ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.07р.

Справа № 28/292-07

За позовом  Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора м. Дніпропетровськ в інтересах держави в особі Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області

до  В-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" м. Павлоград

В-2 Підприємство "Автоспецекскавація №2" Західно-Донбаської громадської організації "Союз Чорнобиль України"

про стягнення 42791,895 грн.

Суддя  Манько Г.В.

Представники:

Від прокурора: не з"явився.

Від позивача: не з"явився.

Від відповідача-1: Манцова І.В. - дов. №5 від 07.06.07р.

Від відповідача-2: Припіченко В.Ф. - дов. №130 від 27.06.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровський міжрайонний  природоохоронний прокурор  в інтересах держави в особі державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з  товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" збитки заподіяні державі в наслідок забруднення земельних ресурсів в сумі  42 791 грн. 895 коп.

Прокурор та позивач в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, з заявами та клопотаннями до суду не звертались, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За клопотанням представника підприємства "Автоспецекскавація № 2" Західно –Донбаської громадської організації "Союз Чорнобиль України" зазначене господарське товариство було судом залучено в якості відповідача.

Відповідач 1 та відповідач 2 заперечували проти задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України  в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача,  відповідача, господарський суд, -

Встановив:

Відповідачем 1 та відповідачем 2 було укладено договір оренди № 27/12-06 від 27 грудня 2006р. (далі Договір 1 )  Згідно предмету Договору 1 відповідач 1 зобов'язується надати в оренду відповідачу 2 транспорт. Відповідач 2 гарантує оплату та використовує транспорт для виконання своїх господарських потреб.

Згідно розділу 2 Договору 1 відповідач 1 зобов'язаний надати автомобілі у розпорядження відповідача 2, забезпечити подачу справних та придатних до перевезення автомобілів, інше.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройтех –плюс" та  відповідачем 2 було підписано договір підряду № 16/3  від 16 березня 2007р. (далі Договір 2). Згідно предмету Договору 2  відповідач 2 взяв на себе зобов'язання  виконати наступні роботи : розробка котловану та будівництво земляної подушки.  Зазначені роботи передбачають вивезення з котловану землі та подальше її завезення на те ж саме місце та її  ущільнення.

Встановлено, що на виконання умов Договору 1 відповідач 1 направляв автомобілі на адресу відповідача 2, який їх використовував для розробки котловану у відповідності з Договором 2 та вивезення грунту. Грунт автомобілями відповідача 1 вивозився на склад замовника, та в подальшому повертався в котлован для створення грунтової подушки..

Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області в присутності  працівників УДСБЕЗ  УМВС України в Дніпропетровській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України від 17 квітня 2007р.  В Акті зазначено, що в районі Правобережної станції аерації по вул. Пресовій м.Дніпропетровська (Бабушкінський район) має факт забруднення земельної ділянки будівельними відходами, створено стихійне несанкціоноване звалище. Площа забрудненої території становить 2490 кв.м. В акті зазначено, що звалище створене внаслідок вивезення грунту, будівельних відходів машинами підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація".

Висновки Акту є такими, що не відповідають дійсності та наявним матеріалам справи. Висновки акту базуються на поясненнях двох водіїв :  Сербіна А.В. (автомобіль КАМАЗ д.н. АЕ 1352 АХ), Савельєва Є.М. (автомобіль КРАЗ 36510 д.н. АЕ 47-34АК) та Москаленко М.Г., який опитаний як прораб  товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація".

Встановлено, що Москаленко М.Г. на будь якій посаді в товаристві з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" не працював та не працює. Будь яких вказівок від керівництва відповідача 1 та відповідача 2 на вивіз грунту до  стихійного несанкціонованого звалища не отримував.

Крім того Москаленко М.Г. на будь якій посаді в  підприємстві "Автоспецекскавація № 2" Західно –Донбаської громадської організації "Союз Чорнобиль України"  також   не працював та не працює.

Сербін А.В. та Савельєв Є.М. є працівниками товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" та працюють  водіями згідно штатного розпису.

Також встановлено, що автомобіль КРАЗ 36510 д.н. АЕ 47-34АК, яким керував  Савельєв Є.М., не є власністю товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" та на момент перевірки зазначений водій  не виконував перевезення грунту у відповідності до умов  Договору 1 та Договору 2.

Водій Сербіна А.В. (автомобіль КАМАЗ д.н. АЕ 1352 АХ) на момент перевірки здійснював перевезення грунту та здійснив його вивантаження за власною ініціативою на стихійному несанкціонованому  звалищі.

З матеріалів перевірки позивача вбачається, що працівниками  ПЗОС ДГУ   УМВС України в Дніпропетровській області, які безпосередньо проводили перевірку, не здійснено у присутності понятих огляд  вантажу, який знаходився в автомобілях, та взагалі будь який огляд вантажу автомобілів не здійснювався про що свідчить відсутність будь якого документального підтвердження.

Висновки про причетність товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" та підприємства "Автоспецекскавація № 2" Західно –Донбаської громадської організації "Союз Чорнобиль України" до створення  стихійне несанкціоноване звалище базуються на припущеннях та не підтверджені жодними належними доказами по справі.

Представники товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" та підприємство "Автоспецекскавація № 2" Західно –Донбаської громадської організації "Союз Чорнобиль України" наполягали, що будь кому не давалось вказівок вивозити грунт з котловану  до стихійного несанкціонованого  звалища та взагалі автомобілями товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецекскавація" не вивозились будь які будівельні відходи.  Інше судом не встановлено.

Методикою  визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням    і  засміченням  земельних ресурсів через порушення  природоохоронного законодавства, затвердженої                                         Наказом  Міністерства охорони навколишнього природного                                        середовища   та    ядерної   безпеки  України  27.10.97 за    N 171 та зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України   5 травня 1998 р.   за N 285/2725 визначено, що землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені кількісні або якісні зміни,  що сталися в результаті господарської діяльності та інших антропогенних  навантажень.  При  цьому  зміни можуть  бути  зумовлені  не  тільки  появою  в  зоні аерації нових речовин,  яких раніше не було,  а й збільшенням вмісту речовин, що характерні  для  складу  незабрудненого  грунту або у порівнянні з даними  агрохімічного  паспорта  для земель сільськогосподарського  призначення.

При проведенні перевірки представниками позивача не здійснювався відбір зразків грунту, вивезеного автомобілем під керівництвом водія  Сербіна А.В. та не встановлено у ньому наявності будь яких речовин, які б стали підставою для виникнення у природних грунтах  якісних змін на земельній ділянці, де розташоване  стихійне  несанкціоноване  звалище.

Протягом часу розгляду справи не встановлено будь яких доказів щодо завдання  шкоди в наслідок вивезення Сербіним А.В., за власною ініціативою, машини грунту на звалище.

Згідно вимог ст.ст. 1; 56 Закону України "Про охорону земель"  забруднення ґрунтів, це є  накопичення  в  ґрунтах  речовин,  які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості.   Відповідальність у юридичних та фізичних осіб наступає лише в разі порушення законодавства України про охорону земель.

Згідно вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно вимог ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової шкоди.

Протягом часу розгляду справи позивачем та прокурором не доведено та судом не встановлено будь яких належних доказів, які б були підставою для висновку щодо причетності відповідачів до створення  стихійного несанкціонованого  звалища  та виникнення у них обов'язку  відшкодування шкоди, завданою особами, які створили зазначене     стихійне несанкціоноване  звалище.

Таким чином  у позивача відсутні будь які підстави  щодо стягнення з відповідачів шкоди в зв'язку тим, що в їх діях не встановлено   порушень законодавства України про охорону земель.

Позовні вимоги позивача необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України,  ст. 11 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 1; 56 Закону України "Про охорону земель",     Методикою  визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням    і  засміченням  земельних ресурсів через порушення  природоохоронного законодавства, господарський суд,  -

ВИРІШИВ :

В  задоволенні  позову відмовити.

Суддя

Г.В. Манько

Рішення підписано 20.07.07р.