РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2007 р.
Справа № 5/38-508

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Збараж-цукор", майдан Кармелюка, 1, м. Збараж, Тернопільської області, 47302

до   Фермерського господарства "Геляс" с. Кошляки, Підволочиського району, Тернопільської області, 47822

за участю представників від:

позивача: Кулініч Т.М. –юрисконсульт (дов.№2 від 30.01.2007р.)

відповідача: не з’явився

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Збараж-цукор" звернулося в господарський суд з позовом до Фермерського господарства «Геляс»про стягнення 87213грн.82коп.  у відшкодування вартості товарно-матеріальних цінностей, переданих останньому на відповідальне зберігання.

Позивач не надав суду витребуваного ухвалами від 09.02.2007р., від 07.03.2007р., від 28.03.2007р. договору зберігання №603/2006, зазначеного в накладних №№ 6, 7, 8 від 24.03.2006р., і пояснив, що даний договір був переданий відповідачу для підписання, однак останній, підписавши його, не передав один з примірників договору позивачу, тому в подальшому передача товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання фермерському господарству здійснювалося на підставі усної домовленості по накладних, не зазначаючи договір.

Відповідач  відзиву на позов не надав, його повноважний представник в судове засідання не з’явився, однак звернувся до суду з клопотанням (телеграма від 16.04.2007р.) про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю прибуття його представника в судове засідання у зв’язку з проведенням польових робіт.

Розглянувши дане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи і приймаючи до уваги, що розгляд справи уже двічі відкладався в тому числі і за клопотанням відповідача (ухвала суду від 28.03. 2007р.), у відповідача було достатньо часу надати суду документально обґрунтований відзив на позов, однак відповідач не скористався своїм правом, відзиву на позов суду не надав, його повноважний представник в судові засідання 07.03.2007р., 28.03.2007р. і 16.04.2007р. не з’явився, тому суд з метою дотримання строків розгляду спору, встановлених ст.69 Господарського процесуального кодексу України відхиляє дане клопотання відповідача і відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

-          Відповідно до приписів ст. 936 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

-          Стаття 937 ЦКУ визначає форму договору зберігання, а саме: договір  зберігання  укладається  у  письмовій   формі   у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу, при цьому письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

-          Як випливає з матеріалів справи ТзОВ «Збараж-цукор»передало на зберігання згідно накладних №№6, 7, 8, 8 від 24.03.2006р., №08 від 28.03.2006р., №130 від 10.04.2006р., №169 від 28.04.2006р., №109, 110 від 19.05.2006р. через представника відповідача на підставі виданих останньому довіреностей відповідно серії ЯЛН №947582 від 24.03.2006р., ЯЯН №947583 від 24.03.2006р., ЯЗА №137629 від 10.04.2006р., ЯЛН №947586 від 28.04.2006р.,  ЯЛН №947585 від 19.05.2006р. товарно-матеріальні цінності, а саме: дизпаливо в кількості 4840 літрів на суму 16959,36грн., нітроамофоска - 7,03 тон на суму 10549,50грн., аміачну селітру - 9,04 тони на суму 9947,30грн, насіння цукрового буряка - 71,59 пос.од. на суму 10457,66грн., цукор пісок –10 тон на суму 39300,00грн., - всього на загальну суму 87213грн.82коп.

-          Відповідно до вимог ст.ст. 949, 953 ЦКУ зберігач  зобов'язаний  повернути поклажодавцеві річ,  яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості, на першу вимогу поклажодавця, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

-          як слідує з матеріалів справи, 25.12.2006р. позивач направив відповідачу вимогу про повернення вищезазначених матеріальних цінностей (далі - майна), переданих на зберігання, протягом 3-х днів з моменту її отримання.

-          Позивач стверджує, що дана вимога залишилась невиконаною, відповідачем майно не повернуто, у зв’язку з чим він звернувся до суду з позовом про відшкодування вартості майна в сумі 87213,82грн., посилаючись на норми ст. 949-953 ЦКУ.

-          Згідно з приписами ст.ст. 950, 951 ЦКУ зберігач за втрату (нестачу) або пошкодженя речі, прийнятої на зберігання, відповідає на загальних підставах лише при наявності умислу або грубої необережності, при цьому збитки, завдані поклажедавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати  (нестачі) –у розмірі її вартості, у разі пошкодження –у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Згідно зі ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду жодних доказів втрати (нестачі) або пошкодження вищезазначеного майна, переданого на зберігання, а тому   відсутні будь-які правові підстави відповідно до ст. 950 , 951 ЦКУ щодо відшкодування його вартості.

При таких обставинах  позов заявлений безпідтавно і задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 949, 950, 951, 953 Цивільного кодексу України  ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. В позові –відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення „___”_______2007р. через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Г.З. Андрушків