КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2007                                                                                           № 3/267

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Андрійчук Л.Б. (дов.б/н від 17.08.2007)

Надгорний В.Г. (дов.б/н від 04.06.2007)

від відповідача 1: Царук Л.С. (дов.№817/в-33 від 19.03.2007)

від відповідача 2: Царук Л.С. (дов.№2325/в-35 від 13.07.2007)

від відповідача 3:   Ткаченко С.Н. (дов.№18-1869/11 від 06.12.2006)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Старокиївське адвокатське об"єднання міста Києва "Адвокат"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.07.2007

у справі № 3/267

за позовом                               Старокиївське адвокатське об"єднання міста Києва "Адвокат"

до                                                   Печерська районна в м. Києві рада

Печерська районна у м. Києві державна адміністрація

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва "Печерськжитло"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання незаконним рішення про відмову в провадженні договору оренди, визнання права продовження договору оренди та зобов"язання укласти договір оренди

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва було передано позовні вимоги  Старокиївського адвокатського  об’єднання  міста Києва „Адвокат” (далі-позивач) до Печерської районної  у місті Києві ради (далі-відповідач 1); Печерської районної у місті Києві  державної адміністрації     (далі-відповідач 2);  Комунального підприємства  по утриманню  житлового господарства Печерського району міста Києва „Печерськжитло” (далі-відповідач 3)  про визнання незаконним рішення районної комісії з питань користування та відчуження комунального майна Печерської районної у місті Києві ради від 07.11.2006, 23.11.2006 та 08.02.2007 про відмову в укладанні нового договору оренди; зобов'язання  відповідача 2  видати розпорядження відповідачеві 3  про надання в оренду   позивачеві   нежитлове приміщення площею 109 кв. м., яке розташоване на першому поверсі будинку №35 по вул. Червоноармійській в місті Києві;  зобов'язання  відповідача 3 укласти (продовжити) з позивачем договір оренди нежитлового приміщення площею 109 квадратних метрів, яке розташоване на першому поверсі будинку № 35 по вул. Червоноармійській в м. Києві.

Рішенням господарського суду  міста Києва від 10.07.2007 у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на безпідставності та необґрунтованості позовних вимог,  оскільки  чинним законодавством  не віднесено  позивача до  категорії орендарів, з яким відповідачі зобов’язані укласти договір  оренди.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду міста Києва,  позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду  міста Києва від 10.07.2007, прийняти нове рішення, яким  визнати  за позивачем право на  продовження  договору оренди на нежитлове приміщення  площею 109 кв. м., яке розташоване на першому поверсі будинку №35 по вул. Червоноармійській в місті Києві;  визнати незаконним  рішення  комісії  з питань користування  та відчуження  майна Печерської районної в місті Києві ради   від 07.11.2006, 23.11.2006 та 08.02.2007; зобов’язати  відповідача 2  видати розпорядження    відповідачеві 3 про  надання в оренду  позивачеві  вищезазначеного приміщення;  зобов’язати  відповідача 3 укласти  (продовжити) з позивачем  договір оренди приміщення. В порядку забезпечення позову  позивач також просить суд  заборонити   відповідачам у  будь-який спосіб відчужувати, шляхом  проведення будівельних робіт, переобладнювати або знищувати приміщення позивача, розташоване в будинку №35  по вул.Червоноармійській у місті Києві, а також чинити перешкоди у користуванні цим приміщенням адвокатами позивача.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм  процесуального та матеріального права,  невідповідність  висновків суду обставинам  справи. Зокрема, скаржник  наполягає на помилковому  тлумаченні  судом положень абзацу 7 частини 4 статті 9 Закону України „Про оренду  державного  та комунального майна”, ігноруванні судом положень  вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) якою обов’язок доказування  покладено на сторону, а не на суд.

Ухвалою від 08.08.2007  Київським апеляційним господарським судом апеляційну скаргу прийнято  до провадження та призначено до розгляду на 20.08.2007.

У судовому  засіданні 20.08.2007  було оголошено перерву до 22.08.2007.

У  судове засідання 22.08.2007 з’явилися представники сторін. Представники  позивача підтримали  доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представники відповідачів  повністю заперечили  проти  доводів викладених в апеляційній скарзі посилаючись на правомірність відмови  щодо передачі позивачеві оспорюваних приміщень у зв’язку з здійсненням реконструкції, а також на відповідність висновків суду першої інстанції  щодо  закріпленого чинним законодавством права  відповідача 1  передавати в оренду  оспорювані приміщення та  відсутність  обов’язку відповідачів укласти договір оренди  оспорюваних приміщень саме з позивачем.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила наступне:

На підставі розпорядження Старокиївської державної адміністрації від 10.12.1996 №471 та ордеру №1759 від 14.02.1997, між Житлово-експлуатаційною конторою №103 Державного комунального підприємства житлового господарства Старокиївського району міста Києва та  позивачем, 04.08.1997 було укладено договір оренди №10138 нежитлового  приміщення на першому поверсі загальною площею 109 кв.м., яке розташоване  по  вул.Червоноармійській, 35 у місті Києві (далі-договір оренди).

Відповідно  до підпункту 6.2 пункту 6.2. договору оренди, строк його дії становив з 14.02.1997 до 31.12.2006.

Рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва» будинок по вул. Червоноармійській, 35 у місті Києві було передано до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва.

Повноваження з надання в оренду нерухомого майна, яке належить територіальній громаді Печерського району міста Києва надано  відповідачеві 3  у відповідності до статуту відповідача 3, зареєстрованого Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 13.02.2002 №1973. Тобто, орендодавцем за договором оренди став відповідач 3.

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено переважне право орендаря, який належним чином виконував свої обов'язки за договором оренди, після закінчення терміну договору оренди, за інших рівних умов, на продовження терміну його дії.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2007 у справі №2/38, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007, встановлено відсутність доказів того, що орендодавець має намір укласти на спірні приміщення договір оренди з іншою особою.

За таких обставин, позивач може реалізувати своє право на укладення договору оренди на загальних підставах. Зазначений факт, відповідно до приписів статті 35 ГПК України   не потребує доведення.

На виконання рішення Печерської районної у місті Києві ради від 20.06.2006 №25 «Про доручення голові Печерської районної у місті Києві ради щодо вирішення окремих питань», яким голові Печерської районної у місті Києва ради надано правомочності щодо вирішення питань оренди комунального майна територіальної громади Печерського району міста Києва на підставі рішень комісії з питань користування і відчуження комунального майна, була створена комісія з питань користування та відчуження комунального майна.

Положенням про комісію з питань користування і відчуження комунального майна, затвердженим розпорядженням голови Печерської районної у місті Києві ради від 05.06.2006 № 23-р визначено, що вона є постійно діючим колегіальним органом, який розглядає питання щодо тимчасового користування і відчуження комунального майна територіальної громади Печерського району міста Києва, зокрема: клопотання фізичних і юридичних осіб про надання в оренду комунального майна територіальної громади Печерського району міста Києва та вирішує питання про продовження чи відмову у продовженні дії договорів оренди такого майна.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві.

Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону України «Про оренду державного га комунального майна» визначено, що органи, уповноважені управляти майном, що перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову).

Позивач 24.10.2006, листом №137   звернувся до відповідача 2  з проханням продовжити термін дії договору оренди №10138 строком на 10 років з правом викупу. Позивачем також було направлено  проект договору оренди.

Згідно частини першої статті 641 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору та виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Істотними умовами договору оренди у відповідності до статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є серед іншого, зокрема:  об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); орендна плата з рахуванням її індексації.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи проекту договору оренди нежитлового приміщення, запропонованого позивачем для укладення, в ньому відсутні  істотні умови, які є необхідними для договорів такого виду, тобто позивачем не дотримано встановлений статтею 641 ЦК України та статтею 181 Господарського кодексу України (далі-ГК України) порядок укладення договорів.

Відповідно до частини 3 статті 84 ГПК України у спорі про спонукання  укласти договір у резолютивній частині рішення вказуються умови, на яких сторони зобов’язані укласти договір, з посиланням на  поданий позивачем проект договору. Висновки суду, викладені у резолютивній частині рішення, повинні ґрунтуватися на досліджених у судових засіданнях доказах (в даному випадку- проекті договору).  Проте, в матеріалах справи відсутній  проект договору з усіма істотними умовами, про зобов’язання до укладання якого розглядається спір. При цьому посилання  позивача на  примірні договори  оренди не може бути прийнято до уваги, оскільки вони також не містять істотних умов договору оренди, що є обов’язковими для даного виду договорів. (Аналогічна позиція  Вищого господарського суду України, викладена у постанові від 22.05.2007 у справі №3/110-36/597).

Абзац 7  частини  четвертої статті 9 Закону України „Про оренду   державного та комунального майна” містить перелік  випадків для відмови у передачі  об’єкта  в оренду. Оскільки   даний перелік  є невичерпним орендодавець  може відмовити у передачі об’єкта в оренду за наявності  інших підстав,  передбачених законами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1 та відповідач 2 неодноразово повідомляли позивача про те, що рішенням комісії з питань користування та відчуження комунального майна від 07.11.2006 будинок №35 на вул.Червоноармійській у місті Києві йому відмовлено у продовженні терміну дії договору оренди №10138 у зв'язку з тим, що будинок №35 на вул.Червоноармійській підпадає під забудову кварталу, розташованого в межах будинків №№ 27-43 на вул. Червоноармійській.

З матеріалів  справи також вбачається, що Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 20.05.2004 № 842 Печерській районній у місті Києві державній адміністрації надано дозвіл на розробку ескізного проекту забудови кварталу в межах вулиць Червоноармійської, 27-43, Саксаганського, 16-10/40, Шота Руставелі, 40-26 у Печерському районі з урахуванням необхідності забезпечення життєдіяльності існуючої забудови.

Відповідно  до  приписів статті 3 Закону України  „Про оренду державного та   комунального майна”  відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюється договором оренди, цим Законом та іншими нормативно правовими актами.

Згідно   частини першої статті 41 Конституції    України  кожен має право  володіти,  користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина  перша статті 319 ЦК України  зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, частиною другою  вищезазначеної статті власнику надається право  щодо свого    майна  вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону.  Відповідно до частини  п’ятої статті 60 Закону  України       «Про  місцеве    самоврядування  в Україні»  органи місцевого самоврядування   від імені   та   в  інтересах  територіальних громад відповідно до закону здійснюють  правомочності щодо  володіння, користування та розпорядження об’єктами  права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції,  можуть  передавати об’єкти  права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання  їхнього відчуження, визначати в угодах та  договорах умови  використання та  фінансування об’єктів, що приватизуються  та передаються  у користування і оренду.

Відповідно до  пункту 3 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами  цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною третьою статті 179 Господарського кодексу України визначено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, з вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що  передача в оренду  комунальної власності є правом відповідача 1, а не його обов’язком.  З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 1, в межах своїх повноважень, було прийнято рішення про відмову  в продовженні (укладенні)  договору оренди  спірних приміщень.

Обов’язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на  певні обставини, як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується  і позивача, який повинен був довести  обов’язок відповідачів  передати позивачеві в оренду  спірні приміщення.

Відповідно до статті 34 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» не віднесено позивача до категорії орендарів, з яким відповідачі зобов'язані укласти договір оренди.

Оскільки, позивачем не доведено належними засобами доказування, у розумінні статті 34 ГПК України, обов’язок відповідачів передати  позивачеві в оренду   спірні приміщення, судова колегія погоджується з  висновком суду  першої інстанції щодо  необґрунтованості та  безпідставності  заявлених позовних вимог.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до приписів статті 101 ГПК України в апеляційній скарзі не розглядаються та не приймаються вимоги, що не були предметом розгляду  в суді першої інстанції. Це стосується зокрема вимог про  визнання за  позивачем права на продовження  договору оренди, які зазначені в апеляційній скарзі, проте  не були  заявлені під час  розгляду справи  судом першої інстанції, що підтверджується  заявою про уточнення позовних вимог від  25.06.2007 (ар.сп. 13 том 2).

Відповідно до приписів  статті 66 ГПК  України     господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або  з  своєї  ініціативи  має право вжити  заходів до забезпечення позову.  Забезпечення  позову  допускається  в  будь-якій   стадії провадження  у справі,  якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

За змістом вищезазначеної статті, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Оскільки  рішенням господарського суду  міста Києва від  10.07.2007 у задоволенні  позову відмовлено повністю, судова колегія не вбачає потреби у  забезпеченні позову та визнає клопотання позивача таким, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів  вважає, що  апеляційна скарга  Старокиївського адвокатського об’єднання міста Києва „Адвокат” не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Старокиївського адвокатського об’єднання міста Києва „Адвокат” на рішення  господарського суду міста Києва від 10.07.2007 у  справі №3/267 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва    від 10.07.2007  у справі №3/267 без змін.

3.Матеріали справи №3/267 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.08.07 (відправлено)