Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.
Справа № 53/235-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О.,
судді Барбашова С.В., Плужник О.В.,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_2 (дов.
№ 2101 від 19.03.2007 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Харків) (вх. №
2766 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від
25.06.07 р. по справі № 53/235-07

за позовом Дочірнього
підприємства "Луганськкожа" Товариства з обмеженою відповідальністю
по торгівлі та обслуговуванню "Токімпекс (м. Луганськ)

до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Харків)

про стягнення 110 000,00 грн., -

встановила:

У червні 2007 року Дочірнє підприємство "Луганськкожа"
Товариства з обмеженою відповідальністю по торгівлі та обслуговуванню
"Токімпекс" (м. Луганськ) звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 (м. Харків) про стягнення 110 000,00 грн. збитків, які виникли
внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором
комісії № 04/01 від 04.01.2005 р., а також з заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно, яке належить СПД-ФО ОСОБА_1, а саме:
квартиру за АДРЕСА_1, гараж за АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2007
року по справі № 53/235-07 (суддя Прохоров С.А.) заяву позивача задоволено
частково. Забезпечено позов про стягнення збитків шляхом накладення арешту на
майно, яке належить відповідачу, а саме квартиру, розташовану за АДРЕСА_1, до
розгляду справи по суті. В іншій частині заяви -відмовлено.

Відповідач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся
до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду Харківської області від 25.06.2007 р. про
забезпечення позову скасувати, як незаконну.

Позивач письмові пояснення або заперечення по апеляційній скарзі
не надіслав, 02.10.2007 р. надав клопотання про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неможливістю його представника прибути у судове засідання через
відрядження до м. Києва для прийняття участі у розгляді справи Вищім
господарським судом України.

Представник СПД-ФО ОСОБА_1 -ОСОБА_2 в судовому засіданні надав
письмове заперечення з приводу заявленого відповідачем клопотання, просив
розглянути справу за відсутністю представника ДП "Луганськкожа" ТОВ
"Токімпекс".

Колегія суддів, приймаючи до уваги заперечення відповідача з
приводу заявленого клопотання, його відхилила, оскільки доказів в обґрунтування
заявленого клопотання позивач не представив, а в матеріалах справи є всі наявні
документи, необхідні для розгляду справи у встановленому законом порядку.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази
по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги
в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу
України, заслухавши представника СПД-ФО ОСОБА_1 -ОСОБА_2, який підтримав
апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд Харківської
області встановив, що при подачі позовної заяви ДП "Луганськкожа" ТОВ
"Токімпекс"  звернулось до суду
з заявою про забезпечення позову в порядку статей 66, 67 Господарського
процесуального кодексу України шляхом накладення арешту на майно СПД-ФО ОСОБА_1

Оцінивши викладені в заяві доводи позивача щодо накладення
арешту,  господарський суд Харківської
області її частково задовольнив і вжив заходи до забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, а саме квартиру,
розташовану за АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті.

Однак, викладені вище висновки господарського суду, на думку
колегії суддів,  не повністю відповідають
фактичним обставинам та матеріалам справи, їм не надана правильна та належна
правова оцінка, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування
прийнятої по справі ухвали, оскільки відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі
статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в
судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Оскаржуючи прийняту по справі ухвалу, відповідач у своїй
апеляційній скарзі обґрунтовано зазначає, що відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи
має право вжити заходів до забезпечення позову. При цьому, забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського
суду.

На думку заявника апеляційної скарги, оскаржувана ухвала є незаконною,
оскільки в ній не наведено об ставин, за яких виконання в подальшому рішення
суду по даній справі може бути утруднено чи неможливе. Матеріали справи також
не містять об ґрунтованих доказів необхідності вжиття заходів до забезпечення
позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні
питання про вжиття заходів до забезпечення позову господарський суд має
здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів. А у разі вжиття
заходів до забезпечення позову з ініціативи суду відповідні дії мають
бути мотивовані з урахуванням, зокрема, приписів пункту 3 частини 2 статті 86
Господарського процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника
щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення господарського суду в разі задоволення
позову.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 86 Господарського
процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити мотиви
винесення ухвали з посиланням на законодавство.

З урахуванням вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає,
що задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову,
господарський суд повинен у мотивувальній частині ухвали навести правове
обґрунтування та ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або
докази взяті судом до уваги.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 3 Роз'яснення Вищого
господарського суду України "Про деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову" від 23.08.1994 р. № 02-5/611 умовою для
застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення
того, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у
відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись
за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

На думку колегії суддів, ухвала господарського суду Харківської
області від 25 червня 2007 року про забезпечення позову вказаним вимогам не
відповідає, оскільки не містить підстав та умов застосування заходів до
забезпечення позову, які б підтверджували те, що невжиття арешту на майно
відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду при стягненні грошових сум.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд
Харківської області порушив норми процесуального права, оскільки не маючи
жодного доказу та належного обґрунтування з боку позивача про необхідність
накладання арешту на майно СПД-ФО ОСОБА_1, безпідставно визнав цю вимогу
позивача обґрунтованою та задовольнив її.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись статтями 43, 66, 67,
86, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 статті 104, статтями 105, 106
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного
господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 (м. Харків) задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25 червня 2007
року по справі № 53/235-07 скасувати.

Головуючий
суддя
Демченко В.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Плужник О.В.