СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 листопада 2007року
Справа № 20-8/001-7/059

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурора: Шаблін Євген Ігорович, посвідчення №  490   від 21.03.07;

позивача: Барташ Андрій Валерійович, довіреність №  3971/24/2-56   від 19.12.06 - Севастопольська міська державна адміністрація;

позивача: Сирський Сергій Валентинович, довіреність №  03-15/03   від 05.01.07 -  Севастопольська міська рада;

відповідача:  Рижков Сергій Олександрович, довіреність №  б/н   від 15.11.07, Федоткін Сергій Геннадійович (повноваження перевірені), витяг з протоколу зборів  10-2/07   від 16.08.07,  голова;

третьої особи: Янчук Андрій Петрович, довіреність №  291   від 01.03.07;

розглянувши апеляційну скаргу Севастопольської міської ради на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Ілюхіна Г.П.) від 01 жовтня 2007 року у справі № 20-8/001-7/059

за позовом           Прокурора Гагарінського району міста Севастополя (вул. Корчагіна, 16, Севастополь, 99014)

в інтересах держави в особі Севастопольської міської державної адміністрації

(вул. Леніна, 2, Севастополь, 99011)

в особі Севастопольської міської ради (вул. Леніна, 3, Севастополь, 99011)

до Гаражного кооперативу "Центр-2" (вул. Б. Михайлова, 19, буд. 106, Севастополь, 99058)

третя особа:  Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель в місті Севастополі  (вул. Д. Ульянова, 16, Севастополь,99045)

про дострокове розірвання договору оренди № 574 від 12.12.2000 та зобов'язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2007 року прокурор Гагарінського району міста Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської державної адміністрації, Севастопольської міської ради на підставі статті 96 Земельного кодексу України звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом до гаражного кооперативу „Центр –2” про дострокове розірвання договору оренди  № 574 від 12 грудня 2000 року та зобов`язання повернути земельну ділянку площею 0,5350 га, розташовану в районі вул. Героїв Бресту, 1 у місті Севастополі (а.с. 2-4).

Позовні вимоги мотивовано нецільовим використанням частини спірної земельної ділянки, так як згідно договору з ПП "Севтранстрест" від 04.07.05, ГК "Центр-2" здав у суборенду частину земельної ділянки для розташування стоянки і зберігання автомобілів ПП "Севтранстрест" (а.с. 138-140, том 1).

Ухвалою суду від 20 лютого 2007 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель у місті Севастополі (т.1 арк.с.41-42).

ГК "Центр-2" позовні вимоги не визнавав, посилався на те, що він виконав вимоги, викладені у листі заступника голови Гагарінської районної державної адміністрації, за що і звинувачений у використанні  частини земельної ділянки не за цільовим призначення (т.1 арк.с.54-108, 121-124).

Третя особа підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на нецільове використання частини земельної ділянки (т.1 арк.с.141-145).

Рішенням господарського суду міста Севастополя 01 жовтня 2007 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (том 2, а.с. 23-32).

В апеляційній скарзі Севастопольська міська рада просить скасувати рішення суду, як прийняте в порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що укладення відповідачем договору суборенди без згоди орендодавця, якщо і укладено керівником ГК "Центр-2" у наслідок помилки в законності дій посадової особи району, не виключає відповідальності за нецільове використання земельної ділянки і не передбачає наявності чи відсутності його вини. Тому застосування норм статті 617 Цивільного кодексу України є невірним.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор та представники позивачів наполягали на задоволенні апеляційної скарги, так як нецільове використання частини земельної ділянки кооперативом мало місце, у зв'язку з чим договір підлягає достроковому розірванню.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували, вважають рішення суду законним, обґрунтованим, справедливим.

Розглянувши справу повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 96 Земельного кодексу України, на яку посилається позивач у позовній заяві, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Судом встановлено, що 03 червня 1998 року розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації №925-р узгоджено місце розташування гаражного кооперативу „Центр - 2” на 10 років  і  дозволено складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,8 га для установки металевих гаражів по вул. Б. Михайлова (т.1 арк.с. 9) і  05 червня 2000 року розпорядженням № 906-р затверджено проект відводу земельної ділянки площею 0,5335 га по вул. Гер. Бресту №1 до 01 січня 2011 року    для установки та обслуговування металевих гаражів і надано з земель населених пунктів в тимчасове користування вказану вище земельну ділянку  (т.1 арк.с.103).

На виконання вищезазначеного розпорядження 12 грудня 2000 року між Севастопольською міською державною адміністрацією та ГК „Центр-2” укладено  договір №574 на право тимчасового користування земельною ділянкою  площею  0,5350 га (т.1 арк.с. 10-11).

Тобто, земельна ділянка надана із земель населених пунктів у тимчасове користування на 10 років з цільовим призначенням - для установки і обслуговування металевих гаражів.

Судом встановлено,  що  ГК "Центр-2" передав у суборенду ПП "Севтранстрест" частину земельної ділянку. Ці обставини підтверджуються сторонами, копією договору від 04.07.05, рішенням господарського суду міста Севастополя від 27.03.06 у справі №20-2/060 (суддя Шевчук), яке вступило в законну силу, а також актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства №33 від 19.01.06, №149 від 20.03.06, №741 від 26.09.06, №2058  від 02.07.07, приписами про усунення порушень №000023 від 19.01.06, №000141 від 20.03.06, №000744 від 26.09.06, протоколами про адміністративне правопорушення № 000034  від 20.03.06, №000465 від 29.09.06, постановами про накладення адміністративного стягнення №000034 від 23.0306, №000465 від 05.10.06.

Сторонами не заперечується і підтверджено документально, що договір суборенди укладено на підставі розпорядження начальника Управління транспорту і зв’язку Севастопольської міської державної адміністрації за №532 від 27 липня 2004 року та листа від 13 січня 2005 року Гагарінської районної державної адміністрації, про терміновий колективний благоустрій з обладнанням диспетчерського пункту, біотуалету і сміттєвого контейнеру, а також про переведення пункту диспетчерського управління автобусів маршрутів за №№102, 109, 79  ПП „Цибулькіна В.Ф., який є дочірнім підприємством ПП "Севтранстрест" з 30 липня 2004 року з вул. Б. Михайлова на вул. Гер. Бреста, 1 у якості майданчика відстою (т.2 арк.с.1, т.1 арк.с.70, 138-139).

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2007 року відповідач виконав рішення господарського суду м. Севастополя від 27 березня 2006 року у справі № 20-2/060 про виселення з території ГК „Центр-2”  ПП „Севтранстрест”, про що повідомив Начальника Гагарінського РВ УМВС України в м.  Севастополі (т.2 арк.с.18).

Рішення у справі №20-2/060 господарського суду м. Севастополя не виконувалось з 14 квітня 2006 року, тобто півтора роки.

Судова колегія вважає, що господарським судом правомірно відмовлено прокурору у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Статтею 8 Закону України „Про оренду землі” закріплено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Виконуючи розпорядження орендодавця в особі начальника Управління транспорту і зв'язку Севастопольської міської державної адміністрації за №32/1 від 27.07.04 та вказівку Гагарінської райдержадміністрації від 13.01.05 за № 01-423, керівництво ГК "Центр-2" з метою недопущення нецільового використання земельної ділянки, зверталося 26.10.05 до Гагарінської райдержадміністрації у зв'язку з необхідністю дострокового розірвання договору від 04.07.05 з ПП "Севтранстрест", або часткової зміни цільового призначення земельної ділянки, на якій розташувалися транспортні засоби.

Одержавши негативну відповідь, ГК "Центр-2" через прокурора Гагарінського району міста Севастополя звернулося до господарського суду з позовом про визнання договору суборенди від 04.07.05 недійсним.

Позовні вимоги були задоволені і договір суборенди від 04.07.05 укладений  з ПП "Севтранстрест"  визнано недійсним.

Тобто, ініціатива приведення користування земельною ділянкою за її цільовим призначенням вийшла від  ГК "Центр-2".

Наявна у матеріалах справи переписка з посадовими особами ВДВС міста Севастополя свідчить про невиконання впродовж 2-х років судового рішення, у зв'язку з чим  ГК "Центр-2" звернувся до прокурора міста Севастополя із заявою про порушення кримінальної справи, і тільки після цього, 28.09.07 ПП "Севтранстрест" звільнив територію  ГК "Центр-2" від автотранспорту, залишивши диспетчерський пункт та естакаду, що актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 02.07.07 за №2058 визнано як подальше використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (т. 1, а.с. 158-160,  т. 2, а.с. 18-20).

Ст. 8 ЗУ "Про оренду землі" передбачає, що умови договору суборенди земельної ділянки обмежуються умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечать йому. Строк суборенди - не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

За правилами статті 651 Цивільного кодексу України  договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 32 Закону України „Про оренду землі” містить підстави  припинення договору оренди землі шляхом його розірвання в разі невиконання сторонами обов’язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими Законами України.

Порушення відповідачем статті 96 Земельного кодексу України  та пункту 3.1.1. Договору оренди в частині не цільового використання землі, виникло в силу обов'язкових для ГК "Центр-2" указівок орендодавця і Гагарінської райдержадміністрації, що не може бути підставою для дострокового припинення договору оренди земельної ділянки за №574 від 12.12.2000 р.

Внутрішня оцінка головою ГК "Центр-2" правомірності дій посадових осіб, розпорядження яких він виконував, не впливає  на законність рішення суду першої інстанції.

Отже, при викладених обставинах, порушення цільового використання земельної ділянки  в період з 04 липня 2005 року по 27 вересня 2005 року (2,5 місяці) мало місце в силу випадку, передбаченого статтею 617 Цивільного кодексу України, в інший період - з 27 вересня 2005 року по 28 вересня 2007 року, у зв'язку з умисним невиконанням рішення суду ПП "Севтранстрест".

Згідно зі статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Судова колегія розцінює розпорядження за №32/1 від 27.07.04 як згоду орендодавця на укладення ГК "Центр-2" договору суборенди з ПП "Севтранстрест".

Ця обставина підтверджується також  тим, що до 19.01.06 Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель у місті Севастополі перевірок ГК "Центр-2" у частині дотримання вимог земельного законодавства не проводила, протоколів і приписів не складала,  повторні перевірки проведені  в березні та вересні 2006 року,  після звернень відповідача до суду та інших інстанцій.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу Севастопольської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 01 жовтня 2007 року у справі № 20-8/001-7/059 залишити без мін.

Головуючий суддя                              підпис

Судді                                                            підпис

підпис