ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.
Справа № 44/326пн

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Іванковій
Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
товариства з обмеженою відповідальністю „Топаз” (представник Несвіт О.В.,
довіреність від 10.10.07 року), до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особиОСОБА_1 (представляє інтереси особисто, паспорт НОМЕР_1) про визнання
права власності на нерухоме майно - будівлю автозаправної станції загальною
площею 18,9 м2, розташовану по АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Топаз” (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особиОСОБА_1 (далі - Підприємець)
про визнання права власності на нерухоме майно - будівлю автозаправної станції
загальною площею 18,9 м2, розташовану по вулиціАДРЕСА_1(далі - Будівля).
Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на невизнанні Підприємцем права власності
Товариства на Будівлю та відмову відповідача укласти з позивачем договір оренди
Будівлі через відсутність у Товариства речових прав на вказану нерухомість, не
зважаючи на наявність договору № 178 від 14.07.03 року, згідно якого Товариство
придбало Будівлю у відкритого акціонерного товариства „Селидівське АТП 11416”
(далі - Договір).

Представник Товариства в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на
необґрунтованість заперечень Підприємця через те, що в силу закону договори,
укладені на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Представник Підприємця заперечив
проти позову, вказуючи, що у позивача відсутнє право власності на Будівлю,
оскільки Договір, згідно якого Товариство придбало Будівлю у відкритого
акціонерного товариства „Селидівське АТП 11416” (далі - Фірма) - є нікчемним
через відсутність нотаріального посвідчення цього правочину.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно Договору, який став
наслідком здійсненої на Селидівській біржі нерухомості угоди, Товариство
визначено як покупця належної Фірмі Будівлі, за яку має бути сплачено 7'340
грн. За пунктом 1.2 Договору, право власності Товариства на Будівлю виникає
після державної реєстрації Договору, яка здійснена згідно відмітки на Договорі
04.12.03 року (реєстраційний номер 1448508). Таким чином, згідно статті 224 ЦК
УРСР, статті 664 ЦК України та пункту 1.2 Договору, право власності Товариства
на Будівлю виникло 04.12.03 року.

Окрім того, права Товариства на
спірну нерухомість безсумнівно підтверджені витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 2178872.

Твердження відповідача про
нікчемність Договору є юридично неспроможними, оскільки згідно приписів статті
15 Закону України „Про товарну біржу”, правочини, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню, тому нотаріальне посвідчення Договору не
вимагається, а Договір є дійсним та правомірним в силу презумпції, встановленої
статтею 204 ЦК України.

Суд також звертає увагу сторін й на
те, що на момент укладення Договору чинний на той час ЦК УРСР не вимагав
нотаріального посвідчення для договорів купівлі-продажу нерухомості, укладених
між двома юридичними особами.

В силу статті 204 ЦК України,
Договір, як і будь-який інший правочин, вважається правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним
судом. Наразі, відповідач не довів суду нікчемності Договору або факту визнання
Договору недійсним в судовому порядку.

Натомість правомірність придбання
Будівлі Товариством визначена низкою наданих позивачем документів - Договором,
свідоцтвом про право власності, довідкою БТІ та інш. Належність та допустимість
означених документів до предмету спору перевірена судом.

Виходячи зі змісту норм статті 26
Закону України „Про власність” (чинного на момент укладення Договору), статті
12 Закону України „Про господарські товариства”, а також статей 66 ГК України
та 115 ЦК України - Товариство є добросовісним набувачем та власником Будівлі,
придбаної за Договором.

У відповідності до статті 328 ЦК
України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо
інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Товариство може
вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого
статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений
правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими
особами такого права власності. Оскільки згідно змісту листа Підприємця від
15.10.07 року, останній не визнає речові права Товариства на Будівлю та не
бажає через це укладати з Товариством договір оренди Будівлі, тому суд доходить
висновку, що Товариство мало право звертатися до суду за захистом свого права
власності, а твердження Підприємця щодо відсутності права власності Товариства
на спірну нерухомість є безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами
справи та висновками суду.

З огляду на наведене, причиною
виникнення спору є протиправне порушення Підприємцем норм Конституції України,
ЦК України, ГК України, та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК України,
державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.41 Конституції
України, ст.ст.115, 181, 328, 331, 392 ЦК України, ст.66 ГК України, ст.26
Закону України „Про власність”, ст.12 Закону України „Про господарські
товариства”, ст.ст.1, 2, 20, 22, 33, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з
обмеженою відповідальністю „Топаз” до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1про визнання права власності на нерухоме майно
- будівлю автозаправної станції загальною площею 18,9 м2, розташовану по
АДРЕСА_1

Визнати право власності товариства
з обмеженою відповідальністю „Топаз” на нерухоме майно - будівлю автозаправної
станції загальною площею 18,9 м2, розташовану по АДРЕСА_1

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Топаз” відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 85
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя
Мєзєнцев Є.І.

Надруковано
у 3 примірниках:

1
-позивачу

2
-відповідачу

3
-господарському суду Донецької області