ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" серпня 2007 р.
Справа № 13/14/7/74-н

За позовом                  Прокурора Хмельницької області м. Хмельницький

до  відповідачів                  1. Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" м. Київ

2. Летичівської селищної Ради  смт. Летичів

3. Фонду Державного майна України  м. Київ

про          визнання недійсними рішення виконкому Летичівської селищної ради від  26.07.2000 р.   № 99,  правочину від 11.06.2001 року № 284 оформленого у вигляді акта прийому-передачі адмінбудівлі по вул. Панасюка, 3 в смт. Летичів у власність НАСК    "Оранта", визнання за  позивачем права оперативного управління на адмінбудівлю з підвалом і гаражним блоком по вул. Панасюка, 3 в смт. Летичів та  зобов'язання НАСК "Оранта" передати прокуратурі Хмельницької області займане нею приміщення адмінбудівлі та гаражний блок по вул. Панасюка, 3 в смт. Летичів

За участю третьої особи                    прокуратура Летичівського району

яка не заявляє самостійних          смт Летичів

вимог на предмет спору на

стороні позивача

Суддя  Матущак О. І.

За участю представників:

позивача:           не з’явився

відповідачів:           не з’явились

третьої особи:  не з’явився

Ухвала виноситься 09.08.2007 р., оскільки в попередньому засіданні 07.08.2007 р. оголошувалася перерва.

Рішенням господарського суду у даній справі від 13.08.2004 р. за нормами Господарського процесуального кодексу України  позов задоволено частково.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 13.12.2004 р. рішення господарського суду частково змінено а постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2005 р. скасовано у повному об’ємі постанову апеляційної судової інстанції та частково рішення господарського суду області від 13.08.2004 р., справу передано на новий розгляд.

Рішенням господарського суду області від 21.07.2005 р. провадження у справі в частині  визнання недійсним правочину від 11.06.2001 р. № 284 оформленого у вигляді акту приймання-передачі адмінбудинку по вул. Панасюка, 3 у смт Летичів у власність НАСК “Оранта” та визнання недійсним свідоцтва від 16.08.2000 р. про право власності  на адмінбудинок  та гараж по вул. Панасюка, 3 в смт Летичів, припинено, а у решті позовних вимог в задоволенні відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.03.2006 р., перейшовши на провадження у справі у апеляційній інстанції за нормами кодексу Адміністративного судочинства України,  рішення господарського суду від 21.07.2005 р.

скасовано в частині відмови у позові та в частині припинення провадження щодо визнання недійсним правочину від 11.06.2001 р. № 284 оформленого як акт приймання-передачі адмінбудинку з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позову. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.03.2007 р. рішення господарського суду Хмельницької області від 21.07.2005 р. та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.03.2006 р.  скасовано повністю, справу для подальшого розгляду у іншому складі суду надіслано до господарського суду Хмельницької області.

Таким чином, постановою  апеляційної судової інстанції провадження у даній справі переведено на норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Незаперечним є той факт, що позовні вимоги в частині  визнання недійсним  правочину оформленого у вигляді акта прийому-передачі адмінбудівлі, визнання за  позивачем права оперативного управління на адмінбудівлю та  зобов'язання НАСК "Оранта" передати прокуратурі Хмельницької області займане нею приміщення адмінбудівлі у відповідності до ст.ст. 17, 18 КАС України  не може бути предметом розгляду адміністративного судочинства, оскільки у даному  спорі відсутні публічно-правові правовідносини із застосуванням владних повноважень хоча б однією із сторін.  В даному випадку  між сторонами склалися цивільно-господарські правовідносини.

Крім цього, належить зазначити, що  в частині вимог щодо  визнання недійсними рішення виконкому Летичівської селищної ради від  26.07.2000 р., то  органом місцевого самоврядування вирішувалося питання про право власності (оперативного управління)  на один і той же об’єкт нерухомого майна за позивачем та першим відповідачем у відповідному співвідношенні.

За визначенням термінів, що виписано у ст. 3 КАС України: справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однієї із сторін  є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень  (п.1 ч.1 цієї статті);

Адміністративний позов –звернення до адміністративного суду  про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п.6 ч.1 цієї статті);

Суб’єкт владних повноважень –орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 цієї статті)

Виходячи із змісту цих норм, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в тому разі, якщо він виник із публічно-правових відносин за участю суб’єкта владних повноважень, який саме у цих відносинах  здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Дана справа не відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи. Предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача про захист його права власності (оперативного управління), тобто майнового (цивільного) права та похідні вимоги, без яких неможлива реалізація відновленого порушеного права.

Крім цього, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено процесуальної можливості переходу провадження у справі за нормами адміністративного судочинства на позовне провадження за процесуальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, господарський суд приходить до висновку про закриття даної справи оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, позивач не позбавлений права подати аналогічну позовну заяву до господарського суду за правилами господарського процесуального кодексу України.

Керуючись  ч.1 ст. 3, п.п.6, 7 Розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень ст.ст.  п.1ч.1ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі  № 13/14/7/74-НА  закрити.

Відповідно до ч.3 ст. 157 КАСУ ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, апеляційна скарга подається протягом 10 днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.5 ст.186 КАСУ апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду через господарський суд Хмельницької області.

Згідно  ст. 254 КАСУ ухвала, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                О.І. Матущак