ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" жовтня 2007 р.

Справа №  6/597/07

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1

до відповідача

Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24.

про

Визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2004 року №
/0.

Суддя                                                                                                       Ткаченко
О.В

Секретар
Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

ОСОБА_1 ОСОБА_2, довіреність від
30.02.2007 року.

Від відповідача

Плахотна О.М., довіреність від
24.04.2007 року № 15148/9/10-011.

Предмет спору:
Позивач звернувся до суду з позовом про Визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 27.07.2004 року № /0, згідно
якого ПП ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1782,25 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 891,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на безпідставність донарахування відповідачем за серпень 2002 року
суми ПДВ 1782,25 грн. у зв'язку з недійсністю податкової накладної, отриманої
від ТОВ “Будівельник”, оскільки:

-          по-перше, скасування державної
реєстрації підприємства -постачальника ТОВ “Будівельник” у вересні 2003 року не
пов'язано з діяльністю цього підприємства в червні 2002 року, коли, як
стверджує позивач, мале місце господарські відносини в ПП ОСОБА_1;

-          по- друге, податкова накладна № 217,
отримана від ТОВ “Будівельник”, містить дату виписки 01.06.2002 року, а не
01.08.2002 року.

Крім того, позивач зазначає про
безпідставність проведення самої перевірки.

У судовому засіданні позивачем
надано клопотання про поновлення строку подання позову, зазначаючи, що з
врахуванням вимог ст. 257 Цивільного Кодексу України позов не можливо було
подати до 28.07.2007 року у зв'язку з сімейними обставинами.

Відповідач проти позову заперечує,
наполягаючи , зокрема, на тому, що позивачем пропущено, передбачений ст. 257 ЦК
України, загальний строк для звернення до суду з позовом, оскільки  перебіг строку розпочався 28.07.2004 року і
закінчився 28.07.2007 року, тоді як позовна заява датується 07.08.2007 року.

В обґрунтування своїх заперечень в
цій частині посилається на ч. 1 ст. 100 КАС України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, господарський суд встановив.

27 липня 2004 року відповідачем на
підставі акту про результати позапланової документальної перевірки дотримання
вимог податкового законодавства  від
27.07.2007 року № 535/17-245 прийнято податкове повідомлення-рішення №
/0, згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1782,25 грн. та застосовано штрафну санкцію в
сумі 891,13 грн.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення
було отримано позивачем 27.07.2004 року, що підтверджується підписом підприємця
на корінці.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний  позов  може
бути  подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого  цим  Кодексом або іншими законами. Для  захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом та  іншими
законами  можуть  встановлюватися  інші
строки   для звернення  до
адміністративного  суду,  які,
якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня,  коли особа
дізналася або повинна  була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.п 5.2.5. п. 5.2. ст. 5
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків  перед бюджетами та державними цільовими
фондами”  від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ
з  урахуванням  строків давності платник податків має
право   оскаржити   до
суду  рішення  контролюючого
органу  про нарахування  податкового
зобов'язання  у  будь-який
момент після отримання
відповідного  податкового
повідомлення. Строк давності, встановлений статею 15 цього Закону, становить
1095 днів.

Враховуючи, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення було отримано ПП ОСОБА_1  27.07.2004 року, а до суду з позовом він
звернувся 04.09.2007 року, позивачем пропущений строк для звернення до суду з
позовом.

Клопотання позивача щодо поновлення
пропущеного строку у зв'язку з сімейними обставинами ( необхідність знаходження
біля матері, яка проходила тривале лікування в м. Києві) суд вважає
необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки не доведено
вказані обставини та позбавлення таким чином можливості звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови в задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна зі сторін.

Враховуючи, що відповідач заперечує
проти позову, зокрема і тому, що позивачем пропущений строк для звернення до
суду з позовом, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О
В И В  :

Відмовити
в позові.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної
інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко