ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2007 р.
Справа №  16/314

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Л.С. Коротченко, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 16/314

за позовом: прокурора Онуфріївського району Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Онуфріївський районний відділ земельних ресурсів Кіровоградської області, сел. Онуфріївка Кіровоградської області

до відповідача 1: Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області, сел. Онуфріївка Кіровоградської області

до відповідача 2: відкритого акціонерного товариства "Станція Придніпровська", с. Куцеволівка, Онуфріївського району Кіровоградської області

про визнання додатку до договору оренди земельної ділянки недійсним,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Федунець З.О., посвідчення № 347;

від позивача - участі не брав;

від відповідача 1 - участі  не брав;

від відповідача 2 - Самородченко С.М., довіреність б/н від 05.04.06.

Прокурор Онуфріївського району Кіровоградської області  звернувся до господарського суду Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Онуфріївський районний відділ земельних ресурсів Кіровоградської області з позовною заявою до Онуфріївської районної державної адміністрації та відкритого акціонерного товариства „Станція Придніпровська” про визнання недійсним додатку від 12.07.2004 р. до договору оренди земельної ділянки водного фонду № 11 від 20.03.2003 р. про внесення змін до першого абзацу п. 4.1. договору.

В наданій до суду 29.10.2007 р. заяві позивач визнав позовну заяву пред’явлену до суду прокурором, просив справу слухати без участі представника відділу.

Онуфріївська районна державна адміністрація (далі - Онуфріївська РДА або відповідач1) позовні вимоги прокурора визнала повністю, про що нею подано до суду відповідну заяву.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з’явився, про час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням № 2303008 про вручення поштового відправлення відповідачу 25.10.2007 р. (а.с. 59). В наданій до суду заяві № 8-150711 від 29.10.2007 р. відповідач 1 просить справу слухати без участі представника адміністрації.

Відкрите акціонерне товариство „Станція Придніпровська” (далі – ВАТ „Станція Придніпровська” або відповідач 2) в наданому до суду відзиві позовні вимоги повністю не визнав, просить в позові прокурору відмовити. Крім того, в судовому засіданні 31.10.2007 р. відповідачем 2 подано заяву про застосування пропуску строку позовної давності, у зв’язку з чим просить також відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, надані прокурором та сторонами докази, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача 2, господарський суд, встановив наступне.

16.05.2003 року між Онуфріївською РДА (далі – Орендодавець) та ВАТ „Станція Придніпровська” (далі – Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду (далі – договір оренди ), згідно пункту 1.1. якого Орендодавець на підставі розпорядження голови Онуфріївської РДА від 16.05.2003 р. № 205-р передає, а Орендар набуває право на оренду земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться на території Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області та виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, план якої додається до договору та є його невід'ємною часткою, загальною площею 903,4 га, в т.ч. водне дзеркало 812,2 га, під дамбами та дерево-чагарниковими насадженнями - 91,2 га (а.с. 14 -18).

20.05.2003 р. договір оренди зареєстрований Онуфріївським районним відділом Кіровоградської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” за № 11 (а.с. 19).

12.07.2004 р. Онуфріївська РДА та ВАТ „Станція Придніпровська” уклали додаток до договору оренди (далі – Додаток до договору оренди), який 16.07.2004 р. зареєстрований також  Онуфріївським районним відділом Кіровоградської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” за № 839.

Згідно пункту 1 Додатку до договору оренди , сторони погодилися внести зміни до першого абзацу п. 4.1. договору оренди, зменшивши розмір орендної плати за оренду водного дзеркала площею 812,2 га з 50 грн. до 30 грн. за 1 га в рік упродовж періоду господарювання з 14.07.2004 р. по 14.07.2006 р., а в наступні роки господарювання – по 50 грн. за 1 га в рік.

Посилаючись на те, що згідно ст. 6 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” на виконання власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, прокурор в позові вказує, що в порушення наведеної норми при укладені Додатку до договору оренди відповідне розпорядження головою Онуфріївської РДА не видавалось. Крім того, вказує прокурор в позові, Додаток до договору оренди  прийнято з порушенням ч. 2 ст. 21, ч. 1, 2 ст. 30, ст. 35 Закону України „Про оренду землі”, а тому Додаток до договору оренди повинно бути визнано недійсним.

Господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги прокурора є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Ст. 30 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що зміни умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Уразі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Додатком від 12.07.2004 р. у відповідності до вимог ст. 30 Закону України „Про оренду землі”  (далі – Закон) сторонами за їх взаємною згодою внесено зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду стосовно розміру орендної плати. Всі інші умови договору залишилися не змінними.

Статтею 13 Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов2язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 2 ст. 15 Закону передбачено, що підставою визнання договору недійсним є відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 21 Закону орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 2 ст. 21, ст.ст. 30, 35 Закону, розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди; умови договору про розмір орендної плати можуть переглядатися за угодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо змін умов договору оренди спір вирішується у судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України, ст. 20 Закону, укладений договір оренди підлягає державній реєстрації; державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Додаток до договору оренди, що оспорюється прокурором,  зареєстрований у встановленому законом порядку.

При укладенні договору оренди від 20.05.2003 р. сторони даного договору досягли згоди по всім пунктам договору, 12.07.2004 р.  за взаємною згодою сторонами до договору оренди внесено зміни  щодо розміру орендної плати.

Отже, при укладенні оспореного Додатку до договору оренди сторонами договору дотримано всіх вимог земельного законодавства по питанню укладення і реєстрації Додатку до договору оренди, тому правові підстави для визнання недійсним Додатку до договору оренди із зазначених в позову підстав відсутні.

Відсутність розпорядження голови райдержадміністрації щодо внесення змін до договору як правова підстава для визнання недійсним Договору оренди землі не передбачена нормами діючого земельного законодавства.

Порядок внесення змін та доповнень до господарських договорів встановлено ст. 188 Господарського кодексу України. Дана норма не містить будь-яких положень, згідно яких внесенню до договорів змін обов’язково передує відповідне розпорядження державного органу.

Враховуючи зазначене, вимоги прокурора не базуються на законі, а тому не можуть бути задоволені.

При цьому господарський суд також звертає увагу на те, що при укладені сторонами договору оренди відповідного до нього Додатку до договору, права та інтереси Онуфріївського районного відділу земельних ресурсів Кіровоградської області, в інтересах якого прокурором пред’явлено даний позов, ні яким чином не були і не могли бути порушені, а тому відсутня необхідність їх захисту, у зв’язку з чим прокурором пред’явлено даний позов до суду.

Слушними вважає господарський суд доводи відповідача в тій частині, що при зверненні до суду з даним позовом прокурором пропущено строк позовної давності. Враховуючи те, що Додаток до договору оренди сторонами укладено 12.07.2004 року, про що сторонам не могло бути не відомо, строк позовної давності для сторін збіг 12.07.2007 року, до суду позов пред’явлено 30.07.2007 р., тобто після спливу строку позовної давності.

Наведена в письмовому клопотанні від 31.10.2007 р. причина пропуску строку позовної давності до поважних не належить, враховуючи те, що Онуфріївській РДА, як стороні договору оренди, про наявність Додатку до договору оренди стало відомо 12.07.2004 р., а тому останній не був позбавлений можливості звернутися до прокурора з даним питанням починаючи з 13.07.2004 року. Крім того, діюче законодавство, а саме ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України пов’язує початок перебігу строку позовної давності з тим, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто для застосування перебігу строку позовної давності не має значення той факт, коли про це стало відомо прокурору. До того ж, прокурор з позовом звернувся до суду не в інтересах Онуфріївської РДА, а в інтересах Онуфріївського районного відділу земельних ресурсів.

Однак відмовляючи в позові по суті, у господарського суду відсутня необхідність застосування також пропуску строку позовної давності, як правової підстави для відмови в позові.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України  визнання повністю позовних вимог відповідачем 1 господарський суд не приймає, враховуючи те, що вказані дії порушують права та інтереси відповідача 2 як контрагента за договором оренди.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Онуфріївського районного відділу земельних ресурсів Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, сел. Онуфріївка,                             вул. 50 років Жовтня, 17, р/р 18989 у відділенні Держказначейства,              смт. Онуфріївка, МФО 823016, ідентифікаційний код 24151784) у доход Державного бюджету (р/р № 0002 в ГУДКУ в Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24145329) - 85,00 грн. державного мита.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Онуфріївського районного відділу земельних ресурсів Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, сел. Онуфріївка,                             вул. 50 років Жовтня, 17, р/р 18989 у відділенні Держказначейства,              смт. Онуфріївка, МФО 823016, ідентифікаційний код 24151784) у доход Державного бюджету України (р/р 0002, отримувач коштів: УДК у м. Кіровограді, банк отримувача: ГУДКУ у Кіровоградській області, МФО 823016, код 24145329) витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу в сумі                118,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у встановленому законом порядку.

Суддя                                                                             Л.С.Коротченко