачем на підставі ст.693 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 171600,00 грн.

Відповідач у відзивах на позовну заяву без номеру та дати, які надійшли на адресу господарського суду 16.10.2007р., проти позовних вимог заперечує. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на невиконання ним своїх зобов'язань з незалежних від нього причин.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача про стягнення попередньої оплати в сумі 171600,00 грн. правомірними та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача до уваги не приймає, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, є зобов’язанням.

При цьому, за змістом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов’язань є, зокрема, договори та інші правочини.

Як встановлено судом, 30.10.2006р. між позивачем та відповідачем був підписаний договір постачання №1487, за умовами якого позивач виступив покупцем, а відповідач постачальником товару відповідно до поданого позивачем замовлення.

Таким чином, внаслідок підписання вказаного договору у позивача та відповідача виникли відповідні цивільні права та обов'язки.

Зокрема, у відповідача виникло зобов'язання постачати позивачу товар згідно із замовленням останнього, а у позивача - приймати товар та сплачувати його вартість.

Як встановлено судом, згідно з платіжним дорученням №10984 від 19.06.2007р. позивачем було здійснено попередню оплату відповідачу за цукор в сумі 171600,00 грн.

09.07.2007р. позивачем на адресу відповідача було направлено замовлення на постачання, зокрема, цукру у кількості 60 000 кг.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, зокрема, договору. Згідно із ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві  у  строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, сторонами в договорі не було встановлено терміну, протягом якого відповідач має здійснити постачання товару позивачу.

За приписом ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником  обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до матеріалів справи, листом №1680/1 від 13.07.2007р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про постачання цукру (направлення вказаного листа на адресу відповідача підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №324047 від 13.07.2007р.).

Свої зобов'язання всупереч вимогам ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України відповідач не виконав.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України та ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду можуть звернутися підприємства, установи, організації, суб’єкти підприємницької діяльності за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як вказувалося вище, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За приписами ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки також можуть виникати  безпосередньо з актів цивільного законодавства, яким, зокрема, є Цивільний кодекс України.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України  якщо  продавець,  який  одержав  суму  попередньої  оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, згідно з положеннями ст.ст.11, 509, 693 Цивільного кодексу України, грошове зобов’язання щодо повернення попередньої оплати виникає саме з акту цивільного законодавства.

Як вказувалося вище, позивачем було здійснено попередню оплату відповідачу за цукор в сумі 171600,00 грн.

За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань з постачання цукру, здійснена позивачем попередня оплата підлягає поверненню.

При цьому, посилання відповідача на відсутність його вини у невиконанні зобов'язань перед позивачем внаслідок форс-мажорних обставин судом до уваги не приймаються, з огляду на таке:

Пунктом 10.1 укладеного між позивачем та відповідачем договору поставки №1487 від 30.10.2006р. передбачено, що сторони звільняються від відповідальності  за часткове чи повне невиконання зобов’язань за цим договором, якщо це невиконання стало наслідком обставин нездоланної сили, що виникли після підписання договору в результаті подій надзвичайного характеру, що сторони не могли ні передбачити, ні запобігти розумними засобами (форс-мажор).

Згідно з ч.4 ст.219 Господарського кодексу України сторони  зобов'язання  можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до ст.617 Цивільного кодексу України  особа,  яка  порушила   зобов'язання,   звільняється   від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, виходячи з умов договору та положень вказаних статтей, непереборна сила може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов'язання, якою згідно із ст.216 Господарського кодексу України є застосування    до     правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Проте, непереборна сила не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку виконати належним чином свої зобов'язання за договором.

За таких обставин, враховуючи, що заперечення відповідача проти позову є неправомірними, а позовні вимоги повністю доведені позивачем, обгрунтовані матеріалами справи, а також приймаючи до уваги право позивача вимагати повернення суми попередньої оплати,  вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 171600,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відзивах без номеру та дати, які надійшли на адресу господарського суду Донецької області 16.10.2007р., відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості відповідача ТОВ „Укрторгбудматеріали”.

З урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, вказане клопотання судом залишено без задоволення з огляду на те, що підстави для вчинення відповідної процесуальної дії відсутні.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Трейд Плюс", м.Маріуполь про стягнення попередньої оплати в сумі 171600 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Трейд Плюс", м.Маріуполь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", м.Донецьк попередню оплату в сумі 171600 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1716 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оголошено повністю в судовому засіданні 17.10.2007р.

Суддя