ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"10" вересня 2007 р.
справа № 20-6/154-5/343

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Севастопольської філії (99011, м.Севастополь, вул.Ген.Петрова, 15)

до Закритого акціонерного товариства „Торговый комплекс 110” (99804, м.Севастополь, смт.Кача, вул.Першотравнева, 10)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг електрозв'язку в сумі 184,34 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач - Михайлюк Юлія Володимирівна, представник, довіреність № ВСЕ 521629   від 16.12.05,     ,  Севастопольська філія ВАТ "Укртелеком";

Відповідач - не з’явився,  ЗАТ " Торговий комплекс 110";

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулося до суду з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства „Торговый комплекс 110” про стягнення заборгованості за договором про надання послуг електрозв'язку у сумі 184,34 грн. з яких: 180,80 грн. –основний борг, 2,29 грн. –пеня, 0,80 грн. -  3 % річних,  0,45 грн. –збитки від  інфляції.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов’язки щодо оплати  наданих послуг електрозв’язку.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 05.07.2007 суддею Лазаревим С.Г. порушено провадження по справі.

Розпорядженням  голови господарського суду міста Севастополя № 61 від 02.08.2007 справа № 20-6/154, яка знаходилась у провадженні судді Лазарева С.Г., у зв’язку з відбуттям у щорічну відпустку, передана до провадження судді Євдокимова І.В.

Ухвалою суду від 08.08.2007 справа прийнята до провадження суддею Євдокимовим І.В.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з’являвся, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку, за адресою вказаною у позовній заяві.

Оскільки до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб –учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, суд вважає, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, які повернуті органами поштового зв’язку з позначками „адресат вибув”, „адресат не значиться” і таке інше, можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу  України.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані позивачем докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2000 між СФ ВАТ  “Укртелеком” (підприємство зв’язку) та ЗАТ „Торговый комплекс 110” (споживач) був укладений договір № 1120 про надання  послуг електрозв’язку.

Строк дії договору визначений сторонами у 5 років.

Згідно розділу 1 договору позивач зобов’язався надавати відповідачу послуги електрозв’язку, а відповідач, в свою чергу, прийняв на себе  зобов’язання своєчасно вносити плату за користування телефоном, за міжміські та міжнародні телефонні розмови, надані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону (пункт 3.2.8 розділу 3 договору та 4.3 розділу 4).

Відповідно до розділу 4 “Оплата та порядок розрахунків” послуги, які надаються підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством. Споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати – по наданню рахунку.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Зобов’язання з надання послуг зв’язку позивачем виконувались належним чином, рахунки по оплаті за електроенергію виставлялись  своєчасно, але оплата за надані послуги відповідачем здійснювалась несвоєчасно та не повному об’ємі, у зв’язку з чим його заборгованість за період з грудня 2006 року по березень 2007 року  перед позивачем   склала 180,80 грн.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного кодексу України, діючого з 01.01.2004г., Цивільний   кодекс  України  застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

Оскільки між сторонами продовжують існувати права і обов'язки, що  виникли в 2000р., до правовідносин сторін  разом із ст.ст. 161, 162, 178,179, 214 Цивільного кодексу України (в редакції 1963р.) підлягають застосуванню ст.ст. 526, 527, 546, 611, 625 Цивільного кодексу України, діючого з 01.01.2004, які містять аналогічні положення.

Згідно положень  статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5.8 Договору  у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяцю, що настає після розрахункового періоду), споживач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов’язань може забезпечуватися пенею.

Позивачем нарахована  пеня в сумі 2,29 грн., яка підлягає стягненню.

Суму основного боргу в розмірі 180,80 грн. позивач просить стягнути з урахуванням  збитків від інфляції та 3% річних.

Згідно ст. 611  Цивільного кодексу України  у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три відсотку річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом № 3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно наданому позивачем розрахунку, сума 3% річних складає  0,80 грн., сума збитків від  інфляції – 0,45 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 184,34 грн. з яких: 180,80 грн. –основний борг, 2,29 грн. – пеня, 0,80 грн. -  3 % річних,  0,45 грн. –збитки від  інфляції.

Згідно ст.  ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 102,00 грн.  і інформаційне –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються  на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Торговый комплекс 110” (99804, м.Севастополь, смт.Кача, вул.Першотравнева, 10, , п/р 9 в УСБ м. Севастополя, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Севастопольської філії (99011, м.Севастополь, вул.Ген.Петрова, 15, код в , п/р 260042247 в СФ АППБ “Райффайзен банк Аваль”, МФО 324504) заборгованість в сумі  184,34 грн. з яких: 180,80 грн. –основний борг, 2,29 грн. –пеня, 0,80 грн. -  3 % річних,  0,45 грн. –збитки від  інфляції,  витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн., а також  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                    І.В.  Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

11.09.2007

РОЗСИЛКА:

1.          ВАТ „Укртелеком” в особі Севастопольської філії (99011, м.Севастополь, вул.Ген.Петрова, 15)

2.          ЗАТ  „Торговый комплекс 110” (99804, м.Севастополь, смт.Кача, вул.Першотравнева, 10)

3.          Справа

4.          наряд