ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.09.07                                                                                       Справа №22/203/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А. судді  Кричмаржевський В.А.    , Колодій Н.А.  , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача -Непомнящого Я.В., головного спеціаліста, дов.№38 від 10.05.2007р.

відповідача -  Хохлова А.С., дов.№1/08/07-ЮР від 01.08.2007р., та Вишневецької Ю.В., дов. №11/ЮР від 01.08.2007р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Південно-Українська лізингова компанія”, м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 04.06.2007року

у справі  №22/203/07

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Банк „БІГ Енергія” в особі Запорізької територіальної філії „Банк „БІГ Енергія”, м.Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Південно-Українська лізингова компанія”, м.Запоріжжя

про стягнення коштів

Установив:

20 квітня 2007р. Відкрите акціонерне товариство „Банк „БІГ Енергія” в особі Запорізької територіальної філії „Банк „БІГ Енергія”, м.Запоріжжя, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Південно-Українська лізингова компанія”, м.Запоріжжя, про стягнення з останнього 205.961грн.96коп., з яких – 205.628грн.95коп. - прострочена заборгованість за договором про надання овердрафту №05/17-07-06 від 31.07.2006р., та 333грн.01коп. - пені.

В ході розгляду справи позивач за заявою №1318 від 04.06.2007р. (а.с.54) зменшив суму позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 193.588грн.37коп. простроченої заборгованості за вищезгаданим договором, 10.445грн.95коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, та 333грн.01коп. – пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.06.2007р. у справі №22/203/07 (суддя Скиданова Ю.О.) позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 193.588грн.37коп. заборгованості за кредит, 10.445грн.95коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 333грн.01коп. пені та 2.160грн.53коп. судових витрат.

Рішення суду мотивовано статтями 193, 230 Господарського кодексу України, статтями 526 та 1054 Цивільного кодексу України, факт існування заборгованості за кредитом та відсотках позивачем документально підтверджено. Крім того, позивачем заявлена вимога по стягненню пені, яка заявлена обґрунтована та також підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач – ТОВ. „Південно-Українська лізингова компанія”, м.Запоріжжя,  просить рішення господарського суду Запорізької області від 04.06.2007р. у справі №22/203/07 скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої доводи мотивує наступним.

Пунктом 5.8 Договору передбачено, що плата за користування овердрафтом сплачується підприємством-позичальником лише на підставі наданого Банком розрахунку процентів, лише після цього позичальник може сплачувати необхідну суму боргу. У січні 2007р. такий розрахунок був наданий, і відповідач надіслав платіжне доручення №284 від 31.01.2007р., але Банк його не прийняв. Наступні спроби погашення боргу закінчувалися аналогічно. Відповідач сплачував нараховані Банком відсотки за договором овердрафту своєчасно, про що свідчать платіжні доручення до 31.01.2007р.

Банк у відзиві на апеляційну скаргу погодився з рішенням господарського суду Запорізької області, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представники сторін підтримали доводи та заперечення, що викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

У судовому засіданні представниками заявника апеляційної скарги заявлене клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку із знаходженням повноважних представників апелянта у службовому відрядженні, які зможуть надати докази про повне погашення боргу за договором, але колегія суддів, оцінивши дане клопотання, вислухавши з цього приводу думку представника позивача, який вважає це клопотання безпідставним, оскільки жодної суми на погашення заборгованості за договором не надходило від боржника, також вважає його таким, що не підлягає задоволенню, а дії відповідача спрямовані на навмисне затягування судового процесу, оскільки присутні у судовому процесі представники боржника є також повноважними, з належними довіреностями, але ними не надані документальні докази про погашення боргу перед Банком.

За розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №2615 від 20.09.2007р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А. (головуючого), Колодій Н.А. та Мойсеєнко Т.В.

За згодою учасників судового процесу було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Правовідносини сторін врегульовані договором про надання овердрафту №05/17-07-06 від 31.07.2006р.

Овердрафт визначається як короткостроковий кредит, що надається банком надійному клієнту понад його залишок на поточному рахунку в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Овердрафт оформлюється договором, в якому зазначається ліміт овердрафту, умови його використання, відсотки за ним, а також відповідальність за несвоєчасне повернення. Відсотки за овердрафтом нараховуються на дебетовий залишок за рахунком за заздалегідь визначеною процентною ставкою.

Відповідно до пункту 4.1 укладеного між сторонами договору, останній містить ліміт овердрафту – 150.000грн., згідно з додатковою угодою №1 від 31.08.2006р. до договору від 31.07.2006р. (а.с.11) ліміт овердрафту складає – 260.000грн. Додатковою угодою №2 від 31.10.2006р. до договору від 31.07.2006р. (а.с.12) пункт 3.2 цього договору змінено шляхом встановлення нового терміну повного повернення овердрафта – 18.04.2007р.

Укладений договір за своїм змістом відповідає вимогам цивільного законодавства, містить усі необхідні для цього виду договорів умови.

На виконання договору відповідач – заявник апеляційної скарги отримав кошти у розмірі 260.000грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з умовами спірного договору позичальнику (відповідачу у справі) було відкрито кредитну лінію у вигляді овердрафта. Заборгованість з повернення тіла кредиту у сумі 193.588грн.37коп. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) на момент звернення позивача до суду не погашена, доказів погашення відповідачем боргу суду не надано. Факт наявності заборгованості відповідача за кредитом, відсотках, та по пені позивачем документально підтверджено, та й не заперечується відповідачем.

Згідно зі статтями 193 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 7.2.1 Договору Банк має право у разі порушення Клієнтом умов цього договору достроково вимагати повернення суми заборгованості за цим договором (кредиту, відсотків, пені).

У зв’язку з порушенням відповідачем умов договору в частині повного погашення кредиту у встановлений термін користування ним, позивач звернувся до суду з позовом про повернення суми заборгованості.

Доказів погашення у встановлений строк користування кредитом відповідач не надав, і тому місцевий господарський суд правомірно стягнув з відповідача суму основного боргу, проценти за використання кредитних ресурсів (п.7.5.5 Договору) та пені (п.8.1 договору).

Посилання особи, що подала апеляційну скаргу, на порушення умов договору саме позивачем колегією суддів не приймаються, оскільки кредитування у вигляді овердрафту здійснювалося Банком у строк,  встановлений додатковою угодою №2 від 31.10.2006р. до договору від 31.07.2006р., кінцевий строк повернення короткострокового кредиту у вигляді овердрафта встановлений - 18 квітня 2007р.

Згідно з пунктом 7.5 Договору Позичальник (відповідач у справі) зобов’язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати проценти за використання овердрафту, вчасно повернути кредит, на першу вимогу Банку надати господарсько-фінансові документи, необхідні для оцінки фінансового стану Позичальника. Розрахунок боргу та процентів здійснено правильно.

При порушені зобов’язань по погашенню кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за весь період прострочення (п.8.1 Договору).

Порушення відповідачем зобов’язань встановлено, розрахунок пені за період з 01.02.2007р. по 19.04.2007р. у розмірі 333грн.01коп. зроблений позивачем вірно - у відповідності з вимогами Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з відповідача пені у сумі 333грн.01коп. з посиланням на статтю 230 Господарського кодексу України.

Доводи особи, що подала апеляційну скаргу, про те, що ним своєчасно подана в Банк платіжна вимога №284 від 31.01.2007р. на сплату процентів 3697,47грн. за період з 30.12.2006р. по 30.01.2007р. за договором про надання овердрафту №05/17-07-06 від 31.07.2006р., але Банком вона не прийнята, колегія суддів до уваги не приймає в силу наступного.

Як вбачається з цієї платіжної вимоги та відмітки Банку, вона повернута без виконання на підставі пункту 2.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного Банку України від 21.01.2004р. за №377/8976 у зв’язку з відсутністю коштів (пп.1.11, 2.25 Інструкції).

Тобто, з цього вбачається, що ця платіжна вимога та інші за іншими платежами повернуті цілком обґрунтовано (в матеріалах справи).

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не вбачає порушень місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, а його поведінку суд розцінює як небажання виконувати взяті на себе договірні зобов’язання.

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів, підстави для скасування або зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Південно-Українська лізингова компанія”, м.Запоріжжя, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 04.06.2007р. у справі №22/203/77 - без змін.

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А.

судді  Кричмаржевський В.А.

Колодій Н.А.  Мойсеєнко Т. В.