ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"16" жовтня 2007 р.
Справа № 4/482/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін:

від позивача —Лєбєдєв А.С. - по довіреності;

від відповідача — не з'явився;

від третьої особи — не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Дас”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2007р.

по справі № 4/482/07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Український промисловий банк” в особі Миколаївської філії ТОВ “Укрпромбанк”

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Дас”

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Сільськогосподарське товариство з  обмеженою відповідальністю “Полігон-Агро”

про стягнення за кредитним договором №37/К-05 від 15.12.2005р. 219850,42грн., з яких 200000,00грн. основного боргу, 6426,21грн. відсотки за користування кредитом, 383,10грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за термін з 29.12.2006р. до 04.05.2007р. та 13041,10грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту за термін з 15.12.2006р. до 04.05.2007р.

(сторони та суть спору зазначаються згідно рішення суду)

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

У судовому засіданні 16.10.2007р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Встановив:

У червні 2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Український промисловий банк” в особі Миколаївської філії ТОВ “Укрпромбанк” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Дас” про стягнення з останнього заборгованості в сумі 219850,42грн. за кредитним договором №37/К-05 від 15.12.2005р. (надалі —кредитний договір). Позовні вимоги обґрунтовані твердженнями про невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором та посиланням на ст.ст.525, 526, 530, 546, 549, 1049 ч.1, 1054 Цивільного кодексу України, п.п.4, 8.1., 9.2. кредитного договору.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ТОВ “Агро-Дас” та заявлено клопотання про витребування інформації від органів БТІ, ОРЕВ, УДАІ та інших органів щодо наявності майна та коштів у відповідача, у задоволенні яких відмовлено ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.06.2007р. про порушення провадження у справі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.07.2007р. (суддя Дубова Т.М.) позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ “Агро-Дас” на користь ТОВ “Український промисловий банк” в особі Миколаївської філії ТОВ “Укрпромбанк” 200000,00грн. основного боргу, 6426,21грн. заборгованості по відсоткам, 13424,20грн. пені, 2198,50грн. витрат по сплаті держмита та 118грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Судове рішення мотивоване обґрунтованістю позовних вимог, посиланням на ст.ст.526-527, 549, 1054 Цивільного кодексу України; порушенням з боку відповідача виконання зобов'язань за кредитним договором в частині погашення кредиту та сплати відсотків, встановлених розділом 4 зазначеного договору; правомірністю нарахування позивачем пені за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків відповідно до п.п.8.1. кредитного договору, що підлягає стягненню згідно ст.549 ЦК України.

Не погодившись з рішенням суду від 26.07.2007р., ТОВ “Агро-Дас” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ “Український промисловий банк” в особі Миколаївської філії ТОВ “Укрпромбанк” в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судом першої інстанції ст.ст.22, 87 ГПК України, що є підставою для скасування рішення від 26.07.2007р. відповідно до п.4 ч.1, п.2 ч.3 ст.104 ГПК України; ст.27 ГПК  України, оскільки судом не залучено до участі у справі СТОВ “Полігон-Агро”  - майнового поручителя згідно п.3.1. кредитного договору; судом першої інстанції не враховано, що виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечується заставою сільгосптехніки майнового поручителя - СТОВ “Полігон-Агро”; 19.01.2007р. позивач отримав виконавчий напис нотаріуса, яким звернено стягнення на заставлене майно; 25.01.2007р. відкрито виконавче провадження за цим виконавчим документом; тобто позивач вже отримав виконавчий документ про стягнення заборгованості, яка є предметом у даній справі, чинним законодавством не передбачено отримання кредитором двох виконавчих документів.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2007р. до участі у справі №4/482/07 залучено СТОВ “Полігон-Агро” в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

В засідання суду апеляційної інстанції представники ТОВ “Агро-Дас” та СТОВ “Полігон-Агро” не з'явились, витребувані судом матеріали щодо реалізації  предмета застави за договором від 15.12.2005р. не надали, будь-яких письмових пояснень не надіслали, незважаючи на отримання ухвали суду апеляційної інстанції від 18.09.2007р. та належне повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Представник ТОВ “Укрпромбанк” проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить оскаржуване рішення залишити без змін; в засіданні суду апеляційної інстанції надав додаткові документи та пояснення в підтвердження того, що сільськогосподарська техніка СТОВ “Полігон-Агро”, яка є предметом застави за договором від 15.12.2005р., на даний час арештована органом ДВС, що виконує виконавчий напис нотаріуса, але на реалізацію ще не передавалася.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду, заслухавши пояснення представника позивача,  колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ “Агро-Дас” не підлягає задоволенню  виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного провадження, що 15.12.2005р. між ТОВ “Український промисловий банк” (надалі —позивач, Банк) та ТОВ “Агро-Дас” (надалі —відповідач, Товариство, Позичальник) був укладений кредитний договір №37/К-05,  за умовами котрого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 200000,00грн. зі строком повернення кредиту до 14.12.2006р. зі сплатою 23% річних, для поповнення обігових коштів.

Згідно п.4.1. кредитного договору повернення кредиту позичальником здійснюється відповідно до графіку повернення заборгованості, а у випадку, якщо такий не був укладений —не пізніше кінцевої дати повернення кредиту, тобто не пізніше 14.12.2006р.

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у порядку, визначеному п.п.4.1.- 4.5. кредитного договору, шляхом здійснення щомісячних фіксованих платежів (з врахуванням внесених змін 22.02.2006р.).

На виконання своїх зобов'язань за кредитним договором Банк відкрив відповідачу позичковий рахунок в Миколаївській філії ТОВ “Укрпромбанк” та 16.12.2005р. здійснив перерахування коштів з цього рахунку в оплату соняшника згідно рахунку №54 від 14.12.2005р., тобто надав кредит шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника (п.2.2. кредитного договору), що підтверджується випискою з особового рахунку ТОВ “Агро-Дас” (а.с.27) та платіжним дорученням №01 від 16.12.2005р. (а.с.66).

В забезпечення повернення кредиту Банк уклав 15.12.2005р. договір застави транспортного засобу з СТОВ “Полігон-Агро”, який виступив майновим поручителем ТОВ “Агро-Дас” з виконання зобов'язань останнього за кредитним договором №37/К-05 від 15.12.2005р.

Згідно п.п.1.1., 1.2. договору застави остання забезпечує вимоги Банка за кредитним договором з ТОВ “Агро-Дас” №37/К-05 від 15.12.2005р. та будь-якими змінами і доповненнями до нього; предметом застави є зернозбиральний комбайн марки Claas Dominator 116, 1996р. випуску і зернозбиральний комбайн  Claas Dominator 114, 1996р. випуску, що належать Заставодавцю на праві власності.

Згідно п.2.1.5. Банк вправі у випадку невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет застави; за умовою п.2.1.6. - у випадку порушення Заставодавцем або/та Позичальником обов'язків за договором застави та/або кредитним договором вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання —звернути стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави відбувається за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.4.4.); Заставодавець чи/та Позичальник вправі до дня продажу предмета застави виконати основне зобов'язання чи ту його частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих Заставодержателю; таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета застави (п.4.6. договору застави).

Враховуючи, що листи банку з вимогами погасити прострочену заборгованість за кредитним договором залишились без задоволення і відповіді, у встановлений договором  строк (14.12.2006р.) кредит не був погашений позичальником, позивач звернувся до ТОВ “Агро-Дас” з листом №109 від 15.01.2007р., котрим повідомив про внесення кредиту на рахунок простроченої заборгованості та донарахування з 15.12.2006р. відсотків виходячи з 42% річних згідно умов кредитного договору (п.4.6.).

З огляду на триваюче невиконання відповідачем договірних зобов'язань з погашення кредиту та нарахованих відсотків, Банк звернувся до господарського суду з позовом, вимагаючи примусового стягнення з ТОВ “Агро-Дас” 200000,00грн. суми кредиту, 6426,21грн. - нарахованих відсотків, 383,11грн. - пені по відсоткам, 13041,10грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту, надавши суду обґрунтовані розрахунки простроченої заборгованості та пені і виписки з особового рахунку, що відображають сплату позичальником тільки 18579,79грн. відсотків за весь період користування кредитом.

Місцевий господарський суд обґрунтовано та на законних підставах задовольнив позов, пославшись на ст.ст.526, 527, ст.549, ст.1054 ЦК України, відповідно до яких  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.  Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Нарахування пені по відсоткам та основному боргу за кредитним договором ґрунтується на погоджених сторонами кредитного договору умовах, викладених у п.8.1. кредитного договору №37/К-05 від 15.12.2005р. і правомірно здійснено Банком з огляду на порушення позичальником терміну погашення кредиту і сплати відсотків з користування ним станом на 04.05.2007р. починаючи з 15.12.2006р. - наступного дня після спливу кінцевого строку погашення кредиту.

Доказів виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надав.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції процесуальних строків надсилання сторонам копій процесуальних документів (ухвал) спростовується наявністю відміток на штампі канцелярії господарського суду Миколаївської області про відправку сторонам 18.06.2007р. ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 13.06.2007р., відправку 12.07.2007р. ухвали господарського суду від 11.07.2007р. про відкладення розгляду справи на 26.07.2007р., які отримані ТОВ “Агро-Дас” згідно поштових повідомлень у справі 16.07.2007р. та 20.07.2007р. відповідно.

Отже на момент вирішення спору і прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення від 26.07.2007р. відповідач був сповіщений про час і місце слухання справи в господарському суді Миколаївської області, проте не скористався належними йому процесуальними правами згідно зі ст.22 ГПК України, зокрема не надав суду першої інстанції відзиву на позов та підтверджуючих його заперечення доказів.

За цих обставин, відповідні доводи апеляційної скарги не можуть вважатись підставою для скасування оскаржуваного рішення за п.2 ч.3 ст.104 ГПК України у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права у вигляді неповідомлення сторони належним чином про час і місце розгляду справи.

Стосовно наявності виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. від 19.01.2007р. №293 про звернення стягнення на зернозбиральні комбайни, що належать на праві власності СТОВ “Полігон-Агро”, залученій до участі у даній справі в якості  третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, судовою колегією з наданих позивачем документів встановлено, що за вказаним виконавчим написом 25.01.2007р. було відкрито виконавче провадження постановою заступника начальника ДВС у Веселинівському районі Миколаївської області за заявою ДВС у Новобузькому районі Миколаївської області від 22.01.2007р. №729 про направлення виконавчого документа та постанови ДВС у Новобузькому районі Миколаївської області від 22.11.2006р. про закінчення виконавчого провадження за належністю.

Згідно Акту опису й арешту майна від 14.03.2007р. комбайни, на які звернуто стягнення за виконавчим написом нотаріуса, розукомплектовані.

На момент звернення позивача до суду з позовом  реалізація комбайнів не відбулася і вони перебувають на відповідальному зберіганні, доказів зворотнього ТОВ “Агро-Дас” та СТОВ “Полігон-Агро” суду апеляційної інстанції не надали.

За цих обставин звернення стягнення на предмет застави згідно з виконавчим написом нотаріуса не є перешкодою для стягнення заборгованості Банком як кредитором у примусовому порядку у грошовій формі за рішенням суду: адже звернення стягнення на предмет застави є правом кредитора відповідно до ст.ст.1, 19, 20 Закону України “Про заставу”, ст.ст.572, 589, 590 ЦК України та положень договору застави; виконання основної вимоги боржником припиняє звернення стягнення на заставлене майно (ч.1 ст.26 Закону України “Про заставу”); застава припиняється у випадку припинення забезпеченого заставою зобов'язання (ч.1 ст.28 Закону України “Про заставу”, п.1 ч.1. ст.593 ЦК України), зокрема, шляхом його виконання боржником.

Згідно п.4.6. договору застави від 15.12.2005р. транспортного засобу  Заставодавець чи/та Позичальник вправі до дня продажу предмета застави виконати основне зобов'язання чи ту його частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих Заставодержателю, таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета застави.

Отже у випадку стягнення заборгованості з ТОВ “Агро-Дас” у примусовому порядку за рішенням суду по даній справі або добровільного погашення боржником, застава СТОВ “Полігон-Агро” припиняється, як і реалізація заставленого майна.

З врахуванням вищевикладеного, наведені скаржником мотиви незгоди з позовними вимогами і оскаржуваним рішенням не приймаються судовою колегією до уваги як підстава для скасування законного та обґрунтованого рішення по даній справі.

Місцевий господарський суд не залучив до участі у справі СТОВ “Полігон-Агро” з власної ініціативи за ст.27 ГПК України як третю особу без самостійних вимог на предмет спору, незважаючи на наявність підстав для цього, але це процесуальне порушення не вплинуло на правильність прийнятого рішення, тому не може вважатись підставою для його скасування відповідно до ч.3 ст.104 ГПК України.

Виходячи з викладеного, рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2007р. слід залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ “Агро-Дас” без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Дас” залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2007р. - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                               Мишкіна М.А.

Судді:                                                                                         Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.