СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

14 листопада 2007 року

Справа № 20-2/213

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута
В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача:          Шевченко
Валерії Олександрівни, довіреність №
3785 від 06.12.05;

відповідача: Ірхіна
Михайла Юрійовича, довіреність № 207/0/2-07 від 04.01.07;

3-ої особи: не
з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія
"Севастопольенерго" на рішення господарського суду міста Севастополя
(суддя Шевчук Н.Г.) від 01.10.2007 у справі № 20-2/213

за позовом           відкритого акціонерного товариства
"Укртелеком" (бул. Т. Шевченка, 18,Київ 30,01030)

в особі Севастопольської філії
відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Ген. Петрова,
15,Севастополь,99011)

до          відкритого
акціонерного товариства "Енергетична компанія
"Севастопольенерго" (вул. Хрустальова, 44,Севастополь,99040)

3-ті особи:  комунальне підприємство
"Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9"  (вул. Крилова, 19,Севастополь,99014)

суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

приватне підприємство
"Гротеск" (вул. Михайлівська, 7-120, м. Севастополь, 99002)

Управління пенсійного фонду України
у Гагарінському районі міста Севастополя
(пр. Гер. Сталінграда, 56,Севастополь,99059)

про спонукання звільнити приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 01.10.2007 у справі № 20-2/213 позов задоволено.

Зобов'язано відкрите акціонерне
товариство “Енергетична компанія
“Севастопольенерго” звільнити чотири ізольовані нежитлові приміщення
площею 48,9 м2 (два приміщення площею 6,7 м2 кожне,
приміщення площею 12,3 м2 і приміщення площею 23,2 м2) на
першому поверсі будівлі за адресою: м.Севастополь, вул. Героїв Бреста, 19-Б і
які належать на праві власності відкритому акціонерному товариству “Укртелеком”
.

Стягнуто з відкритого акціонерного
товариства “Енергетична компанія
“Севастопольенерго” на користь відкритого акціонерного товариства
“Укртелеком” в особі Севастопольської філії державне мито у сумі 85,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у сумі 118,00 грн.

В основу рішення покладені норми
статей 386, 387, 391 Цивільного кодексу України, якими передбачений захист
права власності.

Не погодившись з цим судовим актом,
відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована лише
тим, що суд першої інстанції неправомірно залишив поза увагою пропуск строку
позовної давності, про необхідність застосування якого  було заявлено відповідачем в процесі розгляду
справи місцевим господарським судом.

Представник позивача у судовому
засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення
господарського суду міста Севастополя законним та обґрунтованим, підстав для
його скасування не вбачає.

Треті особи у судове засідання не
з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не
скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином
повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України, зобов'язує сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання
представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх
участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в
межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим
розглянути справу за відсутності нез'явившихся представників сторін за наявними
документами в матеріалах справи.

Повторно розглянувши справу у
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши
матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія
"Севастопольенерго" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" є власником
двохповерхової будівлі загальною площею 152,0 м2, яка розташована за
адресою: м. Севастополь, вул. Героїв Бреста, 19-Б. Вказане право позивача
підтверджується свідоцтвом на право власності, виданим Управлінням з питань
майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації
27.10.2004 (а. с. 15).

Перший поверх будівлі за адресою:
м. Севастополь, вул. Героїв Бреста, 19-Б займає обладнання трансформаторної
підстанції 1090 відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія
"Севастопольенерго".

Документи, які б підтверджували
підстави користування відповідачем приміщенням позивача матеріали справи не
містять.

Господарським судом міста
Севастополя обґрунтовано було встановлено, що протягом 2003-2006 року позивачем
на адресу відповідача надсилались листи з проханням оформити дольову власність
або укласти договір оренди на вказані приміщення (а. с. 43-48), але
відповідачем до цього часу договір не укладений.

Відповідно до статей 386, 387
Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою
про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право
витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Згідно статті 391 Цивільного
кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Посилання відповідача на те, що
позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності, у
зв'язку з чим суд повинен відмовити у задоволенні позовних вимог, апеляційною інстанцією
вважається помилковими у зв'язку з наступним.

Так, місцевий суд вірно зазначив,
що статтею 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, судова колегія вважає,
що порушення права фактично можливо лише при наявності такого права.

Право власності позивача на спірні
приміщення виникло лише 27 жовтня 2004 року. Вбачається, що саме із захистом
такого права  відкрите акціонерне
товариство "Укртелеком" звернулось з позовом до господарського суду.

Таким чином, необхідно зробити
висновок, що обізнаність позивача про займання відкритим акціонерним
товариством "Енергетична компанія "Севастопольенерго" спірних
приміщень з будь-якого часу не має значення для правомірного вирішення спору по
суті.

З огляду на вищенаведене, висновок
суду першої інстанції про те, що строк позовної давності, у межах якого позивач
може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, почався
саме з 27.10.2004 є повністю обґрунтованим.

Згідно з пунктом 1 статті 317
Цивільного кодексу України, власникові
належать  права  володіння,
користування  та розпоряджання
своїм майном.

Власник  володіє,
користується,
розпоряджається   своїм майном на
власний розсуд (пункт 1 статті 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 статті 321
Цивільного кодексу України, право
власності  є  непорушним.
Ніхто   не   може
бути протиправно
позбавлений   цього   права
чи  обмежений  у  його
здійсненні.

Пунктом 7 статті 319 Цивільного
кодексу України передбачено, що діяльність
власника  може  бути обмежена чи припинена або власника може
бути  зобов'язано  допустити
до  користування  його майном
інших  осіб  лише
у  випадках  і в порядку,
встановлених законом.

К свідчать матеріали справи, у
відповідача відсутні законні підстави для користування приміщеннями, які
належать позивачу.

Приймаючи до уваги необхідність
захисту прав позивача на підставі вищенаведених статей, судова колегія вважає,
що вимоги позивача про зобов'язання відповідача звільнити чотири ізольовані
нежитлові приміщення площею 48,9 м2 (два приміщення площею 6,7 м2
кожне, приміщення площею 12,3 м2 і приміщення площею 23,2 м2)
на першому поверсі будівлі за адресою: м.Севастополь, вул. Героїв Бреста, 19-Б
є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, судова
колегія  вважає, що рішення
господарського суду міста Севастополя є законним та обґрунтованим, а тому підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Енергетична компанія
"Севастопольенерго" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Севастополя від 01.10.2007 у справі № 20-2/213 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.М. Плут

Судді
В.І. Гонтар

Н.П. Горошко