ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 19/73(25/284-06)-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Грейц К.В.,

суддів :
Бакуліної С.В.,
Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю            агрофірми (далі –ТОВ) “Крома”

на постанову
від 13.08.2007 року Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

у справі
№ 19/73(25/284-06)-07

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
ЗАТ “Криворіжаглобуд”

до
ТОВ “Крома”

про
стягнення 10 824,74 грн. та по зустрічному позову про визнання частково недійсним договору

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача:
Чапал Ю.О. (довіреність № 07/11юр від 01.10.2007р.)

від відповідача:
Леонтенко В.В. (довіреність від 11.04.2007р.)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петренко І.В.) від 29.05.2007 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Логвиненко А.О., судді –Чус О.В., Павловський П.П.) від 13.08.2007 року, у справі

№ 19/73(25/284-06)-07 позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача штраф за порушення строків виконання робіт у розмірі 9212,40 грн.; пеню за порушення строків виконання робіт в сумі 506,86 грн.; штраф за несплату наданих позивачем відповідачеві послуг в розмірі 552,74 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 108,25 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.; в задоволенні зустрічного позову відповідачеві відмовлено.

В касаційній скарзі ТОВ “Крома” просить скасувати ухвалені по справі судові акти, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.11112 ГПК України, ст.4, ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ст.256, частин 3 та 4 ст.267, ст.549 ЦК України, ст.61 Конституції України.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Заслухавши пояснення на касаційну скаргу представника відповідача, який підтримав викладені в ній доводи, заперечення на касаційну скаргу представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом (остаточні вимоги) про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків виконання робіт у розмірі 9212,40 грн.; пені за порушення строків виконання робіт в сумі 506,86 грн.; штрафу за несплату наданих позивачем відповідачеві послуг в розмірі 552,74 грн., а також судових витрат; заборгованості по наданим позивачем відповідачеві послугам у розмірі 552,74 грн. за доведеністю її відсутності з останнього не стягувати (т.2 а.с. 47-49).

Враховуючи первісно заявлені позовні вимоги, зважаючи на зміст доповнення до позовної заяви, наявне у справі клопотання, по якому відсутнє рішення, касаційна інстанція вважає, що суди при повторному розгляді справи припустилися ряду грубих порушень процесуального і матеріального закону.

1.Так, судом при задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу за несплату наданих позивачем відповідачеві послуг в розмірі 552,74 грн. не наведено ані обставин, ані доказів, ані висновків щодо такого рішення в мотивувальних частинах ухвалених судових актів. Наведене є порушенням п.3 ч.1 ст.84 та ч.2 ст.105 ГПК України.

2.В частині вимоги не стягувати заборгованість по наданим позивачем відповідачеві послугам у розмірі 552,74 грн., суду слід було уточнити вимоги позивача за первісним позовом (чи є доповнення до позовної заяви фактичною відмовою від позовних вимог в цій частині) та вирішити питання відповідно до процесуального законодавства України, а саме: задовольнити позовні вимоги в цій частині за умови їх доведеності і відсутності заяви про відмову від них, відмовити в позові в цій частині за недоведеністю позовних вимог, або прийняти відмову від позовних вимог, тобто прийняти рішення в залежності від встановлених обставин.

3. В касаційній скарзі скаржник посилається на те, що до прийняття рішення по справі він просив застосувати строк позовної давності, який за викладеною ним позицією закінчився, що є підставою для відмові у позові. Як вбачається з матеріалів справи клопотання про це від 29.05.2007 року підшите судом до рішення від 29.05.2005 року (т.2 а.с.76), що за умови відсутності на рішенні і на штампі про прийняття канцелярією цього клопотання часу їх оголошення та прийняття відповідно, дає підстави касаційній інстанції дійти висновку про те, що воно (клопотання) було подане до прийняття судом рішення по даній справі. Отже, судом не встановлено обставин щодо пропуску позивачем строку позовної давності по заявлених ним позовних вимогах. При прийнятті рішення суду слід врахувати положення Глави 26 Господарського кодексу України, зокрема ч.6 ст.232 цього Кодексу щодо моменту припинення нарахування пені, та ч.2 ст.258 щодо позовної давності в один рік до вимог про стягнення штрафу та пені.

З огляду на наведене, ухвалені по справі судові акти підлягають скасуванню, як незаконні і необґрунтовані, а справа передачі до суду першої інстанції на розгляд по суті пред’явлених вимог.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п. 3 ч. 1 ст. 1119, ч.1 ст. 11110, ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ “Крома” від 03.09.2007 року б/н на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2007 року у справі № 19/73(25/284-06)-07 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2007 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2007 року у справі № 19/73(25/284-06)-07 –скасувати.

Справу № 19/73(25/284-06)-07 направити до Господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

Головуючий-суддя
К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос