ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/39

26.07.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства “Судмашпром”

До                    Фонду державного майна України

3-ті особи на стороні відповідача за первісним позовом, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Миколаївська міська рада

Миколаївська обласна державна адміністрація

Комунальне підприємство “Дирекція спеціальної економічної зони “Миколаїв”

ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”

Про                 визнання додаткової угоди до договору укладеною в редакції позивача

За зустрічним позовом Фонду державного майна України

До                     Відкритого акціонерного товариства “Судмашпром”

Про                    розірвання договору № КПП-423 від 07.10.2003

Колегія суддів у складі:   (головуюча)

Балац С.В.

Власов Ю.Л.

Представники :

Від  позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом):  Діордієва С.П. (довіреність №17 від 16.01.2007),

Філипенко С.П. (довіреність від 09.01.2007),

Сагайдаков О.М. (голова правління),

Від відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом):  Тетенко В.В. (довіреність №216 від 02.04.2007),

Левченко О.В. (довіреність №63 від 22.01.2007),

Від третьої особи 1:  Чайка В.Д. (міський голова, посвідчення № 0194),

Тимошин В.В. (довіреність №1487/20/43 від 11.06.2007)

Від третьої особи 2:   Чайка В.Д. (довіреність)

Від третьої особи 3:   Шпиль О.О. (вик.директор, розпорядження № 764-р від 23.10.2000)

Від третьої особи 4:   Філіпенко Т.В. (довіреність від 09.01.2007)

Примаченко А.М. (довіреність від 08.02.2007)

Пєвіцин О.П. (довіреність від 12.07.2007)

Від Генеральної прокуратури України: Громадський С.О. (посвідчення)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судових засіданнях оголошувались перерви: 19.02.2007 до 06.03.2007, 05.07.2007 до 12.07.2007, до 19.07.2007, до 24.07.2007, до 26.07.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання укладеною в редакції позивача додаткової угоди до договору № КПП-423 купівлі-продажу (далі - Договір) пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” від  07.10.2003 між Фондом державного майна України та ВАТ “Миколаївська малотоннажна верф” (змінено назву на ВАТ “Судмашпром”).

Заявлені позовні вимоги ВАТ “Судмашпром” мотивовані тим, що відповідачем  було неправомірно відмовлено в укладенні додаткової угоди до Договору. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на зміну істотних обставин та наявність обставин непереборної сили, що призводять до неможливості виконання позивачем взятих на себе по договору зобов’язань.

За клопотанням ФДМ України ухвалою суду від 06.03.2007 провадження у справі № 17/39 було зупинено до вирішення Вищим господарським судом України справи № 11/122 про визнання договору № КПП-423 купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”, укладеного 07.10.2003  між Фондом державного майна України та ВАТ “Миколаївська малотоннажна верф” недійсним, оскільки вказані справи є пов’язаними.

Ухвалою суду від 05.04.2007 поновлено провадження у справі №17/39.

Ухвалою  Заступника  голови Господарського суду м. Києва від 27.04.2007 призначено колегіальний розгляд справи у складі суддів: Кролевець (головуюча), Балац С.В., Власов Ю.Л.

Відповідач за первісним позовом проти заявлених позовних вимог заперечує та просить суд у позові відмовити, оскільки посилання позивача на істотну зміну обставин є необґрунтованими та недоведеними.

Представники третіх осіб-1, 3 також вважають позовні вимоги безпідставними. Третя особа –3 письмових пояснень по суті спору не надала.

Представник третьої особи-2 в письмових поясненнях посилається на безпідставність позовних вимог ВАТ “Судмашпром”.

Заявлене відповідачем за первісним позовом клопотання про залишення без розгляду позову ВАТ “Судмашпром” з тих підстав, що позов підписаний неуповноваженою особою не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 Порядку оформлення іноземцям та особам без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01.11.1999 №2028, роботодавці, які запрошують іноземців з метою працевлаштування, забезпечують своєчасне роз'яснення їм прав, свобод та обов'язків, передбачених законодавством, ведуть відповідний облік цих осіб, а також несуть відповідальність за своєчасне оформлення документів на право їх перебування в Україні.

Статтею 8 Закону України “Про зайнятість населення” встановлено, що у разі використання праці іноземців або осіб без громадянства без дозволу державної служби зайнятості України з підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності, державна служба зайнятості стягує штраф за кожну таку особу у п'ятдесятикратному розмірі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Отже, на підставі даних норм законодавства суд приходить до висновку, що не отримання дозволу  державної служби зайнятості на працевлаштування іноземців не тягне за собою відсутність повноважень посадової особи на підписання позовної заяви, а є підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до Закону.

Лист Служби безпеки України від 19.02.2007 № 8/1-1461, наданий ФДМ України, суд вважає таким, що не є доказом відсутності повноважень голови правління ВАТ “Судмашпром” на підписання позовної заяви.

Клопотання прокурора про зупинення провадження у справі №17/39 до вирішення Верховним Судом України пов’язаною з нею справи №11/122, подане в судовому засіданні 05.07.2007, судом відхилено, оскільки належних доказів прийняття Верховним Судом України касаційного подання прокурора та відкриття касаційного провадження у справі №11/122 прокурором не надано.

Під час розгляду справи Фонд державного майна України звернувся до суду із зустрічним позовом про розірвання договору № КПП-423 купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” від  07.10.2003, обґрунтовуючи зустрічний позов тим, що ВАТ “Судмашпром” не виконав зобов’язання, встановлені п. 11.6 зазначеного договору.

ФДМ України також заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом: ТОВ “Миколаївське реєстраційне бюро”, ТОВ “Фондова компанія “Ініціатива” та АБ “Брокбізнесбанк”.

Колегія суддів, розглянувши клопотання ФДМУ про залучення до участі у справі в якості третіх (ТОВ “Миколаївське реєстраційне бюро”, ТОВ “Фондова компанія “Ініціатива” та АБ “Брокбізнесбанк”) прийшла до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст.27 ГПК України третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, може бути залучено до участі у справі, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов’язки щодо однієї з сторін.

В обґрунтування клопотання позивачем за зустрічним позовом надано копію договору застави цінних паперів № 16/05 від 20.01.2005, укладеного між ВАТ “Миколаївська малотоннажна верф” та АБ “Брокбізнесбанк”. Як вбачається з п.2.1 даного договору, його було укладено на строк до 20 лютого 2006 року. Згідно з ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється  у разі припинення зобов’язання, забезпеченого заставою. Доказів пролонгації договору ФДМУ та іншими учасниками справи суду не надано. А отже у колегії суддів відсутні підстави вважати, що рішення по справі може вплинути на права та обов’язки АБ “Брокбізнесбанк”.

ФДМУ також не зазначено, на які саме права та обов’язки вказаних в клопотанні осіб та яким чином може вплинути рішення по даній справі, а також не надано доказів наявності певних правовідносин між ТОВ “Миколаївське реєстраційне бюро”, ТОВ “Фондова компанія “Ініціатива” та АБ “Брокбізнесбанк” та відповідачем за зустрічним позовом.

Третьою особою-4 в судовому засіданні 12.07.2007 заявлено клопотання про призначення по справі техніко-економічної експертизи, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, та перелік питань, які слід поставити на вирішення експерта.

Аналогічні клопотання заявлені позивачем та третьою особою-4 в судовому засіданні 26.07.2007.

Клопотання про призначення техніко-економічної експертизи не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У своїх клопотаннях ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” та ВАТ “Судмашпром” зазначають про необхідність поставити на вирішення експертизи питання щодо можливості виконання п. 11.6 договору №КПП-423 купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” і якщо ні, то визначити об’єм виробництва суден в еквіваленті металопродукції в рік та забезпечення беззбиткової діяльності підприємства.

Питання щодо виконання п.11.6 договору купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” стосуються можливості виконання ВАТ “Судмашпром” фіксованих умов конкурсу, які були визначені конкурсною комісією, вказані в інформаційному повідомленні та опубліковані у газеті “Відомості приватизації” від 20.09.2003 № 32(269) в процесі проведення конкурсу з продажу зазначеного пакету акцій.

Отже, при проведенні конкурсу ВАТ “Судмашпром” був ознайомлений з фіксованими умовами конкурсу та при укладенні договору купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” мав можливість передбачити власні ризики, беручи на себе виконання зобов’язань, встановлених п. 11.6 Договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про судову експертизу” судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Окрім того, рішення про участь в приватизаційних конкурсах кожен суб’єкт господарювання приймає самостійно, всебічно оцінивши фіксовані умови конкурсу, на власний ризик, а отже фактично йдеться про підприємницькі ризики позивача за первісним позовом.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотань про призначення техніко-економічної експертизи.

Представники Фонду державного майна України підтримали заявлені зустрічні позовні вимоги, а також надали відзив на первісний позов, в якому заперечували проти  задоволення позову ВАТ “Судмашпром”.

Представники відповідача за зустрічним позовом проти заявлених зустрічних позовних вимог заперечували. Просили суд у позові відмовити, оскільки доводи позивача вважають безпідставними.

Відповідач за зустрічним позовом надав письмові заперечення по суті зустрічного позову. Представник третьої особи-4 проти зустрічного позову заперечує.

Заява Фонду державного майна України про уточнення зустрічних позовних вимог судом не приймається до розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним.

Як вбачається з уточнення зустрічних позовних вимог, ФДМ України заявив позовні вимоги до ВАТ “Судмашпром” (позивач за первісним позовом), а також до ТОВ “Фондова компанія “Ініціатива” та ТОВ “Миколаївське реєстраційне бюро”, які не є сторонами по справі.

За таких обставин, судом не приймаються до розгляду уточнення до зустрічних позовних вимог як такі, що не відповідають правилам подання зустрічного позову.

Заявлені в судовому засіданні 26.07.2007 ВАТ “Судмашпром” та ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” клопотання щодо залучення до участі у справі Міністерства промислової політики України, Профспілкового комітету ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” “Профспілки робітників суднобудування України” в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, оскільки ні позивачем за первісним позовом, ні третьою особою-4 не доведено, що рішення з господарського спору може вплинути на права та обов’язки вищезгаданих осіб щодо однієї із сторін спору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб та прокурора, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ :

7 жовтня 2003 року між Фондом державного майна України та ВАТ “Миколаївська малотоннажна верф” (далі - ВАТ “Судмашпром”) укладений договір № КПП-423 купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” (далі по тексту –Договір), відповідно до якого позивач взяв на себе зобов’язання, визначені в п. 11 Договору, а відповідач –передати пакет акцій позивачу, вимагати сплату за придбаний об’єкт та перевіряти дотримання умов договору купівлі-продажу.

Фонд державного майна України передав, а ВАТ “Судмашпром” прийняв вищезазначений у Договорі об’єкт, про що сторонами підписано акт прийому-передачі від 30.04.2004.

Вищевказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань.

Згідно пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України до господарських відносин, які виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав та обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до припису ст.173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Законами України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Однією з підстав виникнення господарського зобов’язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов’язання, які є одним із видів господарських зобов’язань, –це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Предметом спору у даній справі є визнання укладеною додаткової угоди до вищевказаного договору з підстав неможливості виконання позивачем зобов’язання щодо досягнення обсягів виробництва суден в еквіваленті металопродукції не менше як 60 000 тон на рік та забезпечення беззбиткової діяльності з 01.01.2006 (п. 11.6 Договору).

Відповідно до умов вказаного Договору позивач взяв на себе зобов’язання, які були передбачені фіксованими умовами конкурсу, визначені планом приватизації та Концепцією розвитку ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”.

15 листопада 2006 року позивач звернувся до Фонду державного майна України з пропозицією щодо внесення змін до договору № КПП-423 купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”.

Позивач посилається на  те, що скасування на підставі Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” пільг, які були встановлені Законом України “Про спеціальну економічну зону “Миколаїв” робить неможливим виконання умов Договору.

29.11.2006 Фонд державного майна України повідомив позивача, що його звернення залишено без розгляду, оскільки Фондом виявлено факт невиконання умов договору купівлі-продажу.

Внесення змін до договорів купівлі-продажу, які були укладені в процесі приватизації, регулюється Положенням “Про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна”, затвердженим наказом ФДМ України 29.10.1998 № 2041 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.1998 за № 717/3157 (далі – Положення).

Відповідно до п. 2.2. Положення пропозиція, що надійшла після виявлення факту невиконання умов договору купівлі-продажу, не розглядається.

Актом поточної перевірки виконання умов Договору від 31 травня –2 червня 2005 року Фондом було зафіксовано невиконання п. 11.9 Договору, а саме невиконання умов колективного договору.

На момент розгляду відповідачем пропозиції ВАТ “Судмашпром” про укладення додаткової угоди до Договору, вищезазначений акт перевірки був діючим та не був оскаржений у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.1.3 Положення про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України, Антимонопольного комітету України, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 13.09.2000 № 1908/11/271, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.09.2000 за № 665/4886, яке діяло на момент проведення конкурсу з продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”, фіксовані умови конкурсу –це вичерпний перелік зобов'язань, які є однаковими і незмінними для всіх учасників конкурсу.

Отже суд доходить висновку про те, що відповідач правомірно відмовив позивачу у розгляді даної пропозиції, оскільки фіксовані умови конкурсу взагалі не можуть бути змінені за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ГК України у разі неможливості виконання зобов’язання повністю або частково зобов’язана сторона, з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам, повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення  зазначених наслідків.

Як свідчать матеріали справи, позивач за первісним позовом звернувся до Фонду державного майна України з пропозицією про внесення змін до Договору 15 листопада 2006 року, тобто через 10 місяців після настання терміну виконання даного зобов’язання.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав та обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України зміна або припинення правовідносин є одним зі способів захисту цивільних прав й інтересів.

Статтею 188 ГК України передбачено порядок зміни господарських договорів.

Відповідно до п. 4 даної статті у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом посилається на ч. 2 ст. 651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що при залишенні без розгляду  пропозиції укласти додаткову угоду в частині зміни інвестиційних зобов’язань за договором від 07.10.2003 відповідачем не було порушено умови Договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Отже, відсутні підстави для зміни умов Договору, визначені ст. 651 ЦК України.

ВАТ “Судмашпром” посилається на ст. 652 ЦК України, як на правову норму, що передбачає у даному випадку внесення змін до договору у зв’язку з істотною зміною обставин. Між тим, дана стаття також встановлює обов’язкові умови за наявності яких, суд може постановити рішення про зміну договору. Зокрема ч.4 ст. 652 ЦК України встановлює, що зміна договору у зв’язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

В процесі розгляду справи позивач за первісним позовом не надав доказів наявності зазначених виняткових обставин.

Відповідно до положень ст. 42 ГК України підприємництво –це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, договір № КПП-423 купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” є господарським договором і був укладений ВАТ “Судмашпром” у межах його підприємницької діяльності на власний ризик.

Крім того, прийняття Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”  у даному випадку не може прийматись як обставина, що звільняє ВАТ “Судмашпром” від відповідальності за невиконання умов договору.

Зазначений Закон не містить в собі ніяких приписів про припинення або зміну договору, який укладено між сторонами.

Висновок науково-правової експертизи щодо виникнення обставин форс-мажору в процесі реалізації договору купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”, виконаної відповідно до запиту ВАТ “Судмашпром”, не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 Закону України “Про наукову і науково-технічну експертизу” висновки громадської та інших наукових і науково-технічних експертиз мають, як правило, рекомендаційний характер. Вони беруться до уваги державними органами поряд з висновками державної наукової і науково-технічної експертизи при прийнятті рішень про реалізацію науково-технічних програм, проектів, використання іншої науково-технічної продукції та розробок.

Згідно ст.32 ГПК України доказом у справі може бути висновок судових експертів. Проведення судової експертизи врегульовано Законом України “Про судову експертизу”, який визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки. Саме відповідно до ст. 1 вказаного Закону судова експертиза –це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Отже, висновок науково-правової експертизи щодо виникнення обставин форс-мажору в процесі реалізації договору купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”, виконаної відповідно до запиту ВАТ “Судмашпром” Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького, не є доказом в понятті ст. 32 ГПК України.

Суд не може погодитись з твердженням ВАТ “Судмашпром” про те, що прийняття Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили) з наступних причин.

Так, форс-мажорними обставинами можуть бути стихія, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, вибух тощо, тобто не з вини сторін, які неможливо попередити своїми заходами за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання зобов'язань.

Стаття 617 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тобто, форс-мажорні обставини не є підставою для зміни зобов’язань за договором.

Суд прийшов до висновку, що прийняття Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” не є форс-мажорною обставиною.

Доводи позивача цих висновків не спростовують, а твердження про наявність безпосереднього причинного зв'язку між прийняттям зазначеного Закону і неможливістю виконання зобов'язань, є помилковими.

Крім того, позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про зміну зобов’язань шляхом визнання додаткової угоди до договору укладеною в редакції позивача. Звільнення позивача від відповідальності за невиконання зобов’язань у зв’язку з обставинами непереборної сили за договором не є предметом розгляду у даній справі.

Прийняття Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” не позбавляє позивача за первісним позовом  відповідальності за невиконання чи неналежне виконання умов Договору.

Позивач за зустрічним позовом (Фонд державного майна України), посилаючись на ст.11, ч. 1, 2 ст. 509, ч. 1 ст. 526, ст. 611, ч.1 ст. 628, ст. 629, ч.2 ст.651 ЦК України, ч. 2, 5, 9 ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного майна”, п. 129, 133 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, стверджує про невиконання ВАТ “Судмашпром” зобов’язань за договором купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” № КПП- 423 від 07.10.2003, через що просить договір розірвати.

Розглянувши зустрічний позов, суд встановив наступне.

Умовами Договору (п. 11.6) були встановлені інвестиційні зобов’язання ВАТ “Судмашпром” щодо досягнення обсягів виробництва суден в еквіваленті металопродукції не менше як 60 000 тон на рік та забезпечення беззбиткової діяльності з 01.01.2006. Тобто, зазначено термін виконання даних зобов’язань на 01.01.2006.

Невиконання зобов’язань передбачених п. 11.6 Договору підтверджується актом  поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” від 26.02.-03.03.2007 року, що міститься в матеріалах справи.

Також до матеріалів справи залучено “Звіт про виробництво промислової продукції” за 2006 рік (форма № 1П-НПП), який складений ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” та поданий до органу статистики 07.02.2007.

Як свідчать дані вказаного звіту, ВАТ “Судмашпром” не виконало зобов’язань, передбачених п. 11.6 договору купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод”.

Невиконання зобов’язань, передбачених п.11.6 договору купівлі-продажу, також підтверджуються поясненнями позивача, викладеними в позовній заяві та поясненнями представників позивача, наданими в судових засіданнях.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом не виконує умови договору. Також ним не надано суду достатніх доказів для задоволення позову про визнання додаткової угоди до договору укладеною.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом не приймається як доказ виконання умов Договору рішення господарського суду Миколаївської області від 08.11.2005 у справі № 11/122, на яке посилається позивач за первісним позовом, оскільки даним рішенням встановлено факти виконання інших умов Договору, ніж визначених в п. 11.6. У той же час, Господарський суд Миколаївської області у межах розгляду справи № 11/122 не досліджував питання про виконання позивачем зазначеного пункту Договору, а лише зазначив, що термін його виконання не настав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст.35 ГПК України, вважати такий висновок суду преюдиційним фактом під час розгляду даної справи, оскільки  зазначене рішення містить лише оціночні судження, зроблені суддею місцевого суду при вирішенні іншої справи.

Пунктом 33 Договору купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” передбачено, що у разі невиконання однією з сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду з поверненням пакета акцій продавцю за актом приймання-передачі протягом трьох робочих днів з моменту набрання чинності рішенням суду, господарського суду.

Аналогічне положення міститься у ч. 5 ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного майна”, пункті 133 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, згідно з якими на вимогу однієї із сторін, договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість зустрічних позовних вимог ФДМУ в частині розірвання договору купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” № КПП-423 від 07.10.2003 та повернення зазначеного пакета акцій до державної власності.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного майна” у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність включаючи земельну ділянку.

Позивач за зустрічним позовом просить суд зобов’язати ВАТ “Судмашпром” повернути Фонду державного майна України пакет акцій Державної акціонерної холдингової компанії “Чорноморський суднобудівний завод” у кількості 466 401 776 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. та номінальною вартістю пакета акцій  116 600 444 грн.

Оскільки  частина 9 ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного майна” має імперативний характер і передбачає безумовне повернення у державну власність об’єкта приватизації у разі розірвання договору купівлі-продажу у судовому порядку,  тому вимога Фонду державного майна України в частині зобов’язання повернути пакет акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” підлягає задоволенню.

Всі інші доводи та заперечення учасників процесу та надані на їх підтвердження докази судом не приймаються на підставі ст.34 ГПК України, оскільки не мають значення для справи.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати позивача за первісним позовом покладаються на ВАТ “Судмашпром”. Судові витрати за зустрічним позовом підлягають стягненню з ВАТ “Судмашпром” на користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1.          У задоволенні позову  ВАТ “Судмашпром” до Фонду державного майна України про визнання додаткової угоди до договору купівлі-продажу пакету акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” № КПП- 423 від 07.10.2003 укладеної у редакції позивача –відмовити.

2.          Зустрічний позов Фонду державного майна України до ВАТ “Судмашпром” задовольнити.

3.          Розірвати договір купівлі-продажу пакета акцій ДАХК “Чорноморський суднобудівний завод” від 07.10.2003 № КПП-423, укладений між Фондом державного майна України та ВАТ “Миколаївська малотоннажна верф”.

4.          Повернути пакет акцій Державної акціонерної холдингової компанії “Чорноморський суднобудівний завод” (код 14312980) у кількості 466 401 776 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. та номінальною вартістю пакета акцій  116 600 444 грн. від Відкритого акціонерного товариства “Судмашпром” (54011, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1, код  30083531) до Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, код 00032945).

5.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Судмашпром” (54011, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1, код  30083531), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Державного бюджету України державне мито в розмірі 85 (вісімдесят п'ять) грн. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Судді:                                                                             О.А.Кролевець (головуюча)

Ю.Л.Власов

С.В.Балац