ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.07р.

Справа № 18/495-07

За позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю "БУК" м.Дніпропетровськ

до   Державного виробничого підприємства "Дніпронерудпром"                     м.Дніпропетровськ

про стягнення 1500 грн.

Суддя  Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Лежнєв О.І. - дов. № 2 від 08.06.2007 р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 1 500,00 грн., сплачених в якості оплати юридичних послуг на користь ТОВ „Юридичне бюро „Вотум” за участь у справі № 3/232-07.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на приписи ст.22 ЦК України.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, явку повноважного представника до судового засідання не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.07 р. між ТОВ „Юридичне бюро „Вотум” (виконавець) та ТОВ „БУК” (замовник) укладено договір № 10/05/2007 на надання юридичних послуг ; на виконання умов якого працівник виконавця –Лежнів О.І, представляв інтереси замовника під час розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи № 3/232-07 за позовом ТОВ „БУК” до ДВП „Дніпронерудпром”. 21.08.07 р. господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі № 3/232-07 та з ДВП „Дніпронерудпром” на користь ТОВ „БУК” стягнуто 31 445,51 грн. – боргу 253,20  грн. –пені 102,00 грн. –витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. –витрат на ІТЗ судового процесу. Після винесення вищезазначеного рішення ,згідно до договору на надання юридичних послуг та виставленого ТОВ „Юридичне бюро „Вотум” рахунку , ТОВ „БУК”  п/д № 1239 від 07.09.07 р. перерахувало на користь виконавця 1 500,00 грн. із зазначенням в графі „призначення платежу ” –„за юридичні послуги за позовом ТОВ „БУК” до ДВП „Дніпронерудпром”, справа № 3/232-07”. На думку позивача зазначені грошові кошти є збитки, які завдав відповідач і відповідно до приписів ст.22 ЦК України підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Згідно до приписів ст.22 ЦК України: особа,  якій завдано збитків  у  результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх відшкодування.  Збитками є:  1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.  Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно  до  розділу  VI Господарського процесуального кодексу  України  судовими витратами є пов'язані  з  розглядом  справи в господарському суді витрати, які складаються  з  державного  мита,  сум,  що  підлягають  сплаті за проведення  експертизи  (аудиту), призначеної господарським судом, витрат,  пов'язаних  з  оглядом  та дослідженням речових доказів у місці  їх знаходження, сплати послуг перекладача, адвоката, витрат на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу та інших витрат,   пов'язаних   з   розглядом   справи.   (Абзац  перший пункту  1  із  змінами,  внесеними  згідно  з  Роз'ясненням Вищого господарського суду N 04-5/609 (v_609600-02) від 31.05.2002).  Якщо  суддя  не  прийняв  рішення  щодо розподілу судових витрат  чи  повернення державного мита з державного бюджету, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а  також  з  власної  ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення чи ухвалу зі справи.  Витрати  позивачів  та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших  адвокатських  об'єднань  з  надання  правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних  підставах,  визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих  витрат  здійснюється  господарським  судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального  підтвердження  витрат,  як-от  угоди  про надання послуг щодо  ведення  справи  у  суді  та/або  належно  оформленої довіреності,  виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення  або  іншого  документа,  який  підтверджує сплату відповідних послуг. (Пункт  10  в  редакції  Роз'яснення  Вищого господарського суду N 04-5/609 (v_609600-02) від 31.05.2002 ).

Таким чином, сплачені позивачем на користь юридичної фірми грошові кошти за своєю правовою природою не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, а являють собою судові витрати, понесені позивачем під час розгляду господарським судом справи №  3/232-07, а тому питання про їх  відшкодування відповідачем на користь позивача повинно бути розглянуто в межах провадження у справі №  3/232-07. З урахуванням викладеного в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.22 ЦК України, ст.ст.49,82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано