СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

30  жовтня 2007 року
Справа № 2-23/1514-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Пісаренко Алевтіни Володимирівни, довіреність № 06-06/386 від 25.06.07, Державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Національного інституту винограду і вина "Магарач";

відповідача: Володькіна Сергія Анатолійовича, довіреність № 2285/9/10-0   від 04.05.06, Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у місті Ялта в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 30 січня-16 лютого 2006 року у справі № 2-23/1514-2006А

за позовом           державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Інституту винограду і вина "Магарач" Української Академії аграрних наук

(вул. Янтарна, 7, смт. Отрадне, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600)

до державної податкової інспекції у місті Ялті в Автономній Республіці Крим (вул. Васильєва, 16, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Агрофірма "Магарач" Інституту винограду і вина "Магарач" Української Академії аграрних наук звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим до державної податкової інспекції у місті Ялті в Автономній Республіці Крим про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № /0 від 28 липня 2005 року, про  визначення податкового зобов'язання з земельного податку у сумі                     267403,05 грн., у тому числі  основний  платіж у сумі  178268,70 грн., штрафні санкції - 39134,55 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 січня - 16 лютого 2006 року у справі №2-23/1514-2006А (суддя Іщенко Г.М.) позов державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Інституту винограду і вина "Магарач" Української Академії аграрних наук до державної податкової інспекції у місті Ялті в Автономній Республіці Крим про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № /0 від 28 липня 2005 року, задоволено.

Не погодившись з цим судовим актом, державна  податкова інспекція у місті Ялта в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 травня 2006 року апеляційна скарга державної податкової інспекції у місті Ялті в Автономній Республіці Крим залишена без задоволення, постанова  господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.01.-16.02.2006 у справі № 2-23/1514-2006А залишена без змін.

Не погодившись з постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 травня 2006 року,  державна податкова інспекція у місті Ялті в Автономній Республіці Крим звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 травня 2006 року скасувати.

Постановою  Вищого господарського суду  України від 27 вересня 2007 року у справі № 2-23/1514-2006А касаційна скарга державної податкової інспекції у місті Ялті в Автономній Республіці Крим задоволена. Постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 травня 2006 року  скасована. Справа передана  до суду апеляційної інстанції до провадження зі стадії прийняття апеляційної скарги.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного  господарського суду від 30 жовтня 2007 року у зв'язку з  закінченням повноважень судді Гоголя Ю.М. було здійснено його заміну на суддю Плута В.М.

При апеляційному розгляді справи в порядку статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Державне   підприємство   Агрофірма "Магарач" Інституту винограду   та вина "Магарач" Української академії аграрних наук звернулося з позовом до господарського суду АР Крим до Державної податкової інспекції у місті Ялті про визнання недійсним податкового  повідомлення-рішення №/0  від 28.07.2005 про визначення податкового зобов'язання з земельного податку в сумі 267403,05грн., у тому числі: основний платіж - 178268,70грн., штрафні санкції - 39134,55грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Державного підприємства „Агрофірми „Магарач" Інституту винограду та вина „Магарач" Української академії аграрних наук за період з 01.07.2002 по 31.03.2005 було встановлено порушення ст.ст.2, 5, п.3 ст.12, ст.15 Закон) України „Про плату за землю" - платником занижено земельний податок на загальну суму 178268,70грн., у тому числі: за 2003 - 79230,54грн., за 2004 - 79230,54грн., за 1 квартал 2005 - 19807,63грн.

Дані порушення з'явились підставою для прийняття 28.07.2005 відповідачем податкового повідомлення-рішення №/0 про визначення податкового зобов'язання по земельному податку в сумі 267403,05грн. у тому числі: основний платіж -178268,70грн. та штрафні санкції - 89134,55 грн.

Матеріали  справи  підтверджують,   що  спірне  податкове  повідомленя-рішення  №/0 від 28.07.2005 було оскаржене позивачем в адміністративному порядку. Згідно   рішення   Державної   податкової   інспекції  у місті Ялті   від   26.08.2005 №15701/10/25.0 "Про результати   розгляду первісної скарги" в   задоволенні скарги   було відмовлено.

14.09.2005 позивач відповідно до п.п.5.2.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 про визначення позивачу податкового зобов'язання з земельного податку в сумі 267403,05грн. Отже, податкове зобов'язання з земельного податку в сумі 267403,05грн. вважається неузгодженим до розгляду судом справи та прийняттям відповідного рішення.

Однак, відповідач відносно позивача прийняв 26.09.2005 першу податкову вимогу №1/1283, згідно якої за станом на 26.09.2005 позивачу визначена сума податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням по земельному податку в сумі 244331,69грн. та 10.11.2005 другу податкову вимогу №2/1405 від 26.09.2005, якою позивачу визначена за станом на 10.11.2005 сума податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням по земельному податку в сумі 244468,11грн.

Згідно вказаним податковим вимогам майно позивача знаходиться у податковій заставі, що зареєстроване в державному реєстрі застав рухомого та нерухомого майна під №1877771/10/241 від 18.10.2005.

Державною податковою інспекцією у місті Ялті застосовуються до позивача заходи по забезпеченню погашення податкового боргу, а саме, податковим керуючим складені акти опису майна платника податків (№12 від 12.10.2005 та №13 від 03.11.2005).

Згідно пункту 6.2.1 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платники податків   перед   бюджетами   та  державними   цільовими   фондами",   органи  державної податкової інспекції надсилають платнику податків податкову вимогу у разі   невчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для донарахування податкових зобов'язань з земельного податку в сумі 267403,05грн. були наступні обставини.

Відповідач прийшов до висновку, що користування позивачем пільгою по земельному податку необгрунтовано, оскільки в періоді, який перевірявся дослідницька діяльність господарством не здійснювалась, а також пільга не може бути застосована відносно земельних ділянок, на яких розташований житловий фонд позивача.

Крім того, відповідач вважає, що оскільки підприємством був укладений контракт про сумісну інвестиційну діяльність і частина землі була передана у сумісну діяльність, то відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про плату за землю", податок на земельні ділянки, зайняті підприємствами, переданими в тимчасове користування сплачується у встановлених розмірах на загальних підставах.

Доводи відповідача не приймаються судовою колегією до уваги при розгляду спору виходячи з наступного.

25.02.2002 між Агрофірмою «Магарач»(правонаступник - Державне підприємство Агрофірма «Магарач») Інститутом винограду і вина «Магарач»і фірмою «Маgarach ОU»укладена додаткова угода до контракту  від 19.05.1999 про сумісну діяльність.

За умовами контракту у зв'язку з утворенням на частині землі та майна Інституту Агрофірми "Магарач", яка є правонаступником Інституту в частині переданих їй землі та майна, стороною контракту становиться Агрофірма "Магарач". Земельна ділянка Державного підприємства Агрофірма "Магарач" в сумісну діяльність не передавалася, що підтверджується додатком №3 до контракту про сумісну діяльність.

Згідно зі статтям 13, 15 Закону України „Про плату за землю" від 03.07.1992 №2535-ХП , відповідно до яких власники землі і землекористувачі сплачують податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою, то підставою для виникнення обов'язку по сплаті земельного податку є дані земельного кадастру і документи про право на землю.

Згідно пункту 4.2, пункту 4.7 статті 4 Статуту позивача, земельні ділянки, які передані в постійне користування господарству, є державною власністю. Земельна ділянка, яка знаходиться в його постійному користуванні, може використовуватися без зміни цільового призначення сумісними суб'єктами господарювання, утвореними за участю господарства, яке при цьому зберігає право на свої земельні ділянки.

Відповідно до норм глави 19 розділу 4 Земельного кодексу України від 25.10.2001, право власності або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядною організацією меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що засвідчує це право, а такими документами є державний акт або договір оренди земельної ділянки.

Положення статті 5 Закону України „Про плату за землю" від 03.07.92 №2535-ХП передбачають, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, що перебуває в користуванні або власності, а суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки і землекористувач.

Порядок обчислення та уплати земельного податку, визначення суб'єктів плати за землю, пільги з оподаткування урегульовані Законом України "Про плату за землю".

Згідно частини 1 статті 206 Земельного кодексу України та частини 1 статті 2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним.

Від земельного податку звільняються вітчизняні дослідні господарства науково-дослідних установ і навчальних закладів сільськогосподарського профілю та професійно-технічних училищ (п.2 ст.12 Закону України "Про плату за землю").

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу Української академії аграрних наук від 18.10.2000 №94 "Про створення Агрофірми "Магарач" Інституту винограду і вина "Магарач" Української академії аграрних наук на виконання Постанови Президії Української академії аграрних наук від 19.10.2000р. на базі частини землі і майна Інституту винограду і вина "Магарач" була створена Агрофірма "Магарач" з правом юридичної особи.

Відповідно до наказу від 18.10.2000 №94 новоствореній Агрофірмі "Магарач" передано земельну ділянку та майно необхідні для її діяльності, про що був складено акт прийому-передачі від 29.03.2002.

Відповідно до п.2.1, п.2.2, п.3.6 Статуту Державне підприємство Агрофірма "Магарач" Інституту винограду та вина "Магарач" Української академії аграрних наук є державним сільськогосподарським суб'єктом підприємницької діяльності, здійснюючим дослідну, господарську та комерційну діяльність з метою досягнення економічних результатів та отримання прибутку, дослідним господарством Інституту винограду та вина "Магарач", входить до системи Української академії аграрних наук, утворено з метою організаційно-господарського забезпечення науково-дослідним установам академії умов для проведення наукових досліджень, апробації результатів наукових досліджень, проведення виробничої перевірки та впровадження наукових розробок у виробництво.

Господарство є експериментально - виробничою базою для проведення наукових досліджень, випробувань та доопрацювання і апробації наукових розробок, пропаганди досягнень науки і техніки та впровадження їх у виробництво.

Судова колегія вважає, що податкове зобов'язання - земельний податок в сумі 267403,05грн. (основний платіж - 178268,70грн. і штрафні санкції - 89134,55грн.), визначене податковим повідомленням-рішенням №/0 від 28.07.2005 нараховано неправомірно, оскільки суперечить вимогам п.2 ст.12 Закону України "Про плату на землю" .

Доводи відповідача про те, що після створення  Агрофірми «Магарач», відповідно до розрахунку земельного податку Інституту винограду і вина «Магарач»за 2003, наданого в ДПІ у місті Ялті, за інститутом залишилась у використанні земельна ділянка загальною площею 3,6га в п. Отрадне, а земельна ділянка загальною площею 33,9296га передана Агрофірмі «Магарач», при цьому Агрофірма «Магарач” державний акт на передані землі не оформлювала з державного акту Інституту винограду і вина «Магарач” передані землі не вилучались (довідка від 29.01.2004 №32), не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки даний факт є однією з умов неправомірності прийняття рішення про донарахування як податку так і застосуванні штрафу відносно позивача.

Будь-які документи, які підтверджують, що Агрофірма "Магарач" в періоді, що перевіряється, здійснювала діяльність у сфері наукових досліджень, впроваджень наукових розробок у виробництво на перевірку не представлені.

Більш того, ДПІ у місті Ялті не оспорюється факт того, що Агрофірма є дослідницьким господарством науково-дослідного інституту сільськогосподарського профілю, що підтверджується Статутом Агрофірми, переліком підприємств і установ, що входять до складу Української академії аграрних наук.

При таких обставинах, вимоги Державної податкової інспекції у місті Ялті в Автономній Республіці Крим, викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, а постанова господарського суду Автономної Республіки Крім від 30.01.-16.02.2006 у справі № 2-23/1514-2006А скасуванню.                              Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у місті Ялта в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 січня-16 лютого 2006 року у справі № 2-23/1514-2006А  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку,  передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді