ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.
№ 30/123-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
відкритого акціонерного товариства "Дніпроагротехсервіс-Авто", м. Дніпропетровськ

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2007р.

у справі
господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
відкритого акціонерного товариства "Дніпроагротехсервіс-Авто", м. Дніпропетровськ

до
дочірнього підприємства "Проектний інститут "Придніпровський Промбудпроект" Державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "УКРБУД", м. Дніпропетровськ

про
стягнення 210 000 грн.

за участю представників:

позивача: Мартинова О.В. за дов. від 22.01.2007р. №24,

відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Дніпроагротехсервіс-Авто" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з дочірнього підприємства "Проектний інститут "Придніпровський Промбудпроект" Державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "УКРБУД" авансовий внесок в розмірі 210 000 грн. за проведення проектних робіт.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2007р. зі справи №30/123-07, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2007р. з даної справи в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані необгрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст. 887 Цивільного кодексу України, ст. 181 Господарського кодексу України та докази,  наявні в матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та постановою у даній справі, ВАТ "Дніпроагротехсервіс-Авто" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення  позову, мотивуючи скаргу тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме ст. 180, 181 ГК України, ст. 887, 888 ЦК України та вказує на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

У відзиві ДП "Проектний інститут "Придніпровський Промбудпроект" Державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "УКРБУД" на касаційну скаргу, останній просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Замовник) та відповідачем (Підрядник) 20 травня 2005 року був укладений договір №210 підряду на проведення проектних робіт (далі –Договір), відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов’язання по виконанню робочого проекту на будівництво об’єкту "Універсальний склад з АБК площею 15000 м.кв. у м. Дніпропетровську по вул. Березинська, 80.

Згідно п.3.1 Договору строки виконання проектних робіт визначаються календарним планом, який є невід’ємним додатком до даного Договору (Додаток 1).

Згідно календарного плану робіт робочий проект повинен бути виконаний через чотири місяці з моменту отримання авансу.

7 червня 2005р., 9 червня 2005р., 25 липня 2005р. позивач платіжними дорученнями №280, №288, №332 сплатив відповідачу 103300 грн., 28300 грн., 78400 грн., а всього загальну суму 210 000 грн., як авансовий внесок за проведення проектних робіт.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, відповідачем виконані роботи першого етапу про що складено та підписано сторонами акт №153 від 25 липня 2005 року здачі-приймання науково-технічної продукції по спірному договору, виконані роботи передані позивачу згідно накладних №565 та №569.

Згідно ч.1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов’язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну інформацію та або виконати пошукові роботи, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити їх.

Згідно п.3.2 Договору не пізніше 10 днів з моменту підписання даного Договору, замовник передає підряднику завдання на проектування яке є невід’ємним додатком до даного Договору (Додаток 5). Підготовка завдання підрядчиком замовнику не доручалась.

Відповідно до ч.8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, сторони домовились щодо предмету договору, ціни договору та порядку проведення розрахунків, визначили строки та умови виконання робіт, визначили відповідальність, а також інші умови договору. Додатки до Договору погоджені сторонами.  Договір підряду укладено на підставі вільного волевиявлення сторін, підписаний посадовими особами сторін і скріплений печатками.

5 жовтня 2005 року завдання на виконання проектних робіт складені та затверджені головним інженером позивача.

За таких обставин, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про відмову в позові, в зв’язку з відсутністю підстав вважати спірний Договір не укладеним, колегія суддів вважає правомірним та таким, що відповідає обставинам справи.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування господарським судом норм матеріального права, яка до того ж за  своїм змістом повністю відтворює доводи позивача викладені в апеляційній   скарзі, які суд апеляційної інстанції врахував під час перегляду справи та дав  їм належну оцінку.

Таким чином, місцевим господарським судом та апеляційним  господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються  певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом  переоцінки яких касаційна інстанція не наділена. Як наслідок, прийняті судами рішення та постанова відповідають  положенням ст.ст. 84, 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. "Про судове рішення", а отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2007р. у справі № 30/123-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            В.С. Божок

Судді:                                                            Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко