ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                   Справа № 31/4-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів  :

головуючого                                          Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                                                Чус О.В., Павловського П.П.

при секретарі судового засідання       Мацекос І.М.

з участю представників сторін :

позивача –Годовалов А.М.

відповідача-1 –Ревякіна Н.М.

відповідача-2 –Попов О.О.

розглянувши апеляційні скарги комунального підприємства “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” та Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2007р. у справі

за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер”, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1  Дніпропетровської міської ради

відповідача-2 Комунального підприємства “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

28.11.2006р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю “Лідер” (далі ТОВ “Лідер”) про визнання права власності та зобов’язання Дніпропетровську міську раду прийняти в експлуатацію об’єкт нерухомості.  Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ТОВ “Лідер” придбало у КП “Центр з ремонту та наладці теплоенергетичного обладнання” об’єкт нерухомості, розташований за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Голубіна,12. Вказаний об’єкт розташовано на земельній ділянці, наданій у постійне користування продавцю будівлі. Не зважаючи на те, що у 1989р. колишньому власнику було дозволено будівництво вказаної будівлі, здачу в експлуатацію її проведено не було. Оскільки за своїми технічними характеристиками завершене позивачем будівництво дозволяє його експлуатацію, позивач просив задовольнити позов.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги (а.с.77-80) та просив визнати за ним право власності на спірне майно. Вимоги ТОВ “Лідер” мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва від 14.02.2003р. позивач є власником спірного приміщення, яке він придбав у КП “Центр з ремонту та наладці теплоенергетичного обладнання”. Після придбання майна, позивач завершив його будівництво, а тому просить визнати право вланості на самовільно збудоване приміщення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2007р. (суддя Мороз В.Ф.) позов задоволено.

Не погодившись з рішенням Дніпропетровська міська рада та комунальне підприємство “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації (далі БТІ) звернулись з апеляційними скаргами, в якій посилаючись на неправильне застосування судом матеріального та процесуального права, просили рішення скасувати.

БТІ в обґрунтування своїх вимог зазначило, що між позивачем та відповідачем-2 не існує ніякого спору, а тому БТІ не може бути відповідачем по справі.

Дніпропетровська міська рада у апеляційній скарзі зазначила між радою та відповідачем також відступний будь-який спір щодо нерухомого майна. Крім того, суд при прийнятті рішення безпідставно вийшов за межі позовних вимог.

У своєму відзиві ТОВ “Лідер” зазначило, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав :

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2003р. приватним нотаріусом Ярмолюк М.М. було видано свідоцтво, яким посвідчено право власності ТОВ “Лідер” на нерухоме майно, не введене в експлуатацію, загальною площею 440,8м2, розташоване за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Голубіна,12. Вказане свідоцтво до часу розгляду справи в суді у встановленому порядку не скасовано та не визнано недійсним, а тому, у відповідності до ст.128 ЦК Української РСР та ст.21 Закону України “Про власність”, позивач став власником будівлі, збудованої попереднім власником, але не введеної в експлуатацію.

Матеріалами справи встановлено, що після придбання нерухомого майна ТОВ “Лідер” здійснило прибудову металевих сходів до приміщення, після чого звернулось до відповідачів з заявами про введення будівлі в експлуатацію та про реєстрацію права власності на неї. Від структурного підрозділу Дніпропетровської міської радим надійшла відповідь про неможливість прийняття будівлі в експлуатацію, оскільки відсутні проект будівництва та дозвіл інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (а.с.71). БТІ відмовилось від реєстрації права власності позивача на спірний об’єкт, посилаючись на те, що останній не прийнято в експлуатацію (а.с.72).

Власником спірного майна, від якого право власності перейшло до ТОВ “Лідер”, було комунальне підприємство “Центр з ремонту та наладці теплоенергетичного обладнання”, яке у 1989р. отримало дозвіл міськради на здійснення будівництва вказаного об’єкту. Крім того, 5.06.1995р. Дніпропетровська міська рада видала КП “Центр з ремонту та наладці теплоенергетичного обладнання” акт на право постійного користування землею для фактичного розміщення збудованого приміщення (а.с.91-96). На протязі тривалого часу спірний об’єкт будувався та експлуатувався з відома та дозволу відповідача-1 підприємством, яке знаходилось у власності самої Дніпропетровської міської ради. Таким чином, відсутність проектної документації на фактично збудовану будівлю, яка належала комунальному підприємств та експлуатувалось ним, пояснюється не незаконними діями позивача, а бездіяльністю відповідача-1, яке дозволило КП “Центр з ремонту та наладці теплоенергетичного обладнання” будівництво та експлуатацію будівлі без технічної документації, а в подальшому видав акт постійного землекористування для обслуговування цієї будівлі.

З наданих ТОВ “Лідер” документів, вбачається, що після придбання спірного майна він сплачує земельний податок за земельну ділянку, на якій розташовано спірне майно (а.с.97-102). Крім того, відповідно до технічного висновку стан будівлі дозволяє її експлуатацію, а будівництво здійснено з додержанням будівельних норм (а.с.15-19).

Відповідно до ст.376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці за умовами надання земельній ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно. Оскільки акт на постійне користування під збудоване майно у встановленому законом порядку не скасовано, а самочинне будівництво закінчене позивачем, колегія суддів вважає можливим задовольнити вимоги ТОВ “Лідер”.

Заперечення апелянтів про те, що вони не оспорюють право власності позивача на спірне майно та не можуть бути відповідачами по справі безпідставні, оскільки саме внаслідок відмови відповідача-1 здійснити введення будівлі до експлуатації, а БТІ –здійснити реєстрації права власності, ТОВ “Лідер” позбавлено можливості здійснити дії для оформлення права власності на об’єкт нерухомості.

Хоча суд першої інстанції задовольнив позов з інших правових підстав, ніж ті, що заявлені у позовній заяви, фактично вийшовши при цьому за межі позову без передбачених ст.83 ГПК України підстав, колегія суддів зважуючи на те, що позов ТОВ “Лідер” підлягає задоволенню, не вбачає передбачених ст.104 ГПК України підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 101, 103 –105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги комунального підприємства “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” та Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2007р. –без змін.

Головуючий                                                                                                   А.О. Логвиненко

Суддя                                                                                                                          О.В. Чус

Суддя                                                                                                           П.П. Павловський

Постанову оформлено у відповідності

до ст.84 ГПК України 1.06.2007р.