ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 35/429-07

вх. №

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Швед Е.Ю.

за участю представників сторін:

прокурора - не з"явився позивача - Шутов О.О, дов.№ 220/454/д від 25.12.2006р.  відповідача - Пархоменко О.О., дов.№598/16 від 23.07.07р.

розглянувши справу за позовом  Військовий прокурор Чернигівського гарнизону, м. Чернигів  в особі Міністерство оборони України м. Київ-168

до  ДП  "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків

про стягнення 15718,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 15718,99 грн. боргу, пені, індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також з метою забезпечення позову накласти арешт на рахунки відповідача в межах заявлених позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог військовий прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 10/22П-2005/1267дп/989/ВП-2006 від 14.06.06р. про надання послуг з контролю якості та приймання продукції.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти суми основного боргу не заперечує, проти нарахування пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції заперечує повністю посилаючись на те, що стосовно підприємства відповідача господарським судом Харківської області порушена справа про банкрутство № Б-39/161-07, винесено ухвалу відповідно до якої введено в дію мораторій щодо задоволення вимог кредиторів, тому відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнанні його банкрутом» під час дії цього мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за неналежне виконання грошових  зобов'язань.

Сторони в судовому засіданні заявили погоджене клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, яке розглянуто судом та задоволене, оскільки воно не суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам сторін.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що  14 червня 2006 року між Міністерством оборони України (Позивачем) та Державним підприємством "Завод ім. В.О. Малишева" (Відповідачем) було укладено Договір про надання послуг з контролю якості та приймання продукції № 10/22П-2005/1267дп/989/ВП-2006 , згідно до умов якого (п.1.1, 2.2.2.) Виконавець (позивач) прийняв на себе зобов'язання щодо забезпечення підпорядкованим йому військовим представництвом № 85 надання послуг Замовнику з контролю якості продукції та її приймання відповідно до вимог нормативно-технічної документації та умов, що вказані в договорах на постачання продукції Замовника, по мірі її пред'явлення останнім або за узгодженими графіками згідно затвердженого Переліку продукції, що підлягає контролю якості і прийманню Виконавцем.

Виконанням обов'язків з боку позивача згідно п.3.4. Договору (в редакції з Протоколом розбіжностей) вважається здійснення його Представництвом контролю якості та приймання продукції і складання "Акта про надання послуг з контролю якості", форма якого, згідно розділу 11 Договору є його невід'ємною частиною.

В свою чергу відповідач, згідно пунктів 1.2, 3.1. та 3.4. Договору, зобов'язався оплатити позивачеві надані послуги у розмірі 1 % від вартості продукції, яка підлягає контролю шляхом передоплати або у десятиденний термін після затвердження Акта.

Крім того, згідно п. 3.4. Договору, затверджений Замовником Акт надсилається Виконавцю разом з копією платіжного доручення.

В даному випадку - затверджений Акт є остаточним документом, що підтверджує факт виконання обов'язків з боку позивача та являється підставою для фінансових розрахунків між сторонами.

Як вбачається із розрахунку наданого позивачем, а також за станом на момент розгляду справи, в порушення умов Договору, залишаються неоплаченими з боку відповідача вартість послуг наданих позивачем на загальну суму 13 765,43 грн. Дана обставина не спростовується відповідачем документально в судовому засіданні.

Пред‘явлена позивачем 17.05.2007р. за № 241/9/237П відповідачеві претензія на суму 14675,83 грн. (разом із штрафними санкціями), залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦКУ, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити йому надану послугу у розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

На підставі статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) та статей 526 та 530 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів та умов договору (зокрема, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 598, 599 та 625 ЦКУ зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, на підставах встановлених договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Тому, неналежне виконання Відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань щодо оплати наданих позивачем послуг з контролю якості та приймання продукції - є порушенням взятих на себе зобов'язань за Договором № 10/22П-2005/1267дп/989/ВП-2006, а також вищезазначених вимог цивільного законодавства України.

Серед наслідків порушення зобов'язання, статтею 611 ЦКУ передбачено, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст.ст. 548 та 549 ЦКУ забезпечує виконання зобов'язання, якщо це встановлено договором та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, Сторонами, у пункті 4.2. Договору за порушення строків оплати послуг передбачено такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми затриманого платежу за кожен день затримки.

Позивачем, в порядку ч.2 ст.232 Господарського кодексу України за неналежне виконання своїх зобов‘язань з боку відповідача щодо своєчасної оплати послуг за Договором нараховано останньому пеню в межах подвійної облікової ставки Нацбанку України та строку позовної давності в сумі 1160,44 грн. Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем своїх зобов‘язань за Договором, позивач нарахував відповідачеві індекс інфляції за весь час прострочення зобов‘язання в сумі - 578,15 грн., а також три відсотки річних  в сумі 214,97 грн. Обґрунтованість вищенаведеного нарахування пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції перевірені судом та визнаються такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства.

Однак з огляду на дані представлені відповідачем в процесі розгляду справи стосовно наявності порушеної господарським судом Харківської області справи про банкрутство відповідача за № Б-39/161-07, по якій введено в дію мораторій щодо задоволення вимог кредиторів. Дана обставина перевірено судом в процесі розгляду справи та підтверджується документально матеріалами справи. А відтак відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнанні його банкрутом» під час дії цього мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за неналежне виконання грошових  зобов'язань.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині суми основного боргу, - 13 765,43 грн. В задоволенні іншої частини позову що стосується пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції, провадження по справі підлягає припиненню на підставі п.2 ст.80 ГПК України, оскільки є ухвала господарського суду, якою введено мораторій на застосування фінансових санкцій за неналежне виконання грошових  зобов'язань до підприємства боржника.

Витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.193,ч.2 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 548,549, 611, 625 Цивільного кодексу України, 49, п. 2 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ДП "Завод ім Малишева"(61001, м.Харків, вул Плеханівська 126, р/р 73 в АКБ "Золоті ворота МФО 351931, р/р 0089 у філії ХЦВ "Промінвестбанку" МФО 351458) на користь Мінистерства оборони України (03168, м.Київ, просп.Повітрофлотський,6, р/р 3192 в ОПЕРУ ДКУ, МФО 820172, код 00034022) 13665,43 грн боргу.

Стягнути з ДП "Завод ім Малишева"(61001, м.Харків, вул Плеханівська 126, р/р 73 в АКБ "Золоті ворота МФО 351931, р/р 0089 у філії ХЦВ "Промінвестбанку" МФО 351458)  на користь держбюджету України, (одержувач -  УДК у м. Харкові, № рахунку 0002 , код бюджетної класифікації 22090200,символ звітності банку 095, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) 137,65 грн держмита.

Стягнути з ДП "Завод ім Малишева"(61001, м.Харків, вул Плеханівська 126, р/р 73 в АКБ "Золоті ворота МФО 351931, р/р 0089 у філії ХЦВ "Промінвестбанку" МФО 351458)  на користь держбюджету України  (одержувач коштів  -  УДК у м. Харкові, № рахунку 0002, , код бюджетної класифікації 22050000,символ звітності банку 259, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову провадження припинити.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення підписане 09.10.2007р.

Суддя                                                                                            Швед Е.Ю.