Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня
2007 року          Справа №
Б-48/29-05

Харківський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого           судді  Погребняка В.Я.

судді           Гончар Т.В.

судді  Кравець Т.В.

при
секретарі -Андросовій О.В.

за
участю прокурора: Зуєвої І.В. (посв. № 249 від 08.06.05 р.)

за
участю представників сторін:

представників
працівників боржника -  ОСОБА_2 (дов. б/н
від 19.12.06 р.)

ліквідатора:
ОСОБА_1 (ліцензія НОМЕР_1)

кредитора:
Вовчанської МДПІ у Харківської області-
не з'явився

кредитора:
АК «Харківобленерго -не з'явився

боржника:
не з'явився

розглянувши
апеляційну скаргу представників працівників боржника ОСОБА_2 (вх.

№
1308 Х/2-6) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.01.07 р.
по

справі
№ Б-48/29-05

за
заявою Вовчанської МДПІ у Харківської області, м. Вовчанськ

до
СТОВ Агрофірми "Салтівське", с. Петрівське

про
визнання банкрутом

встановила:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15.01.07 р. по справі Б-48/29-05 (суддя Крестьянінов
О.О.) затверджено наданий суду ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс.
Ліквідовано юридичну особу - Сільськогосподарське ТОВ агрофірму
«Салтівське»(далі - СТОВ АФ „Салтівське"), провадження у справі припинено
з підстав передбачених ст.ст. 22-34, ст. 52 Закону України. «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі -Закон).
Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Ухвалу суд
обгрунтовував виконанням ліквідатором
необхідних дій по ліквідації
підприємства - банкрута, документами, що свідчать про завершення
ліквідаційної процедури, у тому числі ліквідаційним балансом з непогашеною
кредиторською заборгованістю у зв'язку з відсутністю активів у боржника.

Представник працівників боржника, ОСОБА_2 з
ухвалою господарського суду  про
затвердженння ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу не погодилась,
подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали суду від
15.01.2007 р, обгрунтовуючи  її грубим
порушенням судом першої інстанції закону про банкрутство.

Ініціюючий
кредитор, Вовчанська МДПІ в Харківській області відзив до суду апеляційної
інстанції не  направив, в призначене на
11.06.07 р. судове засідання свого представника не направив, хоча був належним
чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Ліквідатор
в запереченнях на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції  ухвалу господарського суду Харківської
області від 15.01.97 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу представників
працівників боржника ОСОБА_2 без задоволення, оскільки вважає її
необґрунтованою, не відповідаючою фактичним обставинам справи та не заснованою
на нормах чинного законодавства.

Перевіривши
повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським
судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи
апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ГПК України, заслухавши
представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому
повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому
засіданні.

Ухвала
місцевого суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, оскільки не
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому суд не вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Так,
судом першої інстанції встановлено, що після визнання СТОВ АФ „Салтівське"
банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором
арбітражного керуючого ОСОБА_1 ним були виконані всі необхідні дії по його
ліквідації згідно з Законом.

Після
публікації оголошення про визнання боржника банкрутом в газеті „Голос України"
№74 від 22.04.2005р. та відкриття ліквідаційної процедури ним були зроблені
запити до відповідних органів та отримано відповідь від КП „Вовчанське бюро
технічної інвентаризації", що об'єктів права власності за боржником не
зареєстровано (лист № 56 від 01.04.2006р.). За даними Вовчанського районного
відділу земельних ресурсів за банкрутом зареєстровано загальна площа землі - 88
га (під господарськими будівлями дворами та забудовані землі).  Земель сільськогосподарського призначення за
банкрутом не значиться. За банкрутом зареєстровані транспортні засоби та
сільськогосподарська техніка, згідно відповідей УДАІ УМВС України у Харківській
області ( лист № 2203 від 13.05.2005р.) та Інспекції держтехнагляду у
Вовчанському районі Харківської області (лист від 04.04.2005р.), які були
внесені до пайового фонду КСП „Салтівське", правонаступником якого є СТОВ
А/Ф „Салтівське" чи придбані в процесі погашення боргів КСП
„Салтівське", але не перереєстровані у відповідному порядку. Частина
транспортних засобів була передана ТОВ „Слобожанське" в забезпечення
кредиторської заборгованості, частина списана за рішенням загальних зборів
засновників СТОВ АФ „Салтівське" (протокол №8 від О4.05.2001р.), але не
знята з державної реєстрації в органах ДАІ.

Протягом
ліквідаційної процедури кредиторами було заявлено грошові вимоги до банкрута в
загальній сумі 1069258,74грн., які були визнані ліквідатором та включені до
реєстру вимог кредиторів.

Як
свідчать матеріали справи та встановлено судом
першої інстанції, після реорганізації КСП „Салтівське" у власність
СТОВ АФ „Салтівське" були передані згідно переліку майна, наданого
ліквідатору РВ ФДМУ в Харківській області, споруди зрошувальної системи у
складі трубопроводу та насосних станцій і будівля станції високочастотного зв'язку.
Виявлене майно було оцінено експертом-оцінювачем, величина його  вартості віднесена до ліквідаційної маси
банкрута. Проведено також його технічну інвентаризацію і зареєстровано у
встановленому порядку з видачею витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно та реалізовано на відкритих торгах (аукціоні). За результатами
аукціону були укладені договори купівлі-продажу з покупцями.

В
ході ліквідаційної процедури ліквідатором проводилися заходи, спрямовані на
пошук, виявлення та повернення в судовому порядку майна банкрута, у тому числі
грошових коштів та майна, що належать банкруту на праві власності або довірчого
управління та яке знаходилося у третіх осіб на незаконних підставах. Всього від
реалізації майна банкрута, повернення грошової компенсації за завдані збитки
внаслідок незаконного заволодіння майном та повернення судових витрат
(державного мита) було одержано 70124, 95 грн. Вищезазначені грошові кошти у
відповідності до ч.9 ст. 30, 31 Закону були використані ліквідатором на
здійснення ліквідаційної процедури та спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, у порядку, встановленому ст.31 Закону.

Так  були задоволені в повному обсязі вимоги
першої черги в сумі 44792,97грн. та частково вимоги кредиторів другої черги в
сумі 25331,98грн., в тому числі частково заборгованість по заробітній платі
перед працівниками підприємства в сумі 24141,98 грн.

Ліквідатором
також 27.02.2006р. було складено акт приймання -передачі майна, яке не увійшло
до статутного фонду СТОВ АФ „Салтівське" в процесі приватизації, але
перебувало на його балансі і було передано до Старосалтівської селищної ради,
про що 24.03.2006р. прийнято відповідне рішення.

Також
ліквідатором були виконані інші заходи по ліквідації банкрута, а саме закриті
поточні рахунки банкрута у ВАТ „Райффазен банк Аваль", Харківській
дирекції АК АПБ „Україна' та Фрунзенському відділенні „Промінвестбанку" в
м. Харків. Оригінали документів довготривалого зберігання здані до КУ „Трудовий
архів Вовчанського району" та печатка та штамп підприємства - банкрута
здані до органів внутрішніх справ для знищення.

В
зв'язку з недостатністю майна банкрута, ліквідатором було складено
ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю в сумі 1044
тис. грн. При цьому суд зазначив, що вимоги кредиторів згідно ч. 6 ст. 31
Закону не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Враховуючи
вищевикладене, на зборах комітету кредиторів 15.12.2006р. в порядку,
передбаченому  Законом, було прийнято
рішення про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Приймаючи
оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції,
розглянувши наданий суду
ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс, дійшов висновку, що
ліквідатор виконав необхідні дії по ліквідації підприємства -банкрута, а надані
документи свідчать про завершення ліквідаційної процедури, у тому числі
ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю у зв'язку з
відсутністю активів у боржника. При таких обставинах, суд визнав можливим
затвердити ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс, припинити провадження у
справі і сповістити відповідні державні органи про ліквідацію банкрута.

Проте
з  такими висновками місцевого
господарського суду не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції
зазначивши при цьому  наступне.

Згідно
частини 3 ст.4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим
особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних
обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно
зі статтею 43 цього ж кодексу
господарський суд  оцінює  докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному
і об'єктивному розгляді  в  судовому
процесі  всіх  обставин
справи  в   їх сукупності, керуючись законом.

Як
вже зазначалося, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 22-34, 52 Закону
оскаржуваною ухвалою затвердив ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс,
припинив провадження у справі, пославшись на те, що ліквідатор виконав
необхідні дії по ліквідації підприємства банкрута, а надані ним документи
свідчать про завершення ліквідаційної процедури, у тому числі ліквідаційний
баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю у зв'язку з відсутністю
активів у боржника.

Разом
з тим, як свідчать матеріали справи, до суду першої інстанції звернулася
представник 86 колишніх працівників СТОВ АФ „Салтівське" ОСОБА_2 з
проханням розібратися у питанні заборгованості по заробітній платі перед
вказаними особами в загальній сумі 89384,24 грн. За наслідками розгляду
вказаної заяви судом винесено ухвалу від тієї ж дати - 15.01.2007р., що і
оскаржувана ухвала, про визнання вимог 86 працівників СТОВ АФ
„Салтівське", від імені яких звернулася ОСОБА_1, по заробітній платі в
загальній сумі 89384,24грн.

Однак
колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної
ухвали не взяв до уваги обставини, суттєві для розгляду цього спору і
затверджуючи  ліквідаційний звіт і
ліквідаційний баланс та припиняючи провадження у справі не врахував, що вимоги
86 працівників СТОВ АФ „Салтівське" до ліквідаційного звіту та  балансу, в порядку передбаченому Законом, не
війшли. Це підтвердив в судовому засіданні 11.06.07 р. апеляційної інстанції
ліквідатор.

Оскільки
суд першої інстанції іншою ухвалою від 15.01.07 р. визнав вимоги 86 працівників
СТОВ АФ „Салтівське", то  ці вимоги
повинні бути обов'язково  відображені
в  ліквідаційному звіті та  ліквідаційному балансі. Закон приписами ч. 1
ст. 32 вимагає від ліквідатора подати  до
суду звіт та ліквідаційний  баланс, однак
вони мають відображати фактичні обставини
щодо заявлених вимог та кредиторської заборгованості на день його
затвердження судом.

Тобто
господарський суд Харківської області передчасно затвердив ліквідаційний звіт і
ліквідаційний баланс та припинив провадження у справі.

При
цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції
на те, що в матеріалах справи (т. VI а.с. 58 ) є рішення від 25.04.06 р. по
справі № 29/536-05 , яке набрало законної сили, де судом встановлено, що в
липні-серпні 2003 р.  майно на загальну
суму 49 914 грн. було передано ліквідаційною комісією  ТОВ «Слобожанське» за актом
прийняття-передачі майна агрофірми в забезпечення переданої кредиторської
заборгованості по заробітній платі робітників СТОВ АФ «Салтівське» ТОВ
«Слобожанське»та враховуючи дану обставину, з'ясувати чи мають місце підстави
задоволення вимог 86 працівників СТОВ АФ „Салтівське", від імені яких
звернулася ОСОБА_2,  за рахунок переданої
кредиторської заборгованості по заробітній платі ТОВ «Слобожанське»оскільки,
документи, які підтверджують нарахування такої заборгованості по заробітній
платі були надані суду першої інстанції, але відомості її виплати відсутні.

До
тогож, відповідно до ст. 38 ГПК України, якщо подані сторонами докази є  недостатніми, господарський суд зобов'язаний
витребувати від підприємств  та
організацій  незалежно від їх участі у
справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Колегія
суддів також вважає, що посилання апелянта на відсутність повноважень
арбітражного керуючого ОСОБА_1 проводити ліквідаційну процедуру через
закінчення дії ліцензії НОМЕР_2, не відповідають фактичним обставинам та
спростовуються наявними доказами. В матеріалах справи є засвідчена ксерокопія
ліцензії НОМЕР_1 строком дії по 27.10.2010р., що є належним доказом здійснення
повноважень вказаною особою проводити ліквідаційну процедуру СТОВ АФ
„Салтівське". Крім того доказів позбавлення арбітражного керуючого таких
повноважень, апелянт суду не довів.

Посилання
апелянта на неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків за період
ліквідаційної процедури, в частині порушення прав землекористувачів щодо
залишення їх земельних ділянок в непридатному стані після проведення демонтажу
металевих труб зрошувальної системи, не знайшли свого підтвердження,
оскільки  докази, які б свідчили про
будь-які правові відносини ліквідатора щодо тимчасового користування або іншого
використання земельних ділянок з їх власниками в матеріалах справи відсутні та
апелянтом не надані.

За
загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень
відповідно до статті  33 Господарського
процесуального кодексу України.

Належність
доказів -це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі лише
потрібних і достатніх доказів.

Заявником
апеляційної скарги ні під час вирішення спору у місцевому господарському суді,
ні під час розгляду апеляційних скарг не надано жодного доказу обгрунтованості
обставин, викладених у скарзі стосовно незаконності відчуження ліквідатором
майна боржника віднесеного до ліквідаційної маси. Згідно звіту ліквідатора про
завершення ліквідаційної процедури та доданих до нього документів відчуження
майна боржника проводилось виключно на конкурсних засадах, шляхом проведення
відкритих  торгів (аукціонів) в порядку
визначеному чинним законодавством, що підтверджується звітами про експертну
вартість майна, протоколами відкритих торгів та договорами купівлі-продажу.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від
15.01.07 по справі № Б-48/29-05 про затвердження ліквідаційного звіту та
ліквідаційного балансу скасуванню.

На підставі вищезазначеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.п. 1, 3 ст. 104, ст. 105, 106  ГПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу  представників працівників боржника ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу  господарського суду Харківської області від
15.01.07 по справі № Б-48/29-05 про затвердження ліквідаційного звіту та
ліквідаційного балансу скасувати.

Справу передати на розгляд господарського
суду Харківської області.

Головуючий суддя                                                       В.Я. Погребняк

Суддя
Т.В. Гончар

Суддя
Т.В. Кравець