ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Справа №

За позовом: Державної податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До: Приватного багатопрофільного підприємства „Чил”

14000, м. Чернігів, вул. Бєлова, 34, корп. 5, кв. 76

Про стягнення 679,78 грн. податкового боргу за рахунок активів

Суддя Ю.М. Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Довгаль С.М. –держподатінспектор, дов. від 11.01.07 р. № 53/9/10-010.

Від Відповідача: не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові подано адміністративний позов до Приватного багатопрофільного підприємства „Чил” м. Чернігів про стягнення 679,78 грн. податкового боргу за рахунок активів боржника.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, у призначене судове засідання представника не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Судова повістка, ухвала та позовна заява з матеріалами, направлені на юридичну адресу відповідача, повернуті відділенням зв’язку по закінченню терміну зберігання.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами (доказами) за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Приватне багато профільне підприємство „Чил” зареєстроване розпорядженням Виконкому Чернігівської міської ради № 214-р від 29.05.97 р. як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа. Відповідача взято на податковий облік в ДПІ у м. Чернігові як платника податків з 05.06.97 р.

Відповідно до ст.ст. 9, 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ (із змінами і доповненнями) платник податків зобов’язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, а також несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог податкового законодавства.

Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує до бюджету належні суми податків.

Станом на 01.10.07 р. загальний податковий борг (узгоджене податкове зобов’язання) відповідача перед бюджетом становить 679,78 грн., а саме:

- по податку на додану вартість –510,00 грн. боргу;

- по податку на прибуток приватних підприємств –169,78 грн. боргу (з урахуванням переплати в сумі 0,22 грн.).

Вказана сума боргу є узгодженою та виникла на підставі прийнятих інспекцією податкових повідомлень–рішень від 09.02.05 р. № /0, від 02.09.05 р. № /0, від 21.05.07 р. № /0, якими згідно  п.п.”а” п.п.4.1.4 п.4.1, п.п.”а” п.п.4.2.2. п.4.2 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00 р. (далі –Закон № 2181), відповідно до п.п.17.1.1. п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 відповідачу визначено податкове зобов’язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість в сумі 510,00 грн., від 11.04.07 р. № /0, яким згідно п.п.”а” п.п.4.2.2 п.4.2 ст. 4 за порушення п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 та п.16.4 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.94 р. № 334/94-ВР відповідно до п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 відповідачу визначено податкове зобов’язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 170,00 грн.

Сума податкового боргу підтверджується також довідкою позивача, яка додана до позовної заяви.

Вказані податкові повідомлення –рішення, які розміщені на дошці податкових оголошень згідно актів позивача в зв’язку з незнаходженням керівництва підприємства за юридичною адресою, ПБП „Чил” не оскаржувались, не скасовані та недійсними в судовому порядку не визнавались.

Згідно п.4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім  календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку  з  громадян),  -  до  1  квітня  року, наступного за звітним.

Платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів  громадян за  кожне  таке неподання або її затримку (п.п.17.1.1. п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію (абз. „а” п.п.4.2.2. п.4.2 ст. 4 Закону № 2181).

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом  відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону № 2181, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за  винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідач у визначений законодавством термін податкове зобов’язання не оскаржив, тому у відповідності з п.п.5.2.2. п.5.2 ст. 5 Закону воно вважається узгодженим з першого дня, наступного після закінчення терміну, наданого Законом для оскарження.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, встановлені ст. 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу платника податків у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону.

Вжиті позивачем, передбачені Законом 2181, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату. Направлені позивачем відповідно до п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 на юридичну адресу відповідача перша податкова вимога № 1/943 від 12.05.05 р. та друга податкова вимога № 2/1689 від 01.08.05 р., які розміщені на дошці податкових оголошень згідно актів позивача від 29.06.05 р. та 14.09.05 р. в зв’язку з незнаходженням підприємства за юридичною адресою, залишені ПБП „Чил” без задоволення.

Відповідно до п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх  відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган  розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

На підставі п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону № 2181 позивачем прийнято рішення № 11 від 11.01.06 р. про стягнення коштів та продаж інших активів платника податку в рахунок погашення його податкового боргу.

На день розгляду справи податковий борг в сумі 679,78 грн. відповідачем не сплачений.

Примусове стягнення податкової заборгованості –передбачена законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Активами платника податків згідно з п.1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Зважаючи на те, що вищенаведений податковий борг підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. п. 3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону № 2181, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і  підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підтверджені належними і допустимим доказами, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі без участі в судовому засіданні представника відповідача.

Представник позивача проти прийняття рішення по справі без участі представника відповідача не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного багатопрофільного підприємства „Чил” (14000, м. Чернігів, вул. Бєлова, 37, корп. 5, кв. 76, р/р 0479 філія „Промінвестбанку” у м. Чернігові, МФО 353456, код 24835519) за рахунок його активів до Державного бюджету, код 22825965, банк: ГУДК у Чернігівській області, МФО 853592, на р/р 0002, код 11021000    169,78 грн. податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств, на р/р 0002, код 14010100    510,00 грн. податкового боргу з податку на додану вартість.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 20.11.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 26.11.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                                        Ю.М.Бобров