СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

29 жовтня 2007 року
Справа № 2-15/5670-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 21.08.2007 у справі № 2-15/5670-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" (вул. Одеська, 8, корп. 43, оф. 506,Черкаси,18000)

до           відкритого акціонерного товариства "Завод "Фіолент" (вул. Київська, 34/2, Сімферополь,95017)

про стягнення 2000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.08.2007 у справі №2-15/5670-2007 (суддя Іщенко І.А.) відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Шефт” до відкритого акціонерного товариства „Завод Фіолент” про стягнення суми витрат у розмірі 2000,00 грн., які були понесені для підготовки до участі в конкурсі.

Не погодившись з цим судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю „Шефт” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення господарського суду першої інстанції скасувати в повному обсязі та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат, понесених у зв’язку з викупівлею тендерної документації, та судових витрат.

В судове засідання 29.10.2007 сторони не з’явились, раніше, надаючи пояснення стосовно предмету спору в судовому засіданні 22.10.2007 року, представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягаючи на задоволенні позовних вимог на підставі частини 2 статті 1152 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо у зв’язку зі зміною умов конкурсу участь у ньому для особи втратила інтерес або стала неможливою, ця особа має право на відшкодування засновником конкурсу витрат, які були понесені нею для підготовки до участі в конкурсі. Витратами, за доводами позивача, є оплата ним тендерної документації у розмірі 2000 грн.

Представники відповідача, надаючи пояснення в суді апеляційної інстанції, проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

При повторному розгляді справи в порядку й на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу України, Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відкритим акціонерним товариством "Завод "Фіолент" було дано оголошення про проведення тендеру з закупівлі блоків керування електронних (електронний вмикач). Відповідно до змісту оголошення вартість тендерної документації складає 2000,00 грн. Оголошення  про закупівлю №43036606 опубліковане в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 23.10.2006 року №43(62).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Шефт" сплачена вартість тендерної документації за платіжним дорученням №4464 від 06.11.2006 року відповідно до надісланого рахунку № Т-43036606, чим фактично був підтверджений намір на участь у тендері.

Встановлено, що позивачем тендерна документація була отримана 13.11.2006, при вивченні якої було виявлено розбіжність між кількістю блоків керування, що зазначена в оголошенні про проведення закупівлі (650000 шт.) та кількістю, що позначена у тендерній документації (65000 шт.).

Листом від 29.11.2006 року відповідач повідомив позивача про перенесення строку торгів з 06.12.2006 року на 25.12.2006 року.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 21.12.2006 року за № 126 з вимогою повернути безпідставно сплачені кошти, оскільки ним був втрачений інтерес до участі у тендері.

Як свідчать матеріали справи, вказаний лист був одержаний відкритим акціонерним товариством "Завод "Фіолент" лише 25.12.2006 року, та зареєстрований у журналі вхідної кореспонденції під № 4576.

Листом від 28.12.2006 року відповідач повідомив про відхилення вимоги, оскільки друкарська помилка у кількості блоків управління не вплинула на загальну суму вартості предмета закупівлі, на розмір прибутку переможця торгів, що, відповідно, ніяк не зачепило комерційні інтереси позивача.

Згідно з протоколом засідання тендерного комітету №86 від 12.01.2007 року торги були відмінені згідно з пунктом 1 статті 28 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, оскільки на участь у  торгах було подано менш ніж три тендерні пропозиції щодо предмету закупівлі,  визначеного замовником  у тендерній документації.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,  обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 20.09.2007 року звернувся до господарського суду першої інстанції з заявою про зміну предмету позову в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, у якій просив суд позовну вимогу щодо стягнення збитків вважати заміненою на вимогу про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Завод "Фіолент" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" 2000,00 грн., обґрунтувавши позов правилами частини 2 статті 1152 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності заявленого позову й помилкового ставлення позивача до тлумачення норм цивільного права, який  вважає процедуру відкритих торгів конкурсом.

Надаючи аналіз виниклим між сторонами правовідносинам, господарський суд вірно зазначив, що відносини сторін регулюються спеціальним законодавством - Законом України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, яким встановлені правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів,  робіт і послуг за рахунок  державних коштів.

Відповідно до вимог цього Закону відповідачем оголошувався  тендер з закупівлі блоків керування електронних (електронний вмикач). Тобто, позивач, купуючи тендерну документацію, фактично виявив намір брати участь у відкритих торгах.

Тому судова колегія вважає безпідставним посилання позивача на норму Цивільного кодексу України, якою визначено право учасника конкурсу на відшкодування витрат, здійснених під час підготовки до конкурсу. Норма 1152 є нормою правового інституту публічної обіцянки нагороди за результатами конкурсу. Зазначену норму не можна розглядати в розриві з диспозицією статті 1151 щодо умов конкурсу, де істотними умовами його оголошення є предмет конкурсу й нагорода (премія).

Згідно з частиною 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 83 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Оскільки судом розглянутий позов в межах позовних вимог, клопотання заінтересованої сторони про вихід за межі позовних вимог не надходило, колегія апеляційного суду вважає правомірною відмову в задоволенні позову товариству з обмеженою відповідальністю "Шефт".

Судом першої інстанції також зроблені вірні висновки щодо безпідставності вимог позивача стягнути на його користь судові витрати.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт", оскільки рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.08.2007 у справі № 2-15/5670-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            Ю.В. Борисова

Судді                                                                                          В.І. Гонтар

В.М. Плут