ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.08.07                                                                                       Справа №22/142/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А. судді  Кричмаржевський В.А.    , Колодій Н.А.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі Соколова А.А.

за участю представників:

позивача -   не з’явився

відповідача -  не з’явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу  Приватного підприємства „Фабрика делікатесних сирів”, м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 19.04.2007 року

у справі № 22/142/07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „СПТ-Цитрон”, м. Харків

до   Приватного підприємства „Фабрика делікатесних сирів”, м.Запоріжжя

про стягнення заборгованості

Установив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.04.2007р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „СПТ-Цитрон”, м.Харків (далі-ТОВ.„СПТ-Цитрон”) задоволені частково, з відповідача – Приватного підприємства „Фабрика делікатесних сирів” (далі – ПП „Фабрика делікатесних сирів”) стягнуто 59.376,70грн. основного боргу, 761,77грн. – судових витрат,  у частині стягнення 5.000грн. основного боргу провадження припинено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його до суду апеляційної інстанції, просить його скасувати та прийняти нове рішення.

У поданій апеляційній скарзі заявник звертає увагу на те, що рішення було прийняте за відсутністю у судовому засіданні представника відповідача, що на його думку є порушенням норм процесуального права, а також й на те, що з 10.08.2006 року по 16.03.2007року ним було перераховано позивачеві 54.800грн., що залишено було судом поза увагою. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 19.04.2007року скасувати частково, відмовивши у задоволенні позовних вимог повністю.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги, що викладені в апеляційній скарзі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими, рішення суду є законним та таким, що не підлягає скасуванню або зміні.

Представник позивача підтримав доводи та заперечення, що викладені у відзиві на скаргу, та повідомив про те, що сума у розмірі 54.800грн. була зарахована в погашення заборгованості, яка виникла за минулі періоди, та частково - у розмірі 8.203,30грн. - до заборгованості, яка виникла за період, що стягується.

Згідно з розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного

господарського суду № 2362 від 16.08.2007р. справу №22/142/07 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А. (головуючого, доповідача), Колодій Н.А. та Мірошниченка М.В.

У зв'язку з тим, що представником відповідача подане усне клопотання про оголошення постанови суду апеляційної інстанції у повному обсязі, у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 29.08.2007року на 10-00 год., але сторони у справі не забезпечили явку своїх представників.

Проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 10.08.2006р. по 20.09.2006р. ТОВ.„СПТ-Цитрон” передало ПП „Фабрика делікатесних сирів” хімічну продукцію на загальну суму 72.580,00 грн.

Факт передачі підтверджується наступними первинними документами: - видатковою накладною №РН-0000485 від 10.08.2006р. на загальну суму 10.950,00грн., продукція отримана представником відповідача за довіреністю серія ЯЛЦ №027576 від 09.08.2006р., видатковою накладеною №РН-0000486 від 10.08.2006р. на загальну суму 1.700,00грн., продукція отримана представником відповідача за довіреністю серії ЯЛЦ №027576 від 09.08.2006р., видатковою накладною №РН-0000498 від 16.08.2006р. на загальну суму 2.550,00грн., продукція отримана представником відповідача за довіреністю серії ЯЛЦ №027576 від 09.08.2006р., видатковою накладною №РН-0000515 від 23.08.2006р. на загальну суму 20.928,00грн., продукція отримана представником відповідача за довіреністю серії ЯЛЦ №027597 від 22.08.2006р., видатковою накладною №РН-0000538 від 06.09.2006р. на загальну суму 24.977,00грн., продукція отримана представником відповідача за довіреністю серії ЯЛЦ №027625 від 06.09.2006р., видатковою накладною №РН-0000584 від 20.09.2006р. на загальну суму 11.475,00грн., продукція отримана представником відповідача за довіреністю серії ЯМО №443859 від 19.09.2006р. (а.с.6-11). Тобто позивачем відповідачеві було передано товару на загальну суму – 72.580грн.

Колегією суддів у судовому засіданні з'ясовано, що між сторонами довгий час тривають відносини щодо поставок товариством „СПТ-Цитрон” підприємству „Фабрика делікатесних сирів” хімічної продукції, при цьому позивач вказав, що станом на 10.08.2006року у підприємства-покупця була наявна заборгованість за поставки минулих періодів у розмірі 41.596,70грн. Наявність неоплаченої продукції підприємством „Фабрика делікатесних сирів” станом на 10.08.2006року підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків між сторонами, укладеним станом на 26.03.2007року (а.с.35).

Відповідач у поданій апеляційній скарзі та його представник у судовому засіданні зазначають, що 10.08.2006р., 15.08.2006р, 23.08.2006р, 07.09.2006р., 22.09.2006р. та 16.03.2007р. позивачеві було перераховано 54.800грн. у якості часткової передоплати та фактичної оплати.

Але посилання відповідача та його представника на ці доводи колегією суддів не приймаються, оскільки між сторонами не існувало будь-якої домовленості щодо порядку оплати товару, який поставлявся товариством „СПТ-Цитрон”, а саме, у даному випадку не має домовленості щодо попередньої оплати. Крім того, відповідачем не надано документальних доказів, які були витребувані судом, на підтвердження перерахування позивачеві 54.800грн.

Щодо перерахування відповідачем грошових коштів у розмірі 54.800грн., позивачем суду надане пояснення, що вказані кошти дійсно були отримані від відповідача та були зараховані в рахунок заборгованості, яка існувала до 10.08.2006року у розмірі 41.596,70грн. та частково в рахунок заборгованості, яка виникла після 10.08.2006року у розмірі 8.203,30грн.

Колегія суддів вважає правомірним зарахування позивачем отриманих від відповідача коштів в рахунок погашення заборгованості, яка виникла раніше.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка виникла після 10.08.2006року, становить 64.376,70грн., що також підтверджується графіком погашення заборгованості від 09.11.2006року, відповідно до якого відповідач самостійно запропонував у встановлені у цьому графіку строки погасити заборгованість, яка виникла після 10.08.2006року у розмірі 64.376,70грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Проаналізувавши відносини, які існують між позивачем та відповідачем, колегія суддів дійшла висновку що між сторонами наявні правовідносини, які мають ознаки договору купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона  (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв   ділового обороту або інших вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься у статті 193 Господарського кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 64.376,70грн. обґрунтованими.

Однак, судом з'ясовано, що відповідачем після порушення провадження у цій справі перераховано позивачеві 5.000 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.34), а тому провадження в частині стягнення вказаної суми припинено місцевим господарським судом за відсутністю предмета спору обґрунтовано.

У зв’язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову – у розмірі 59.376,67грн.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що господарським судом порушено статтю 77 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим в силу наступного.

В ході розгляду справи відповідачем до суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення представника у судовому засіданні господарського суду 19.04.07року. Однак жодних документальних доказів на підтвердження поважності відсутності у судовому засіданні представника відповідачем не надано. Втім, слід також зауважити, що відповідно до статті 77 ГПК України відкладення розгляду справи можливе лише у разі, якщо спір не може бути вирішено у даному судовому засіданні. Але господарським судом в рішенні вказано, що спір розглядається за наявним у справі матеріалами - відповідно до статті 75 ГПК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області відповідає закону, доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним.

Керуючись статтями 101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Фабрика делікатесних сирів”, м.Запоріжжя, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області

від 19.04.2007 року у справі №22/142/07 – без змін.

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А.

судді  Кричмаржевський В.А.

Колодій Н.А.  Мірошниченко М.В.