ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/280

22.08.07

За позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт»

до                         Товариства з обмеженою відповідальністю «АлАнт»

про                       стягнення 114 325,37грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача        Шпак Т.В. –предст. (дов. від 09.03.2007р.)

від відповідача    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 114325,37грн. (110355,60 грн. - основний борг, 3186,70грн. –пеня, 562,36грн.-3% річних, 220,71грн.-збитків від інфляції), яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання за договором поставки №ТМ-0000001 від 15.02.2007р.

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 83, відповідно ухвала суду у справі направлена відповідачу за вказаною адресою, проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2007р. між сторонами укладено договір поставки №ТМ-0000001, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язався передати, а покупець (відповідач) зобов’язався прийняти та оплатити продукти харчування відповідно до умов даного договору.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними №000000052 від 20.02.2007р. на суму 49314,00грн., №М-00000055 від 20.02.2007. на суму 61041,60грн. Всього на суму                 110 355,60грн.

Відповідно до п. 3.1 договору оплата за товар поставлений за даним договором здійснюється покупцем на умовах відстрочки платежу в 21 календарний день з моменту поставки.

Проте, відповідач вартість одержаного товару не оплатив.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 110 355,60грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 110 355,60грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 3186,70грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ознайомившись з розрахунком пені позивача, нарахування якої передбачено п. 6.2 договору, суд задовольняє зазначену вимогу у відповідності із розрахунком позивача у сумі 3186,70грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 562,36грн.-3% річних, 220,71грн.-збитків від інфляції.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 562,36грн.-3% річних, 220,71грн.-збитків від інфляції.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача.

Враховуючи наведене,  позовні вимоги визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АлАнт»(м. Київ, вул. Саксаганського, 83, код 32589545) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт»(м. Київ, вул. Фрунзе, 86, р/р 3777 в Київському міському відділенні ПІБ м. Київ, МФО 322250, код 30402842), а у випадку відсутності коштів-з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, під час виконання судового рішення, 110355,60грн.-основного боргу, 3186,70грн.-пені, 562,36грн. –3 % річних, 220,71грн.-збитків від інфляції, 956,85грн. - державного мита, 118,00грн. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                             В.В.Палій