ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"11" жовтня 2007 р.
Справа № 17/311

м. Чернігів
«11 »жовтня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні за участю:

Секретаря судового засідання:
Чепурна О.В.

Представника позивача: Мозирко В.О.
-головний держподатінспектор, дов.№9/9/32-240 від 26.04.2007р.;

Представника
відповідача: не з'явився.

матеріали справи №17/311

За ПОЗОВОМ: Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у
Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 11

До ВІДПОВІДАЧА: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Про стягнення 1700 грн. штрафних
санкцій

СУТЬ  СПОРУ:

Регіональним управлінням
Департаменту САТ ДПА в Чернігівській області пред'явлено позов до СПД ОСОБА_1
про стягнення 1700 грн. штрафу, накладених рішенням Позивача про застосування
фінансових санкцій №250046/08/32/074 від 11.07.2007р. за продаж алкогольних
напоїв на розлив за відсутності статусу підприємства громадського харчування.

Відповідач відзив на позовну заяву
або письмові пояснення суду не надав, представника для участі в судовому
засіданні не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи як за місцем державної реєстрації, так і за місцем знаходження
магазину: Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Чапаєва, 13 (поштові
повідомлення про вручення поштового відправлення №3481710, №3481702 та №641109
свідчать про вручення ухвали, повістки, копії позову з додатками 28.09.07р., та
05.10.07р. відповідно).

За таких обставин, неявка
представника Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Справа
розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Позивача,
суд

В С Т А Н О В
И В:

29 травня 2007р. працівниками
Позивача була проведена перевірка магазину, який розташований за адресою:
Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Чапаєва, 13, та який належить СПД
ОСОБА_1.

За результатами перевірки складено
акт перевірки від 29.05.2007р. №250225/25/08/14/32-2280.

Як вбачається з акту, в ході
перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на
місці, без статусу підприємства
громадського харчування, а саме: згідно Z-звіту №0884 від 26.05.2007р.
реалізовано горілки „Староруська” 50 грамів х 3 на суму 2,40 грн. та згідно
Z-звіту №0885 від 27.05.2007р. реалізовано горілки „Староруська” 100 грамів х 3
на суму 5,40 грн.  Як вказано в акті
перевірки, зазначеним порушено ч.4 ст.15-3 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Перевірка проводилася в присутності
СПД ОСОБА_1, який підписав акт перевірки без зауважень. Згідно письмового
пояснення СПД ОСОБА_1 даного під час перевірки, реалізація горілки
здійснювалась на розлив, оскільки є дозвіл селищної ради.

Відповідно до абз.12 ст.1 Закону
України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.95р.
№481/95-ВР (далі -Закон №481):

“Незаконний обіг спирту етилового,
коньячного, плодового спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту
етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт,
транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами з порушенням вимог законодавства, що регулює
ці питання.”

Згідно ч.4 ст.15-3 Закону №481:

“Продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці дозволяється тільки підприємствам громадського
харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус підприємств
громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів”.

Згідно аб.1 п. 22 Правил роздрібної
торгівлі алкогольними напоями, затвердженими Постановою КМУ від 30.07.1996
№854:

„Продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці здійснюється тільки підприємствами громадського
харчування та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус
підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом
товарів.”

Таким чином, продаж алкогольних
напоїв на розлив підприємством без статусу громадського харчування являється
незаконною та забороняється.

Згідно абз.8 ч.2 ст.17 Закону №481,
за порушення норм даного Закону до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, порушення вимог статті
153 цього Закону - 1700 гривень.

Згідно до п.5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв
та тютюнових виробів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №790
від 02.06.03р.

“Підставою для прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій є:

“Підставою для прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій є:

·          акт
перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні
порушені норми законодавства.”

·          матеріали
правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання
суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.”

Відповідно до п.6 даного порядку:

«6. Рішення про застосування
фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються
керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який
видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні
підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ,
Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах
їх компетенції, визначеної законодавством.

На підставі вищевказаного акту
перевірки, Позивачем прийнято та направлено Відповідачу рекомендованим листом
рішення №250046/08/32/074 від 11.07.2007р. про застосування до Відповідача
фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив
за відсутності статусу підприємства громадського харчування, яке отримано
Відповідачем  16.07.2007р. (повідомлення
про вручення №2929351).

Відповідно до ч.6 ст.17 Закону
№481:

“Дії органів, які мають право
контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний
термін у судовому порядку.”

Доказів скасування вищевказаного
рішення про застосування фінансових санкцій органами державної податкової
служби або судом Відповідач не надав, а тому це рішення є чинним.

Належних та достатніх доказів. що
спростовують вищенаведені обставини справи, Відповідач не надав.

Згідно ч.5 ст.17 Закону №481 у разі невиконання суб'єктом
підприємницької діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї
статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до п.п.10, 11 Порядку, у
разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування
фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій
стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені
відповідно до цього Порядку, зараховуються до державного бюджету.

З урахуванням викладеного, позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу
судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем  -  фізична
чи  юридична  особа,
судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита
у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею
взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не
знаходить підстав для покладення на Відповідача обов'язку сплачувати держмито
за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету (р/р0163, одержувач
-Держбюджет Козелецького району, банк УДК в Чернігівській області, МФО 853592,
код 22824138) 1700 грн. штрафних санкцій.

Виконавчий лист видати після
набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь
якої ухвалено судове рішення.

3. Дана Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному
порядку. Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі. Заява
про  апеляційне  оскарження
та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного
суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з
дня  складення  в
повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або
ухвала  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку. У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання
законної сили,  є обов'язковою для
осіб,  які беруть  участь
у  справі,  для
їхніх правонаступників,  а також
для всіх органів,  підприємств, установ
та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. Обставини,
які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
І.В.
Кушнір