ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
04.10.07                                                                                           Справа  № 2-173/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шрек», м.Ужгород

на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2007р.

у справі № 2-173/07

за позовом Приватного підприємства «Шарк», м.Ужгород

до відповідача 1 Цап Юліуса Юліусовича, м.Ужгород

до відповідача 2 Брезняк Анатолія Івановича,

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Шрек», м.Ужгород

до відповідача 4 Приватного підприємства «Шарк-плюс», м.Ужгород

до відповідача 5 МСМП «Енергомонтаж», м.Ужгород

до відповідача 6 Цап Іштвана Юліусовича, м.Ужгород

до відповідача 7 Мудрі Даніели Йосипівни, с.Оноківці Ужгородського району

до відповідача 8 Комарницької Єви Юліусівни, м.Ужгород

про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Шрек», договорів купівлі-продажу та визнання прав власності, відшкодування матеріальної шкоди та стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: не з‘явився

від відповідача 1: не з‘явився.

від відповідача 2: не з‘явився.

від відповідача 3: Плахотник О.М. –представник, довіреність від 01.01.2007р.

від відповідача 4: не з‘явився.

від відповідача 5: не з‘явився.

від відповідача 6: не з‘явився.

від відповідача 7: Плахотник О.М. –представник, довіреність від 17.08.2006р. № 2601.

від відповідача 8: не з‘явився.

Учаснику судового процесу роз‘яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2004р. у справі № 2-173/07 частково задоволено позовні вимоги Приватного підприємства «Шарк»та визнано недійсними рішення загальних зборів засновників ТОВ „Шрек" від 01 серпня 2003р., оформлені протоколом № 7 та всі наступні рішення загальних зборів учасників ТОВ "Шрек", визнано ПП "Шарк" учасником ТОВ "Шрек", якому належать частка в статутному капіталі 55%; визнано недійсним договір купівлі-продажу вбудованого приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку під № 15 по пл.Жупанатській і вбудованого приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді від 06 вересня 2003р., укладеного між ТОВ „Шрек" і Брезняк Анатолієм Івановичем; визнано недійсним договір купівлі-продажу вбудованого приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку під № 15 по пл.Жупанатській і вбудованого приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді від 29 жовтня 2003р., укладеного між Брезняк Анатолієм Івановичем та Цап Юліусом Юліусовичем; визнано право власності на вбудоване приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку № 15 по пл.Жупанатській і вбудоване приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді за ТОВ „Шрек"; визнано недійсними договори купівлі-продажу рекламних носіїв від 12.04.2005р., укладений між ТОВ „Шрек" та МСМП „Енергомонтаж", та від 05.05.2005р., укладений між МСМП „Енергомонтаж" та ПП „Шарк-плюс"; визнано право власності на рекламоносії „Біл-борди" (51 шт.) розміром 6м х 3м, „Сіті-лайти" (20 шт.) розміром 1,25м х 1,75м. за ТОВ „Шрек"; стягнуто з ТОВ „Шрек" на користь ПП „Шарк" суму сплачену за надання юридичних послуг в розмірі 6000 грн. та судові витрати в сумі 8,50 грн.; в решті позовних вимог ПП "Шарк" про солідарне відшкодування Цап Ю.Ю., Мудрі Д.Й. та Комарницькою Є.Ю. матеріальної шкоди в сумі 1111389,43 грн. - відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване нормами ст.ст. 6, 7, 59, 60, 61 Закону України „Про господарські товариства", ст.6 Закону Української РСР „Про підприємства", Закону України „Про підприємництво".

Скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Шрек»- відповідач 3 у справі, з рішенням місцевого суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати з підстав недоведеності обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в судовому рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в позові відмовити повністю з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача 3, він же представник відповідача 7 –Мудрі Д.Й., в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Позивач та відповідачі 1,2,4,5,6,8 у судове засідання не з»явились, явки уповноважених представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про причини не явки не повідомили.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вбачає за можливе розглянути справу при відсутності позивача та відповідачів 1,2,4,5,6,8, їх уповноважених представників, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи відповідача 3, викладені в апеляційній скарзі, заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідачів 3,7, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство «Шарк» звернулося до суду з позовом до Цап Юліуса Юліусовича, Брезняк Анатолія Івановича та Товариства з обмеженою відповідальністю „Шрек", про визнання недійсним рішення зборів засновників ТОВ „Шрек" від 01 серпня 2003р.; визнання недійсними: договору купівлі-продажу вбудованих приміщень, а саме: вбудованого приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку під № 15 по пл.Жупанатській, та вбудованого приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді, від 06 вересня 2003р., укладеного між ТОВ „Шрек" і Брезняк Анатолієм Івановичем, договору купівлі-продажу вищевказаних вбудованих приміщень по пл.Жупанатській, № 15, № 16 від 29 жовтня 2003р., укладеного між Брезняк Анатолієм Івановичем та Цап Юліусом Юліусовичем; про визнання права власності на вбудовані приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку № 15 по пл.Жупанатській та площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді за ТОВ „Шрек"; визнання недійсними договорів купівлі-продажу рекламних носіїв від 12.04.2005р., укладеного між ТОВ „Шрек" та МСМП „Енергомонтаж" та від 05.05.2005р., укладеного між МСМП „Енергомонтаж" та ПП „Шарк-плюс"; визнання права власності на рекламоносії „Біл-борди" (51 штук) розміром 6м х 3м і „Сіті-лайти»(20 штук) розміром 1,25м х 1,75м за ТОВ „Шрек", передані 11 березня 2003р. ПП «Шарк" у вигляді майнового внеску до статутного фонду ТОВ „Шрек".

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 березня 2002р. ПП „Шарк" викупило у фонду приватизації та управління майном міста Ужгородської міської ради вбудовані приміщення загальною площею 84,4 кв.м., в тому числі площа Жупанатська, 15 - 48,9 кв.м., площа Жупанатська, 16 –35,5 кв.м. в м.Ужгороді за 54803 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу № 404, посвідченим приватним нотаріусом Егер Н.Д. та зареєстрованим в реєстрі за № 424.

17 квітня 2002р. ПП „Шарк" отримало свідоцтво № 403 про право власності нежитлові приміщення.

25 квітня 2002р. вищевказані вбудовані приміщення були зареєстровані в Ужгородському міжміському бюро технічної інвентаризації за позивачем.

21 березня 2002р., відповідно до протоколу № 1, ПП „Шарк", в особі директора і засновника Шпеника О.О. та фізичної особи Ліпот А.К. прийняли рішення про заснування ТОВ „Шрек".

Цим же протоколом, директором ТОВ „Шрек" призначено Ліпота А.К., а головою зборів засновників обрано Шпеника О.О.

28 березня 2002р. ТОВ «Шрек»було зареєстровано Ужгородським виконкомом міськради та отримало свідоцтво про державну реєстрацію суб"єкта підприємницької діяльності-юридичної особи за № 0010961.

Для забезпечення діяльності Товариства за рахунок внесків засновників був створений статутний фонд у розмірі 102544,86 грн. У створенні статутного фонду товариства беруть участь своїми внесками:

- Ліпот А.К. –51272,43 грн. - 50% від загального розміру статутного фонду Товариства;

- ПП „Шарк" –51272,43 грин. - 50% від загального розміру статутного фонду Товариства.

25 липня 2002р., згідно з протоколом № 2 зборів засновників ТОВ „Шрек", Ліпота А.К. звільнено з посади генерального директора товариства та призначено на цю посаду Мудрі Даніеллу Йосипівну.

29 липня 2002р. Ліпот Аттіла Карлович подав на розгляд зборів засновників ТОВ „Шрек" заяву про його вихід із товариства та переуступку його частки в розмірі 50% Мудрі Д.Й.

30 липня 2002р. зборами засновників ТОВ „Шрек", протокол № 3, прийнято рішення про задоволення заяви Ліпот А.К. та включення до складу засновників ТОВ «Шрек»Мудрі Д.Й. з часткою 50, про що було внесено відповідні зміни та доповнення до Статуту та Установчого договору ТОВ „Шрек", які зареєстровані розпорядженням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 0374 від 01.08.2002р.

Для виконання своїх зобов'язань по створенню статутного фонду ТОВ „Шрек" засновники Мудрі Д.Й. 27.02.2003р., згідно з актом прийому-передачі внесла майно (оргтехніку) до статутного фонду товариства, а засновник ПП „Шарк", згідно акту прийому-передачі від 28.02.2003р. вніс майно - приміщення, які знаходяться за адресою: м.Ужгород, пл. Жупанатська, 15 - 48,9 кв.м. та пл. Жупанатська, 16 - 35,5 кв.м. на суму 60117 грн.

03 березня 2003р. засновники ТОВ „Шрек" вирішили збільшити розмір статутного фонду товариства до 152544,00 гривень та перерозподілити частки в статутному фонді наступним чином: ПП „Шарк" - 55%, Мудрі - 45%, а також пунктом статуту товариства вирішено обмежити права директора Товариства при здійсненні повноважень, а саме: „Директор не вправі укладати, передбачені законодавством України цивільно-правові договори та угоди, пов"язані з відчуженням належного товариству майна, будь-то на користь Товариства чи в рахунок завданих збитків, а видавати доручення від імені Товариства, без винесення конкретного рішення засновниками, про що були зроблені зміни та доповнення до установчих документів товариства, які були зареєстровані 06 березня 2003р. розпорядженням виконавчого Комітету Ужгородської міської ради № 0488.

11 березня 2003р., надалі виконуючи свої зобов'язання по формуванню Статутного фонду товариства, ПП „Шарк" вносить в статутний фонд ТОВ „Шрек" майно на загальну суму 21949 грн., а саме: рекламні носії „Біл-борди" (51 штук) розміром 6м х 3м на суму 7066 грн., „Сіті-лайти" (20 штук) розміром 1,25м х 1,75 м на суму 8654 грн., дуплікатор - 1 шт. вартістю 6229 грн.

Всі вищевказані акти прийому-передачі від 27.02.2003р., 28.02.2003р. та 11.03.2003р. затверджені зборами засновників ТОВ „Шрек" протоколом № 5 від 11.03.2003р.

22 квітня 2003р. виконкомом Ужгородської міської ради ТОВ „Шрек" видано свідоцтво про право власності на вищевказані вбудовані приміщення   по пл.Жупанатській, 15, 16 в м.Ужгороді.

01 серпня 2003р. відбулися збори засновників ТОВ „Шрек", про що було складено протокол № 7.

Так, в протоколі зазначено, що збори проводилися за участю засновників: Мудрі Даніелли Йосипівни, яка володіє 45% голосів, Шпеник Олександра Оттовича, як представника ПП „Шарк", який володіє 55% голосів та запрошеної Комарницької Єви Юліусівни.

В п.1 протоколу № 7 зазначено, що Шпеник О.О. - представник ПП „Шарк" - виявив бажання вийти із складу засновників ТОВ „Шрек", матеріальних та інших фінансових претензій до товариства не має та передає належну йому частку в статутному фонді засновнику Мудрі Д.Й.

В судовому засіданні суду першої інстанції Шпеник О.О. категорично заперечив те, що він був присутній на загальних зборах засновників ТОВ „Шрек" 01 серпня 2003р., а також, що він подавав заяву від 01 серпня 2003р. про вихід із складу засновників товариства, та пояснив, що заяву про вихід ПП „Шарк" із складу засновників ТОВ „Шрек" було сфальсифіковано Цап І.Ю. та Мудрі Д.Й. шляхом використання чистих фірмових бланків ПП „Шарк" з підписом директора, які Шпеник О.О. передав Цапу І.Ю. перед своїм від'їздом до Києва для оформлення кредиту під закупку обладнання типографії, на яких без його відома надрукували текст про вихід ПП «Шарк»із товариства та 01.08.2003р. без його участі провели загальні збори засновників ТОВ „Шрек" і без його волевиявлення виключили його із складу засновників товариства, а належну йому частку в статутному фонді товариства оформили на гр. Мудрі Д.Й., в результаті чого привласнили належні ТОВ „Шрек" приміщення по пл.Жупанатській, 15,16 в м.Ужгороді, оскільки, в період з 31 липня по 03 серпня 2003р. Шпеник О.О. перебував в м.Києві. що підтверджується письмовими доказами: копією книги обліку доходів і витрат, яку ведуть громадяни-суб"єкти підприємницької діяльності протягом календарного року (форма № 10); копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 43 від 03.08.2003р. про те, що з 31.07.2003р. по 03.08.2003р. оплачено 636,00 грн. за проживання в артаментах; копією рахунку № 10-08/03 від 03.08.2003р., виданого приватним підприємцем Золотарьовою Оленою Леонідівною за проживання 3 доби - 212,00 грн. доба, всього на 636,00 грн.

Скаржник посилається на недоведеність факту фальсифікації заяви про вихід ПП "Шарк" з кола учасників ТзОВ "Шрек" від 01.08.2003р. та Протоколу № 7 від 01.08.2003р. Зазначене твердження є помилковим та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, та інших обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського справи. Ці дані встановлються такими зокрема письмовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. Аналогічна норма міститься і у статті 57 ЦПК України.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано посилався на пояснення п.Шпеника О.О., як на належний доказ у справі, котрий окрім того, підтверджується іншими письмовими доказами (переліченими вище), зокрема: копією книги обліку доходів і витрат, яку ведуть громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року (форма №10), копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 43 від 03.08.2003р. про те, що з 31.07.2003р. по 03.08.2003р. оплачено 636,00 грн. за проживання в апартаментах, копією рахунку № 10-08/03 від 03.08.2003р. виданого ПП Золотарьовою О.Л. за проживання 3 доби, всього на 636,00 грн.

Скаржник стверджує, що зазначені письмові документи свідчать про внесення оплати за проживання. Зазначені письмові докази підтверджують наступні обставини: факт проживання Шпеника О.О. в м.Києві з 31.07 по 03.08.2003р., факт оплати за надані послуги, а також включення даних витрат до книги обліку доходів і витрат.

Безпідставним є посилання скаржника на постанову від 10.11.2006р. у кримінальній справі № 1134505, як на беззаперечний доказ. Висновки почеркознавчих експертиз, проведених в межах досудового слідства, щодо ймовірної належності п.Шпенику О.О. підпису під заявою про вихід ПП "Шарк" з кола учасників ТзОВ "Шрек" від 01.08.2003р., жодним чином не спростовують пояснення Шпеника О.О.

В поясненнях наданих Шпеником О.О. в судовому засіданні суду першої інстанції було зазначено про те, що Цап І.Ю. було передано чисті фірмові бланки ПП "Шарк" з підписом директора, на яких без його відома надрукували заяву про вихід ПП "Шарк" із товариства.

Дані докази не спростовані відповідачами, а тому суд, належним чином дослідивши їх, прийшов до обгрунтованого висновку про фальсифікацію заяви про вихід ПП "Шарк" з кола учасників ТзОВ "Шрек" від 01.08.2003р.

Крім того, в заяві ПП „Шарк" взагалі не вказано кому передається частка ПП „Шарк" в статутному фонді ТОВ „Шрек" та нічого не вказано, щодо подальшої долі майна, яке було передано ПП „Шарк" в статутний фонд ТОВ „Шрек", а саме, чи залишити на користь товариства, чи повернути  в натурі; чи виплатити належну ПП „Шарк" вартість частини майна товариства пропорційну частці ПП „Шарк" в статутному фонді ТОВ „Шрек".

Заява про вихід ПП „Шарк" зі складу засновників ТОВ „Шрек" датована 01 серпня 2003р., тобто в той же день коли були проведені загальні збори засновників ТОВ „Шрек".  Таким чином, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку про те, що загальні збори учасників ТОВ "Шрек" відбулися з порушенням вимог ст.61 Закону України "Про господарські товариства" стосовно повідомлення учасників про час і місце проведення зборів. Лист-повідомлення Голови зборів від 07.06.2003р., на який посилається скаржник, жодним чином не спростовує даного висновку суду, оскільки даний лист було сфальсифіковано аналогічним чином, як заяву про вихід ПП "Шарк" з кола учасників ТзОВ "Шрек" від 01.08.2003р. Окрім того, даний лист не міг підписуватися Шпеником О.О. як головою зборів учасників, оскільки голова та секретар зборів обираються на загальних зборах учасників товариства.

Згідно з ст.60 Закону України „Про господарські товариства" збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більш як 60% голосів, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 % загальної кількості голосів учасників товариства (ст.59 Закону України „Про господарські товариства").

Вищенаведені факти свідчать, що на зборах засновників ТОВ „Шрек" 01 серпня 2003р. була присутня тільки Мудрі Д.Й., яка володіє 45% голосів, тобто збори засновників були не повноважними, а рішення прийняті на цих зборах є недійсними.

У п.2 протоколу № 7 від 01 серпня 2003р. вказано, що Мудрі Д.Й. володіє 100 % голосів у статутному фонді ТОВ „Шрек" та пропонує ввести до складу засновників гр.Комарницьку Єву Юліусівну, рідну сестру чоловіка Мудрі Д.Й.

Проаналізувавши чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство України, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для того щоб Мудрі Д.Й. володіла 100% голосів у статутному фонді ТОВ „Шрек" і могла розпоряджатися переданою їй часткою ПП „Шарк" в статутному фонді ТОВ „Шрек" необхідно було провести передбачену ст.7 Законом України „Про господарські товариства" реєстрацію змін в установчих документах ТОВ „Шрек" в виконавчому комітеті Ужгородської міської ради, які вносяться до державного реєстру, та підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Оскільки, лише після державної реєстрації змін можна говорити, що рішення зборів засновників набуло чинності і саме ця дата має вважатися датою виходу учасника з товариства. Стаття 6 Закону України „Про господарські товариства", станом на 01.08.2003р. передбачала, що державна реєстрація товариства проводиться за правилами, встановленими Законом Української РСР „Про підприємства в Україні", ст.6 якого встановлює, що державна реєстрація підприємств здійснюється відповідно до Закону України „Про підприємництво". Стаття 8 Закону України „Про підприємництво" встановлює, що для державної реєстрації суб"єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, а також для внесення змін до установчих документів товариства необхідно рішення власника. Таким чином, для внесення змін до установчих документів ТОВ „Шрек" про передачу частки ПП „Шарк" Мудрі Д.Й. необхідно було надати на розгляд загальним зборам засновників ТОВ „Шрек" не тільки заяву про вихід, а і рішення власника ПП „Шарк" про передачу своєї частки в статутному фонді ТОВ „Шрек" за підписом директора ПП „Шарк" і печаткою підприємства.

Також, згідно з Законом України „Про господарські товариства", товариство з обмеженою відповідальністю має статутний фонд розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, тобто засновником товариства з обмеженою відповідальністю не може бути тільки одна особа, це суперечить чинним на той час нормам законодавства. Бути одноособовим засновником товариства з обмеженою відповідальністю можливо тільки з 01 січня 2004р. з вступом в дію Цивільного кодексу України (ч.2 ст.114). На той час лише приватне підприємство могло бути таким, що засновано на власності окремого громадянина.

Таким чином, Мудрі Д.Й. не могла володіти 100% статутного фонду ТОВ „Шрек", так як це суперечить чинному на той час законодавству, та передавати будь-яку частку в статутному фонді товариства Комарницькій Є.Ю.

Виходячи з вищенаведеного, проаналізувавши протокол № 7 загальних зборів засновників ТОВ „Шрек" від 01.08.2003р., судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що даний протокол укладений з порушенням діючого на той час законодавства, текст протоколу не відповідає доведеним в суді фактам, а отже є незаконним та нікчемним, тобто таким, що суперечить нормам Закону України „Про господарські товариства".

Крім того, в матеріалах справи знаходиться протокол зборів засновників ТОВ „Шрек" № 6 від 24 квітня 2003р., згідно з яким засновниками товариства прийнято рішення про продаж належних ТОВ „Шрек" рекламоносіїв та вбудованих приміщень по пл.Жупанатській, 15, 16 в м.Ужгороді та надання права директору ТОВ „Шрек" Мудрі Д.Й. реалізувати вказане майно на власний розсуд.

Шпеник О.О. в суді першої інстанції категорично заперечив проти того, що він підписував протокол № 6 від 24.04.2003р. і, що, взагалі, був присутнім на цих зборах та наполягав на тому, що і цей протокол є сфальсифікованим тим же шляхом, що і протокол № 7 від 01.08.2003р. громадянами Цап І.Ю. та Мудрі Д.Й.

Протокол № 6 від 24.04.2003р., як і протокол № 7 від 01.08.2003р., складений з порушенням вимог ст.61 Закону України „Про господарські товариства", оскільки відсутні докази відправлення Шпенику О.О. повідомлення про проведення загальних зборів засновників товариства, яке повинно бути надіслано засновникам за 30 днів до скликання загальних зборів з обов'язковим зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Враховуючи наведене, даний протокол № 6 від 24.04.2003р. не може братись судом до уваги, оскільки відчуження майна ТОВ Шрек" здійснювалося після виведення 01 серпня 2003р. засновника ПП „Шарк" із складу засновників товариства, яке відбулося з порушенням чинного законодавства.

Відтак, безпідставним є посилання скаржника, про наявність повноважень у директора ТзОВ "Шрек" на вчинення правочинів щодо спірного майна та відчуження майна товариства, оскільки фактично 24.04.2003р. жодних зборів не проводилося і на них не приймалося рішення про наділення директора ТзОВ "Шрек" повноваженнями на продаж належного ТзОВ "Шрек" майна, так як протокол № 6 від 24.04.2003р. та лист-повідомлення від 15.03.2003р. виготовлені шляхом фальсифікації на бланках з підписом п.Шпеника О.О. Проте, навіть якщо гіпотетично припустити імовірність проведення загальних зборів 24.04.2003р., то в директора ТзОВ "Шрек" - Мудрі Д.Й. не виникло повноважень на продаж майна належного ТзОВ "Шрек", оскільки не відбулася державна реєстрація відповідних змін до установчих документів товариства.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується та вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що всі дії відповідачів, які здійснювалися від імені ТОВ „Шрек" після підписання протоколу № 7 від 01.08.2003р., в тому числі і по продажу майна ТОВ „Шрек", є незаконними, а угоди недійсними, тобто такими, які вчинені під впливом обману (ст.230 ЦК України), а саме:

- договір купівлі-продажу вбудованих приміщень, а саме: вбудоване приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку під № 15 по пл.Жупанатській і вбудоване приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді від 06 вересня 2003р., укладений між ТОВ „Шрек" та Брезняк Анатолієм Івановичем та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дудись В.Н., зареєстровано в реєстрі за № 2752;

- договір купівлі-продажу приміщення, а саме: вбудоване приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку № 15 по пл.Жупанатській і вбудоване приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку під № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді від 29 жовтня 2003р., укладений між Березняк Анатолієм Івановичем та Цап Юліусом Юліусовичем та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дудись В.Н., зареєстровано в реєстрі № 3395;

- договір купівлі-продажу рекламних носіїв від 12.04.2005р. укладений між ГОВ „Шрек" та МСМП „Енергомонтаж";

- договір купівлі-продажу рекламний носіїв від 05.05.2005р. укладений між МСМП „Енергомонтаж" та ПП „Шарк-плюс".

Крім того, вищевказане майно було продано товариством з обмеженою відповідальністю „Шрек" за цінами нижче залишкової балансової вартості, а саме:

- вбудоване приміщення площею 48,9 кв.м., що знаходиться в будинку № 15 по пл.Жупанатській і вбудоване приміщення площею 35,5 кв.м., що знаходиться в будинку № 16 по пл.Жупанатській в м.Ужгороді були передані ПП „Шарк" до статутного ТОВ „Шрек" на суму 60117 грн., Брезняку А.І. вони були продані за 40200 грн. з відстрочкою в оплаті до 05 вересня 2006р. Повна оплата за вищевказані приміщення Брезняком А.І. так і не була здійснена, але це не завадило Брезняку А.І. вищевказані приміщення продати Цап Ю.Ю. за 14000 грн.

- рекламоносії „Білборди" (51 шт.) розміром 6мx5м, „Сіті-лайти" (20 шт.) розміром 1,25м х 1,75м. були передані ПП „Шарк" в статутний фонд ТОВ „Шрек" на суму 15720 грн., МСМП „Енергомонтаж" вони продані за 12500 грн. з відстрочкою в оплаті до 01.01.2006р., за такою ж ціною вони були продані ПП «Шарк-плюс».

Стаття 230 ЦК України передбачає, що обман має місце в незалежності від того чи обманні дії здійснюються в активній формі - повідомлення неправдивих відомостей, або виражаються у бездіяльності, що мало місце в даному випадку, - навмисне замовчування обставин, знання яких може перешкоджати здійсненню правочину.

Скаржник безпідставно стверджує, що судом презюмується факт обману. При цьому скаржник, посилаючись на ст.230 ЦК України, наголошує на звуженому колі суб'єктів спірних правовідносин. Такі твердження є безпідставними та спростовуються наступним.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Таким чином, при укладенні договорів купівлі-продажу майна ТзОВ "Шрек" мав місце обман, оскільки директор ТзОВ "Шрек" Мудрі Д.Й., при укладенні договорів з контрагентами замовчувала факт відсутності у неї повноважень на укладення таких. Про факт обману свідчить і подальше заперечення наявності обставин, які перешкоджали вчиненню правочинів. Крім цього, в ст.230 ЦК України відсутні норми, котрі звужують коло осіб спірних правовідносин, а в ст.57 ЦК УРСР визначено, що угода може бути визнана недійсною, в тому числі за позовом потерпілого, котрим в даному випадку є ПП "Шарк".

Основними наслідками правочину, визнаного недійсним внаслідок обману, є двостороння реституція: сторони поновлюються у попередньому становищі.

Стаття 216 ЦК України передбачає, що двостороння реституція полягає у тому, що кожна сторона недійсного правочину зобов"язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Виходячи з вищенаведеного, Цап Ю.Ю. який на сьогодні є власником вбудованих приміщень по пл.Жупанатській, 15, 16 в м.Ужгороді та ПП «Шарк-плюс», засновником якого є Комарницька Є.Ю., яке є на сьогодні власником рекламоносіїв „Білборди" (51 шт.) та „Сіті-лайти" (20 шт.) є недобросовісними набувачами цього майна, оскільки вони знали, так як вони є родичами Мудрі Д.Й. та Цапа І.Ю., чи принаймні, повинні були знати, що здобувають річ в особи, що не мала права на її відчуження. Відповідальність недобросовісних власників перед власником заснована не тільки на об'єктивній протиправності придбання майна, але і на об'єктивному факторі, тобто провині набувачів.

Згідно з ст.388 ЦК України, вимога власника про вилучення майна у недобросовісного незаконного власника підлягає задоволенню у всіх випадках, недобросовісні набувачі повинні повернути власнику річ у тому виді, у якому вона знаходилася в момент заволодіння, і несуть відповідальність за усяке винне зменшення її цінності.

Окрім того скаржник необґрунтовано стверджує ПП "Шарк" подано позов в інтересах ТзОВ "Шрек".

Ст.12 ч.1 п.4 ГПК визначає, що господарським справи, які виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Отже, ПП "Шрек" як учасник ТзОВ "Шрек" подало позов до даного товариства, а також до Цап Ю.Ю. та Брезняк А.І.

Скаржник безпідставно посилається на ухвалення судом рішення з порушенням ст.215 ЦПК України, оскільки в резолютивній частині ухвалено скасувати усі наступні рішення загальних зборів ТзОВ "Шрек", а також визнано ПП "Шарк" учасником ТзОВ "Шрек" з часткою в розмірі 55%.

Необхідно відзначити, що зазначені обставини були предметом судового розгляду і судом обґрунтовано ухвалено рішення про скасування оспорюваних рішень загальних зборів товариства, внаслідок чого ПП "Шарк" визнано засновником з розміром частки 55%.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976р. "Про судове рішення" в п.8 зазначено, що відповідно до ч.7 ст.203 ЦПК України суд вправі з своєї ініціативи з метою необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів фізичних і юридичних осіб вийти за межі заявлених позивачем вимог, коли ці межі прямо не визначені чинним законодавством або договором, що відповідає законові.

Судом також враховано, наявність доказів оплати ПП „Шарк" 6000 грн. ТОВ ЮК „Юкком" за надані юридичні послуги та 8,50 грн. сплачених судових витрат.

Відтак, згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29.12.1976р. "Про судове рішення", ухвалене Ужгородським міськрайонним судом рішення від 24.07.2007р. у справі № 2-173/07 є законним і обґрунтованим, оскільки місцевий суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Зазначене судове рішення є обґрунтованим, оскільки у ньому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При цьому апеляційним господарським судом враховано, що рішення Ужгородського міськрайонного суду у даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача до Цапа І.Ю., Мудрі Д.Й. та Комарницької Є.Ю. про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 111389,43 грн. з мотивів відсутності доказів про спричинення позивачу матеріальних збитків, не оспорюється.

З огляду на викладене , підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2007р. у справі № 2-173/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Галушко Н.А.