ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2007 року                                                                                   Справа № 9/23

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. (доповідач)

суддів:               Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.134 –протокол від 26.09.2007р.);

відповідача (1) - не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.134 –протокол від 26.09.2007р.);

відповідача (2) –Затинацький Д.О., директор, паспорт серії ЕА № 791815 від 22.02.2001р.;

відповідача (2) –Живіцька Н.В., дов. № 230 від 30.08.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства “Лан” с.Петровське Кіровоградської області

на  рішення  господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2007 року

у справі    № 9/23

за позовом   відкритого акціонерного товариства “Райффайзен банк Аваль” в особі Кіровоградської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен банк Аваль”, м.Кіровоград

до  В/1 –селянського (фермерського) господарства “Веселка”, Кіровоградська область, Петровський район, смт.Петрово

В/2 - приватного сільськогосподарського підприємства “Лан”, Кіровоградська область, Петровський район, с.Петровське

про  стягнення 236 549 грн. 64 коп.

В судовому засіданні 26.09.2007р. оголошувалась перерва до 15.10.2007р. (ст..77 ГПК України).

За згодою представників сторін, присутніх у судовому засіданні, було оголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2007р. (суддя Шевчук О.Б.) по справі № 9/23 за позовом відкритого акціонерного товариства “Райффайзен банк Аваль” в особі Кіровоградської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен банк Аваль”, м.Кіровоград (далі –ВАТ “Райффайзен банк Аваль” в особі Кіровоградської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен банк Аваль”) до селянського (фермерського) господарства “Веселка”, Кіровоградська область, Петровський район, смт.Петрово (далі –СФГ “Веселка” (перший відповідач)), приватного сільськогосподарського підприємства “Лан”, Кіровоградська область, Петровський район, с.Петровське (далі –ПСП “Лан” (другий відповідач)) про стягнення 236 549 грн. 64 коп. позов було задоволено частково та стягнуто з відповідачів солідарно 214 424 грн. 30 коп. боргу по поверненню кредиту, 3975 грн. 34 коп. пені, 2365 грн. 50 коп. витрат по держмиту, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; провадження по справі в частині стягнення 18 150 грн. 00 коп. –припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Рішення господарського суду Кіровоградської області мотивовано фактом не належного виконання відповідачем-1 своїх договірних зобов’язань за кредитним договором; в якості норм матеріального права господарський суд Кіровоградської області послався на ст..ст..526, 530, 624, 625, 554, 1048, 1049, 1054 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням господарського суду Кіровоградської області, його оскаржує  в апеляційному порядку другий відповідач по справі –приватне сільськогосподарське підприємство “Лан”, Кіровоградська область, Петровський район, с.Петровське, посилається на порушення господарським судом норм процесуального права, на те, що має місце невідповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду, фактичним обставинам, матеріалам справи, зокрема:

- справу було розглянуто за відсутності представника відповідача-2, якого не було повідомлено про час та місце судового засідання належним чином;

- другого відповідача не було повідомлено, як поручителя про існування заборгованості СФГ “Веселка” згідно діючого законодавства, однак, цим обставинам не було надано належної правової оцінки господарським судом;

- господарським судом не дано оцінки п.2.2 договору поруки, відповідно до якого, якщо надійде вимога про погашення заборгованості за кредитним договором та у поручителя будуть відсутні кошти, то кредитор має право звернути стягнення на будь-яке майно та майнові права “поручителя” згідно з діючим законодавством; тобто право звернення до суду у позивача викликає лише у тому випадку, якщо не буде задоволено його вимогу про погашення заборгованості;

- господарський суд вийшов за межі позовних вимог, стягнув з кожного із відповідачів пеню в розмірі 3975 грн. 34 коп., тоді як вимоги не було пред’явлено позивачем.

Перший відповідач –СФГ “Веселка” Кіровоградська область, Петровський район, смт.Петрово, його представник підтримав доводи апеляційної скарги, також просив суд апеляційної інстанції у відзиві на апеляційну скаргу скасувати вищезазначене судове рішення, зазначаючи, що його не було повідомлено належним чином про час та місце судового засідання.

Позивач по справі –ВАТ “Райффайзен банк Аваль” в особі Кіровоградської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен банк Аваль” м.Кіровоград, правом надання відзиву на апеляційну скаргу (ст..96 ГПК України) не скористався, але представник в судовому засіданні проти її задоволення заперечував, посилався на відповідність оскаржуваного судового рішення матеріалам, обставинам справи, вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", та селянським фермерським господарством (СФГ) "Веселка" 21.09.2005 року укладено кредитний договір №012/04-1/1981 (а.с.29-32).

Згідно п.п.1.1. Договору позивач на умовах цього договору відкриває відповідачу 1 невідновлювальну кредитну лінію в сумі 268216 грн. 00 коп. на строк до 20.09.2008 року із сплатою 20 відсотків річних.

Пунктом  2.1. Договору  передбачено, що кредитні кошти призначені для придбання сільськогосподарської техніки.

Згідно пункту 6.1. Договору СФГ "Веселка"  зобов'язалося повернути кредит у відповідності до  Графіка погашення заборгованості та сплачувати відсотки щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту (а.с.30, 32, 33).

До договору № 012/04-1/1981 від 21.09.2005р. сторонами було укладено додаткову угоду 01.12.2005р., відповідно до якої сторонами було підписано та оформлено інший графік повернення заборгованості (а.с.33, на звороті).

В забезпечення виконання зобов'язань СФГ "Веселка" за кредитним договором          №012/04-1/1981 від 21.09.2005 року на суму 268216 грн. 00 коп., приватне сільськогосподарське підприємство (ПСП) "Лан" виступило поручителем і уклало з  позивачем договір поруки № 012/04-1/1891/4 від 21.09.2005 року (надалі по тексту Договір поруки (а.с.38-39)).

Згідно п.п.1.1. - 2.1.  Договору поруки ПСП "Лан" зобов'язалося нести солідарну відповідальність з СФГ "Веселка" за виконання останнім у повному обсязі боргових зобов'язань, що витікають з кредитного договору №012/04-1/1981 від 21.09.2005 року при умові невиконання СФГ "Веселка" боргових зобов'язань у терміни і на умовах, що обумовлені кредитним договором №012/04-1/1981.

Позивач належним чином виконав п.п.1.1. та 5.1. Договору, що підтверджується матеріалами справи (а.с.40), платіжним дорученням № 9 від 30.09.2005р., № 11 від 14.10.2005р. на загальну суму 268 216 грн., не спростовується відповідачем згідно зі ст..32, 33 36 ГПК України жодним доказом.

Як свідчать матеріали справи, зміст позовної заяви, пояснення представників сторін (а.с.3-5, 41, 102-104, 117), доводи апеляційної скарги, першим відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювались платежі, докази протилежного відсутні в матеріалах справи, не надано жодною із сторін в ході розгляду справи в судах обох інстанцій.

Відповідно до п.7.4 кредитного договору позивач має право достроково вимагати погашення заборгованості “позичальника” за кредитом, вимагати нараховані відсотки за користування кредитом та неустойку у випадку невиконання “позичальником” своїх зобов”язань за кредитним договором.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено право “позикодавця” на одержання від “позичальника” процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором.

Часиною 2 ст.1050 ЦК України регламентовано, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення 214 424 грн. 30 коп. солідарно з відповідачів, враховуючи факт часткової оплати 18 150 грн. після звернення позивача з позовом, та в частині стягнення 18 150 грн. богу припинив провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, а також в частині вимог про стягнення пені 3975 грн. 34 коп. (за період з 01.10.2006р. по 21.01.2007р. (а.с.41)) на підставі ст.ст..525, 526, ч.1 ст.530, ст.549 ЦК України.

Щодо доводів скаржника про те, що господарським судом порушено норми процесуального права в частині задоволення вимог про стягнення 3975 грн. 34 коп. пені з кожного, то ці доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, змістом позовної заяви, розрахунком позову (а.с.5, 41), а також ці доводи не приймаються в силу ч.2 ст.554 ЦК України, оскільки поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об’ємі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а оскільки договір поруки від 21.09.2005р. (а.с.38-39) не містить будь-яких винятків стосовно обсягів відповідальності поручителя, то відсутні правові підстави для прийняття цих доводів судом апеляційної інстанції.

Посилання скаржника на п.2.2 договору поруки, на те, що кредитор повинен був звернути стягнення на будь-яке майно та майнові права “поручителя”, то ці доводи не приймаються, оскільки це є правом, а не обов’язком кредитора та з урахуванням положень ст.ст..525, 526 ЦК України.

Щодо посилань скаржника на порушення норм процесуального права, посилання на факт неналежного повідомлення відповідачів про час та місце судового засідання, то ці доводи не приймаються, оскільки відсутні будь-які докази неотримання ухвали господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2007р. (а.с.92) відповідачами, також ці доводи спростовуються тим, що зазначену ухвалу господарського суду Кіровоградської області було надіслано сторонам, що підтверджується штампом канцелярії господарського суду Кіровоградської області у нижньому лівому куті на звороті ухвали (а.с.92), вчиненого згідно з Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75.

Враховуючи викладене, висновок господарського суду, викладений в резолютивній частині рішення відповідає чинному законодавству, матеріалам, обставинам справи, підстави для його зміни чи скасування –відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2007р. по справі № 9/23 –залишити без змін; а апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства “Лан” с.Петровське Кіровоградської області –залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                                   О.М.Виноградник Судді                                                                                                               О.В. Джихур

О.М.Лисенко

Дата виготовлення рішення в повному обсязі 26.10.2007р.