ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.07 р.                                                                               Справа № 15/223

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “ЛІЯ” м. Донецьк ()

до відповідача  приватного підприємства “Старий Дім” м. Макіївка ()

про стягнення суми основного боргу у розмірі 2700,00 грн.  та штрафних санкцій у сумі 3194,10 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Нетименко І.В.  за довіреністю № 126 від 01.02.2007 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “ЛІЯ” м. Донецьк до приватного підприємства “Старий Дім” м. Макіївка  про стягнення суми основного боргу у розмірі 2700,00 грн.  та штрафних санкцій у сумі 3194,10 грн.

Ухвалою суду від 03.08.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/223.

Відповідач відзив на позовну заяву та витребувані документи до суду не представив, у судові засідання 15.08.2007р. та 05.09.2007 р.  представник відповідача не з’явився.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо  відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 1103 від 16.05.2006 р. На виконання умов договору позивач поставив відповідачу тютюнові вироби згідно накладної № 38/46 від 25.07.2006 р. на суму 3408,36 грн. разом з ПДВ. Вказана накладна містить підписи представників сторін та разом з податковою накладною від 25.07.2006 р. на суму 3408,36 грн. у завірених належним чином копіях додані позивачем до справи.

Договір п.3.2 передбачає оплату за отриманий товар протягом 5 банківських днів від дати його отримання. Датою отримання вважається дата, зазначена у накладній на відпуск товару.

Відповідач підписав акт звірки взаєморозрахунків з позивачем станом на 23.03.2007 р. (доданий до матеріалів справи), яким підтвердив в тому числі отримання товару від позивача за вищевказаною накладною та суму боргу 5383,35 грн. (сальдо з врахуванням раніше отриманих товарів та проведених оплат). Після проведення часткової оплати сума боргу станом на дату подачі позову склала 2700 грн. Часткова оплата підтверджується завіреними копіями прибуткових касових ордерів на суму 300 грн. та на суму 2383,35 грн., які додані позивачем до справи.

Таким чином відповідач не виконав у встановлений договором строк зобов’язання про оплату отриманого товару, чим порушив умови договору та вимоги діючого законодавства.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 5.1 договору передбачено стягнення пені за порушення строку оплати товару у розмірі 0,1% за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. За прострочку оплати більше 30 днів передбачено стягнення штрафу у розмірі 100 % від вартості партії товару, за яку виникло прострочення платежу.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги щодо основного боргу на суму 2700 грн., штрафу на суму 2700 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги про стягнення пені у сумі 494,10 грн., які нараховані за ставкою 0,1 % від суми боргу, суд вважає обґрунтованими частково на суму 230,14 грн. із врахуванням обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Розрахунок пені доданий позивачем до позову. Таким чином задоволенню підлягають вимоги щодо пені на суму 230,14 грн.

Крім того позивач у позовній заяві просить суд для забезпечення позову накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд, розглянувши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням вищевказану заяву, вважає її такою, що заснована на припущеннях позивача, тому відмовляє у задоволенні заяви стосовно вжиття заходів щодо забезпечення позову у зв’язку з недоведеністю того, що грошові кошти, майно, які є у відповідача, можуть зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення господарським судом.

Судові витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України  покладаються на сторін пропорційно від розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 33-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства “Старий Дім” (юридична адреса: 86110, м. Макіївка, мкр-н. Будівельник, 9/47; , інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “ЛІЯ” (юридична адреса: 83096, м. Донецьк, вул. Артема, 13; поштова адреса: 83000, м. Донецьк, пл. Конституції,  1; ;  поточний рахунок 0071 у філії “Путіловське відділення ПІБ в м. Донецьк”, МФО 334914) суму 5630,14 грн. (а саме: суму основного боргу 2700 грн., штраф у сумі 2700 грн., пеню  в сумі 230,14 грн.), крім того витрати на оплату державного мита в сумі 97,43 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 112,71 грн.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені на суму 263,96 грн.

У судовому засіданні 05.09.2007 р. оголошено рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя