АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2007
№ 1/221/13

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Моторного О.А.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
30.01.2007

у справі № 1/221/13 (Шестак В.І.)

за позовом                               Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2

до                                                   Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

третя особа відповідача           Приватне багато профільне
підприємство "МіП"

третя особа позивача

про                                                  про
перевід прав та обов"язків 3729,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської
області від 30.01.2007 року у справі № 1/221/13 позов СПД ОСОБА_2 до СПД
ОСОБА_1, третя особа ПБП „МІП” про перевід прав та обов'язків покупця за
договором купівлі-продажу задоволений .

Не погоджуючись з рішенням  відповідач
звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального
та матеріального права, просить його скасувати та прийняті нове рішення яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В
судовому засіданні представник позивача
проти вимог  апеляційної скарги
заперечував, просив залишити їх без задоволення, рішення господарського суду
без змін.

Представник третьої особи у
судовому засіданні підтримав вимоги відповідача, викладені у апеляційній
скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами
справи,  01.11.2004 між ДП дослідне
господарство інституту сільськогосподарської мікробіології УААН та позивачем
укладений договір оренди нежитлового приміщення у одноповерхової будівлі,
загальною площею 61,6 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1.  Строк договору становить до 01.11.2005 року.

Згідно ст.ст. 525,526  ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту
планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог,
що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків,
передбачених законом.

18.07.2006 по справі № 9175б49б щодо
банкрутства ДП дослідне господарство інституту сільськогосподарської
мікробіології УААН господарським судом затверджено мирову угоду від 30.06.06
між ДП дослідне господарство інституту сільськогосподарської мікробіології УААН
та ПБП „МІП”, згідно якої третя особа набула право власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі одноповерхову прибудову до 45-ти квартирного будинку,
загальною площею 224,6 кв.м. по АДРЕСА_1, залишковою балансовою вартістю
13600грн.

22.08.2006 третя особа та
відповідач уклали договір купівлі-продажу спірного майна за тією ж ціною
13600грн., тією ж площею.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд посилався на те, що  не
відповідачем не третьою особою не доведений факт порушення позивачем умов
договору оренди, а тому не зважаючи про перехід права власності, згідно якого
відповідач набув статусу орендодавця, не позбавляє позивача на продовження
користування приміщенням; третя особа не повідомляла про зміну власника
приміщення. Крім того, позивач і суд посилаються на те, що відповідно до Закону
України „Про оренду державного  та
комунального майна”, позивач має переважне право на придбання орендованого
майна.

Заперечуючи проти рішення
відповідач посилається на те, що судом невірно застосована ст. 777 ЦК України,
договір оренди є нікчемним, оскільки не дотримане нотаріальне оформлення
договору, тощо.

Відповідно ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України „ Про оренду державного та
комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на
якій його укладено.

Твердження відповідача щодо
нікчемності договору оренди не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки
він не є стороною за укладеним договором, договір оренди відповідає  законодавчим нормам, які регулюють  дані відносини. Як новий власник нерухомого
майна не ініціював подання позову про його розірвання або припинення. Також,
колегія суддів не приймає до уваги посилання щодо необхідності нотаріального
оформлення договору або іншої його реєстрації, оскільки відповідно до Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”  реєстрація договору оренди передбачена для
цілісного майнового комплексу, у даному випадку орендується лише частка майна.

Щодо переважного права позивача на
придбання орендованого приміщення, то колегія суддів звертає увагу на те, що
по-перше,- ст.17 вказаного вище Закону
передбачає переважне право позивача на продовження договору оренди після
закінчення строку його дії стосовно інших осіб, що претендують на оренду
приміщення. Умови договору не передбачають право орендаря на переважне право
його викупу. Тому ці посилання судом не приймаються.

По-друге,- в розумінні ст.777 ЦК
України саме позивач-наймач, який має намір скористатися переважним правом на
укладання договору орендинайму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це
наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором.
Заяв про укладання або продовження договору оренди з новим власником спірного
приміщення матеріали справи не містять. Крім того, договір оренди позивач та ДП
дослідне господарство інституту сільськогосподарської мікробіології УААН
продовжили до 31.07.2006, договір купівлі-продажу між відповідачем та третьою
особою укладений 22.08.2006, тобто після закінчення дії договору оренди. Отже,
в зв'язку з відсутністю у позивача доказів того, що договір оренди
пролонгований у нього не має підстав для подальшого користування майном.

За договором купівлі-продажу  відповідач придбав спірне приміщення
загальною площею 224,6 кв.м., тоді як у користуванні  у позивача знаходилося приміщення площею 61,6
кв.м., таким чином об'єкт оренди та купівлі не є тотожними( різні за  обсягом та вартістю), а тому перевід прав та
обов'язків покупця неможливий.

Враховуючи вищенаведене,
апеляційний господарський суд вважає, що господарським судом не повно встановлені
всі необхідні обставині справі,  тому
рішення господарського суду
підлягає  скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу СПД ОСОБА_1 задовольнити ,
рішення господарського суду Чернігівської області  від
30.01.2007 року по справі № 1/221/13
скасувати.

2.
Прийняти нове рішення: у задоволенні позову СПД ОСОБА_2 до СПД ОСОБА_1,
третій особи ПБП „МІП” про перевід прав та обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу відмовити.

3.
Матеріали справи повернути господарському суду Чернігівської області.

Головуючий суддя
Зеленін  В.О.

Судді
Рєпіна  Л.О.

Моторний О.А.

26.04.07 (відправлено)