ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 вересня 2007 р.
№ 15/524-06-13256

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
Приватного підприємства "Статир"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду  від 10.07.2007р.

у справі
№15/524-06-13256 господарського суду Одеської області

за позовом
Приватного підприємства "Статир"

Треті особи без самостійних вимоги на предмет спору  на стороні позивача
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Єрмак"
2.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Придунайське рисове господарство"

до
1.          Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської фірми "Прикордонник"
2.          Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Прикордонник"

про
визнання правочину недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Приватного підприємства "Статир" на постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 10.07.2007р. у справі №15/524-06-13256  подана до Вищого господарського суду України  з порушенням вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з  частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги, зокрема, додаються докази сплати державного мита. Поряд з цим статтею 46 названого Кодексу визначено, що державне мито сплачується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі встановленому Законодавством.

Відділенням Державного казначейства у Печерському районі м. Києва листом - повідомленням від 09.02.2007р. №6-1-08/1191 доведені до відома платників реквізити для зарахування державного мита, що справляється відповідно до вимог чинного законодавства   при зверненні до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, а саме:

-          Одержувач: УДК у Печерському районі м. Києва;

-          Код за ;

-          Банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві;

-          Код банку: 820019;

-          номер рахунку: 0007;

Подана квитанція від 18.07.2007 року  не містить відповідних реквізитів для зарахування державного мита до бюджету,   тобто скаржником не дотримані вимоги вищенаведеного законодавства стосовно порядку сплати державного мита, що  справляється  при зверненні до касаційної інстанції, тому  вказана квитанція не приймається судовою колегією як належний доказ сплати державного мита. Інших документів, що підтверджують зарахування  до бюджету сплаченої відповідно до цієї квитанції суми грошових коштів скаржником не надано.

Вказана обставина є підставою для повернення поданої касаційної скарги відповідно до пункту 4 частини першої  статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із наведеним касаційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу у загальному порядку з  урахуванням вимог статтей 53, 110 зазначеного Господарського процесуального кодексу України, а також статті 107 Кодексу щодо порядку подання скарги.

Тобто, повторно звертаючись до касаційної інстанції після виправлення недоліків зазначених у даній ухвалі та дотримавшись при цьому всіх приписів статті 111 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту скарги, скаржник повинен подати клопотання про відновлення пропущеного строку, встановленого для подання касаційного скарги (внесення касаційного подання), із зазначенням причин пропуску цього строку.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4  частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Статир" на постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 10.07.2007р. у справі №15/524-06-13256  повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.