ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2007
Справа №2-23/2725-2007

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді ІщенкоГ.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників:

від позивача – Майборода Г.М. – головний спеціаліст – юрисконсульт, дов.№1526/05-17-5 від 03.05.2006р.

від відповідача – не з’явився, повідомлений належним чином,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, (97600, АР Крим, м. Білогірськ, вул. Островського, 3),

до Державного підприємства Радгосп-заводу «Передгір’я», (97600, АР Крим, Білогірський район, с. Криничне, вул. Первомайська, 32),

про стягнення 90075,83 грн.

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим звернулося до господарського суду АРК з позовом до Державного підприємства Радгосп – заводу «Передгір’я»  про стягнення заборгованості в сумі  90075,83 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються у встановлених законодавством строках та розмірах страхові внески, а також не відшкодовуються фактичні витрати Управління на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідач відзиву на позов не представив, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про день розгляду справи повідомлений належним чином – судовою повісткою, яка отримана ним, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення №2054130. Про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 12.03.2007р. представником позивача заявлено клопотання про подальший розгляд справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи приписи пункту 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України”, яким встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, суд задовольнив клопотання позивача щодо подальшого розгляду справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Державне підприємство Радгосп - завод «Передгір’я» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим (далі-Управління) як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 4 статті 17 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі-Закон), пункту 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1 (далі – Інструкція), платники подають до органу Пенсійного фонду для реєстрації протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця розрахунок зобов’язань зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, в якому вказується самостійно обчислені суми зобов'язань.

Відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з січня по грудень 2005року та з січня по листопад 2006 року, поданих відповідачем в Управління у порядку звітності, за Державним підприємством Радгосп – завод «Передгір’я» склалася заборгованість в сумі 113012,05 грн. (рядок 9 розрахунків, аркуш справи 18-39).

Згідно пункту 6 статті 17 Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Пунктом 6 статті 20 Закону встановлено, що страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У встановлені законодавством строки, відповідачем заборгованість зі сплати збору погашено частково в сумі 64498,23грн.

Стаття 106 Закону передбачає, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі зазначеної норми, Управлінням на адресу відповідача направлено вимоги про сплату боргу, які одержані відповідачем, про що свідчать відмітки на повідомленнях про вручення поштового відправлення, (аркуш справи 12-17).

Частиною 3 статті 106 Закону України встановлено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Враховуючи відсутність незгоди відповідача з розрахунком суми недоїмки, вказані вимоги є узгодженою.

Відтак, станом на момент розгляду справи, заборгованість відповідача перед Управлінням  становить суму 48513,82 грн. (113012,05-64498,23).

Щодо вимоги позивача про відшкодування фактичних витрат Управління на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 41562,01грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Пенсійний фонд України призначає пенсії за віком на пільгових умовах. А стаття 8 зазначеного Закону Витрати передбачає, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зберігається  порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів,  призначених на  оплату праці,  вносять  до  Пенсійного фонду плату,  що покриває фактичні витрати на виплату і доставку  пенсій.

Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій призначених згідно з пунктами «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списком №1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. №36.

Розрахунки суми відшкодування розраховуються відповідно до підпункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.203р. №21-1     (далі – Інструкція).

Пунктом 6.4 зазначеної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Матеріалами справи підтверджується направлення позивачем на адресу Відкритого акціонерного товариства Державного підприємства Радгосп-заводу «Передгір’я» зазначених розрахунків  фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, (аркуш справи 41-49).

Пунктом 6.8 Інструкції встановлений обов’язок підприємства щомісяця до 25-го числа   вносять до Пенсійного  фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах.

У порушення вимог Закону, відповідачем не відшкодовані повністю фактичні витрати Управління на виплату та доставку пільгових пенсій за 2005-2006роки в сумі 41562,01грн., які і підлягають стягненню на користь позивача.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства Радгосп – заводу «Передгір’я» заборгованості в сумі 90075,83 грн. (48513,82+41562,01) є обґрунтованими, такими що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 22 травня 2007 року.

У повному обсязі постанову складено 29 травня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Радгосп – заводу «Передгір’я» (адреса: 97600, АР Крим, Білогірський район, с. Криничне, вул. Первомайська, 32; банківські реквізити: рахунок  у КРД АППБ «Аваль», МФО 324021, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 00413067) на користь Управління пенсійного фонду в Білогірському районі АР Крим, (97600, АР Крим, м. Білогірськ, вул. Островського, 3; банківські реквізити: рахунок 712 у КРУ ВАТ «Державний Ощадбанк України», м. Сімферополь, МФО 324805, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 22300429) заборгованість  в сумі 90075,83  грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.