ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.                                                                               Справа № 38/275а

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаїнової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднана вантажно-транспортна компанія” м. Єнакієве Донецької області

до відповідача 1: Закритого акціонерного  товариства “Донецька вуглепереробляюча група” (Брокерська контора №90) м. Донецьк

до відповідача 2: Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату                 м. Лутугино Луганської області

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю “Мітталсервіс” м. Луганськ Луганської області

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю “Професіонал” (Брокерська контора №7 Брокерська контора №80) м. Луганськ

третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: Луганська агропромислова товарна біржа м. Луганськ Луганської області

про визнання біржових торгів 28.08.2007р. на Луганській агропромисловій товарній біржі з продажу відвалу промислових відходів Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату загальною масою 1 410 000т. на площі 5,4 га такими, що не відбулися та про визнання біржового контракту від 28.08.2007р. №280807/01 і протоколу біржових торгів від 28.08.2007р. недійсними

за участю

представників сторін:

від позивача: Бабін С.О. представник за дов. № 09 від 09.10.2007р.

від відповідача 1:  не з”явився

від відповідача2: не з”явився

від відповідача3: не з”явився

від третьої особи 1: не з”явився

від третьої особи 2: не з”явився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Об’єднана вантажно-транспортна компанія” м. Єнакієве Донецької області, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача 1 - Закритого акціонерного  товариства “Донецька вуглепереробляюча група” (Брокерська контора №90) м. Донецьк, до відповідача 2 - Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату м. Лутугино Луганської області, до відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю “Мітталсервіс” м. Луганськ; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Професіонал” (Брокерська контора №7 Брокерська контора №80) м. Луганськ та Луганської агропромислової товарної біржі м. Луганськ Луганської області про визнання біржових торгів 28.08.2007р. на Луганській агропромисловій товарній біржі з продажу відвалу промислових відходів Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату загальною масою 1 410 000т на площі 5,4 га такими, що не відбулися та про визнання біржового контракту від 28.08.2007р. №280807/01 і протоколу біржових торгів від 28.08.2007р. недійсними.

У підтвердження позовних вимог позивач посилається на таке:

- відповідач 2 не мав права продавати промислові відходи, оскільки не був дотриманий Порядок прийняття рішення про відчуження об”єктів державної власності, затверджений постановою КМУ від 06.06.2007р. № 803, п.6 якої вказано, що відчуження майна здійснюється безпосередньо суб”єктом господарювання, на балансі якого воно знаходиться лише після надання згоди або дозволу відповідного суб”єкта управління майном, який є представником власника та виконує функції у межах, визначених законодавчими актами, тому відповідач 2 повинен був узгодити дане відчуження з Міністерством промислової політики України, як органом, який є представником власника, тобто держави та виконує функції у межах, встановлених діючим законодавством України;

- керівником відповідача 2 були перевищені повноваження при підписанні біржового контракту, оскільки він не мав повноважень щодо його підписання;

- не був дотриманий порядок узгодження даного відчуження із Фондом державного майна, як того вимагають норми п. 8 вказаного Порядку;

- пунктом 9 постанови КМУ від 03.08.1998р. № 1218 “Про затвердження Порядку розробки, затвердження та перегляду лімітів на утворення  та розміщення відходів” передбачено, що передача накоплених за попередні роки відходів іншому власнику здійснюється на підставі окремого дозволу органів Мінекоресурсів на місцях. Ніякого дозволу при передачі даних відходів виробництва отримано не було. Не було також надано ліцензій на зберігання та заготовку окремих видів відходів, як вторинної сировини згідно вимогам Порядку розробки, затвердження та перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів;

- відповідачами був порушений порядок в частині оцінки промислових відходів, які виставлялися на відчуження, а саме звіт про оцінку майна повинен був згідно п. 10 Порядку пройти рецензування Фондом держмайна. Після цього дані висновки узгоджуються з державним органом приватизації. У зв”язку з тим, що звіт не був узгоджений та рецензований Фондом держмайна, викликає сумніви оціночна вартість відвалу промислових відходів;

- згідно Порядку відчуження об”єктів державної власності фактично при відчуженні даних відходів були порушені вимоги відносно процедури відчуження;

- інформація про майно, яке виставлялося на продаж була опублікована не у загальнодержавних печатних засобах масової інформації, а в рекламно-інформаційному виданні Луганської агропромислової товарної біржі;

- продавець за даним біржовим контрактом – відповідач 2 є державним підприємством, тому підпадає під дію норм Закону України “Про закупівлю товарів, робіт, і послуг за державні кошти”, яким передбачено проведення тендерів для державних підприємств – розпорядників грошових коштів;

- обов”язкової екологічної експертизи об”єктів підвищеної екологічної небезпеки на момент укладення біржового контракту не проводилося, чим порушено вимоги ст. 13 Закону України “Про екологічну експертизу”;

- відповідач 1 не мав права представляти на торгах ані покупця, ані продавця, оскільки дане підприємство не зареєстровано в Луганське та не є членом Луганської агропромислової біржі;

- третя особа № 1 – Брокерська контора № 7 ТОВ “Професіонал”, яке виступало в якості повіреного відповідача 3 вийшло за межі своїх повноважень, визначених договором доручення № 07/2708/01 від 27.08.2007р.

Відповідач 1 у судове засідання не з”явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 7808662, яке отримано уповноваженою особою Хапіною, але надіслав суду відзив від 04.10.2007р. № 04, в якому позовні вимоги не визнає у повному обсязі та пояснив, що він є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно вимог діючого законодавства у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України ( код 32397850), є акредитованим брокером – членом Луганської агропромислової товарної біржі та діяв від імені позивача на підставі договору – доручення № 90/2708/01 від 27.08.2007 року.           Згідно умов даного договору доручення брокер зобов”язується від імені клієнта здійснювати юридичні дії по укладенню біржового контракту на купівлю  відвала промислових відходів за ціною не більш 1 371 101,00 грн. При цьому сторони договору розмежували вартість товару, біржовий збір та брокерську винагороду. В п. 2.5 контракту встановлено, що загальний біржовий збір складає 3000 грн.

Крім того, між Луганською агропромисловою товарною біржею та  відповідачем 1 був укладений договір на проведення біржових операцій на Луганській агропромисловій товарній біржі від 27.08.2007р., згідно якого біржа надає, а брокер використовує можливості здійснювати    біржові    операції   на     Луганській     агропромисловій    товарній        біржі

( біржове місце типу “В” на повний перелік біржових операцій терміном на 360 календарних днів – до 17.08.2008р. включно.

Отже, на підставі наведеного, відповідач 1 просить суд у позові відмовити.

Відповідач 2 у судове засідання не з”явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями № 7759572 та № 7808522, які отримані секретарем Яровою, але надіслав до суду відзив від 08.10.2007р. № 180/1, в якому позовні вимоги  не визнав у повному обсязі.

У відзиві відповідач 2 пояснив, що дія Порядку про прийняття рішення про відчуження об’єктів державної власності на дане відчуження не розповсюджується, оскільки промислові відходи слід відносити до запасів, тому відчуження відвалу не підпадає під регулювання постанови КМУ від 06.06.2007р. № 803.

Керівник відповідача 2 діяв у межах повноважень, наданих йому Статутом та контрактом. Звіт про незалежну грошову оцінку відвалу промислових відходів відповідає діючому законодавству. Також ним не були порушені вимоги Закону України «Про закупівлю товарів, робот та послуг за державні кошти», оскільки норми даного Закону розповсюджуються лише на закупівлю товарів, робот та послуг за державні кошти, а не на відчуження об’єктів державного майна. Не було ним також порушено норм діючого законодавства у частині не надання ліцензій на зберігання та заготівлю окремих видів відходів, оскільки такий вид як відвал промислових відходів відсутній у Переліку окремих відходів як вторинної сировини, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 183.

Помилковим також є твердження позивача щодо необхідності отримання дозволу органів Міністерства екології та ресурсів України на передачу відходів під час укладення біржового контракту. Так, п.9.2 біржового контракту передбачено, що акт приймання-передачі повинен бути укладений протягом 3-х днів з моменту отримання дозволу органів Мінекоресурсів на цю передачу. Відповідний дозвіл був отриманий 27.09.2007р. № 12.11/1. Це повністю узгоджується з вимогами п. 9 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.08.1998р. № 1218, відповідно до якого обов”язок отримання окремого дозволу органів Мінекоресурсів на місцях виникає при передачі накоплених за попередні роки відходів новому власнику.

Складові відвалу промислових відходів відсутні в переліку, затвердженому постановою КМУ від 28.02.2001р. № 183, тому відповідач 2 не повинен отримувати ліцензію на діяльність, пов”язану зі збиранням цих відходів.

Вимога стосовно необхідності проведення рецензії звіту про оцінку з боку органів приватизації міститься в п. 10 Порядку прийняття рішення про відчуження об”єктів державної власності, затвердженого постановою КМУ від 06.06.2007р. № 803. Дія цього Порядку не поширюється на продаж запасів, якими є відвал промислових відходів, тому твердження позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах законодавства.

Безпідставними є доводи позивача про необхідність проведення тендеру згідно з вимогами Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», оскільки цей Закон поширює свою дію та регулює відносини щодо витрачання грошових коштів державними установами та підприємствами, правові ж відносини, пов”язані з реалізацією державного майна регулюються іншими законодавчими актами, зокрема, Законом України «Про управління об”єктами державної власності».

Необґрунтованими є твердження позивача щодо строку проведення розрахунків за біржовим контрактом. Сторони договору вправі самостійно визначати строки розрахунків. Діюче законодавства не визначає будь-яких особливостей в проведенні розрахунків під час продажу відвалів промислових відходів, в тому числі і державними підприємствами.

Відповідач 3  у судове засідання не з”явився, про причину неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 7808530, але надіслав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі та клопотання, в якому просив суд розглянути справи без участі його представника, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та задоволено.

У відзиві на позовну заяву відповідач пояснив, що  дія Порядку про прийняття рішення про відчуження об’єктів державної власності на дане відчуження не розповсюджується, оскільки відвал промислових відходів не відноситься до основних засобів, тому цим Порядком не слід керуватись при відчуженні даного відвалу промислових відходів.

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3 до судового засідання не з”явилася, про причину неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повернутим на адресу суд конвертом та поштовим повідомленням № 7759556, але надіслала суду відзив, в якому позовні вимоги не визнає. У відзиві на позовну заяву пояснила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є не обґрунтованими та не відповідають діючому законодавству. ТОВ «Професіонал» діяло у межах договорів – доручення №   07/2708/01 від 27.08.2007 року та № 80/0908/01 від 09.08.2007 року.  Одна юридична особа може бути представлена двома та більше біржовими конторами відповідно укладених із біржею договорів на придбання біржових місць.

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3 у судове засідання не з”явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням № 7759564, яке отримано уповноваженою особо. Чумаченко, але надіслала до суду відзив, в якому пояснила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають діючому законодавству, а біржові торги з продажу відвалу промислових відходів пройшли відповідно до Статуту товарної біржі, Правил біржової торгівлі Луганської агропромислової товарної біржі та Закону України «Про товарну біржу» № 1956-XII від 10.12.1991 року.

Повідомлення про найменування товару, кількість та ціну було оприлюднене у рекламно-інформаційному виданні Луганської агропромислової товарної біржі «Біржевая неделя» від 27.08.2007р. № 45, яка згідно свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ЛГ №780, виданого Державним комітетом телебачення і радіомовлення України, має статус місцевого джерела масової інформації з категорією читачів – «мешканці Луганської області».

Позивач у судовому засідання надав суду уточнення до позовної заяви, в яких зокрема, уточнив позовні вимоги в частини визнання спотового біржового контракту від 28.08.2007р.               № 280807/1 та протоколу біржових торгів від 28.08.2007р. недійсними, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи. Позивач надав суду заперечення на відзиви від 24.10.2007р. № 73, які судом розглянуті та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті  представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено.

Судом відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2007 року на Луганській агропромисловій товарній біржі відбулись біржові торги з продажу Лутугинським державним науково-виробничим валковим комбінатом відвалу промислових відходів у кількості 1 410 000,0 т., розташованих в Луганській області, м. Лутугино, вул. Заводська, 2, які на праві власності належали продавцю - Лутугинському державному науково-виробничому валковому комбінату.

У біржових торгах прийняли участь: брокер продавця – Брокерська контора № 80 Товариство з обмеженою відповідальністю «Професіонал» в особі Малюка В. Є., який діяв від імені Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату на підставі договору – доручення № 80/0908/01 від 09.08.2007 року, брокер покупця – Брокерська контора № 90 Закрите акціонерне товариство «Донецька вуглепереробляюча група» в особі Борисової М.А., який діяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднана вантажно-транспортна компанія» на підставі договору-доручення № 90/2708/01 від 27.08.2007 року та брокер покупця – Брокерська контора № 7 Товариство з обмеженою відповідальністю «Професіонал» в особі брокера Капліної Л.В., який діяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітталсервіс» на підставі договору – доручення № 07/2708/01 від 27.08.2007 року.

За результатами біржових торгів переможцем було визнане Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітталсервіс», яке запропонувало за даний відвал промислових відходів грошову суму у розмірі 1 371 101,00 грн. та з яким був укладений спотовий біржовий контракт № 280807/01 від 28.08.2007 року, який, у свою чергу був зареєстрований на Луганській агропромисловій товарній біржі за № 280807/01 від 28.08.2007 року.

Позивач не згодний  з цим та просить суд визнати біржові торги 28.08.2007р. на Луганській агропромисловій товарній біржі з продажу відвалу промислових відходів Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату загальною масою              1 410 000 т. на площі 5.4 га  такими, що не відбулися та визнати спотовий біржовий контракт від 28.08.2007р. № 280807/01 та протокол біржових торгів від 28.08.2007р. недійсними.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи позивача суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступного.

Твердження позивача щодо порушення  Відповідачем 2 порядку відчуження відвалу промислових відходів у зв’язку з недотриманням вимог Порядку прийняття рішення про відчуження об’єктів державної власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 року за № 803 є безпідставним,  оскільки даний відвал не відноситься до основних фондів (засобів) у розумінні діючого законодавства та на нього не повинні розповсюджуватися норми вказаного Порядку з огляду на таке.

Так, згідно  ст. 8.2.1. Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”                          № 334/94-ВР від 28.12.1994 року із змінами та доповненнями від 27.04.2007р. № 997-У під терміном «основні засоби» слід розуміти матеріальні цінності, які використовуються платником податків у господарській діяльності на протязі періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, вартість яких перевищує 1 000 гривень та поступово зменшується у зв’язку з фізичним або моральним зношенням.

Тотожнім є визначення основних фондів (основних засобів) у розрізі Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 (Основні засоби), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року  № 92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000р. за № 288/4509, де їм надається наступне визначення: основні засоби – матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання у процесі виробництва або поставки товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк  корисного використання (експлуатації )яких більше  одного року.

Нормами ст. 8.2.2. Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” передбачені основні засоби, які  підлягають розподіленню за відповідними групами, а саме:

група 1 – споруди, будинки, їх структурні компоненти та передаточні прилади, в тому числі житлові будинки та їх частини;

група 2 – автомобільний транспорт та вузли (запасні частини) до нього, меблі, побутові електричні, оптичні, електромеханічні прилади та інструменти, інше конторсько-офісне обладнання та прилади до нього;

група 3 – будь-які інші основні засоби, не включені до груп 1,2 та 4;

група 4 – електронно-обчислювальні машини, інші машини для автоматичної обробки інформації, пов’язані з ними прилади зчитування або друкування інформації, інші інформаційні системи, комп’ютерні програми, телефони (у тому числі настільні), мікрофони та рації, вартість яких перевищує вартість малоцінних товарів, предметів.

Таким чином, в жодній  нормі законодавства не має прямої вказівки на те, що даний відвал підпадає під розуміння основних фондів.

При цьому, пунктом 2 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2.11.1999р. за № 751/4044 встановлено, що його норми застосовуються підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними особами незалежно від форм власності  (крім бюджетних установ)

У пункті  4 вказаного Положення надається визначення терміну  «запаси». Це активи які:

- утримуються для подальшого продажу за умови звичайної господарської діяльності;

- перебувають в процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва;

- утримуються для споживання при виробництві продукції виконання робіт та наданні послуг, а також управління підприємством.

Пунктом 6 цього ж Положення встановлено, що окрім іншого запаси включають в себе сировину, основні й допоміжні матеріали, комплектуючі вироби та інші матеріальні цінності, що призначені для виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг, обслуговування виробництва й адміністративних потреб.

При цьому необхідно враховувати той факт, що при прийнятті на баланс будь-яких матеріальних цінностей підприємство керується Стандартами бухгалтерського обліку, а норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» застосовуються лише у взаємовідносинах з податковими органами.

У зв’язку з цим, дане майно відноситься до «запасів», а не до основних (фондів) засобів у розумінні бухгалтерського обліку. Тому посилання позивача щодо порушення  Відповідачем 2 порядку відчуження відвалу промислових відходів  у зв’язку з недотриманням вимог Порядку прийняття рішення про відчуження об’єктів державної власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 року  № 803 є безпідставними.

Цим спростовується й твердження позивача стосовно необхідності дотримання порядку погодження даного відчуження з Фондом державного майна України, як того потребують норми пункту 8 вказаного Порядку.

Стосовно  того, що погодження передачі накопичених за попередні роки відходів іншому власнику здійснюється за окремим дозволом органів Мінекоресурсів на місцях, слід зазначити наступне.

Пунктом 9 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року № 1218 встановлений обов’язок отримання окремого дозволу органів Мінекоресурсів на місцях при передачі накоплених за попередні роки відходів новому власнику.

Згідно з пунктом 9.2. спотового біржового контракту № 280807/01 від 28.08.2007 року передбачено, що після укладення контракту усі необхідні документи додаються до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Луганській області для отримання дозволу на передачу накопичених відходів покупцю.  В триденний строк після отримання дозволу оформлюється акт прийому-передавання товару. Відповідний дозвіл був отриманий 27.09.2007р. № 12.11/1, що повністю узгоджується з п. 9 Порядку. Це підтверджено листом  Державного управління охорони навколишнього середовища в Луганській області від 20.08.2007 року № 5341.

Щодо позиції позивача відносно обов’язковості екологічної експертизи об’єктів підвищеної безпеки у відповідності до ст. 13 Закону України «Про екологічну безпеку», то з цього приводу суд дійшов  висновку про таке.

Статтею 13 Закону України «Про екологічну безпеку»  передбачено, що Державна екологічна експертиза організується і проводиться еколого-експертними підрозділами, спеціалізованими установами, організаціями або спеціально створюваними комісіями спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органів на місцях із залученням інших органів державної виконавчої влади.

До проведення державної екологічної експертизи можуть у встановленому порядку залучатися фахівці інших установ, організацій і підприємств, а також експерти міжнародних організацій.

Здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

В ст. 7 цього ж Закону вказано, що об'єктами екологічної експертизи є проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, перед проектні, проектні матеріали, документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Екологічній експертизі можуть підлягати екологічні ситуації, що склалися в окремих населених пунктах і регіонах, а також діючі об'єкти та комплекси, що мають значний негативний вплив на стан навколишнього природного середовища.

В свою чергу Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. N 554  містить у собі такий вид діяльності (об’єкт), як металургія (чорна та кольорова), до якого можливо віднести відвал промислових відходів металургійного виробництва.

Однак, в жодні нормі даного Закону не встановлений обов’язок проводити дану експертизу безпосередньо під час укладання біржової угоди.

Згідно наказу Міністерства промислової політики України № 107-Д від 20.06.2006 року Попов Сергій Миколайович був призначений на посаду генерального директора Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату з 20.06.2006 року.

В підпункті 7.7. пункту 7  Статуту  комбінату передбачено, що генеральний директор має право діяти від імені підприємства в межах наданих йому повноважень , а саме:

- розпоряджатися майном, засобами та іншими активами підприємства згідно діючому законодавству України;

- укладати господарські договори, договори купівлі-продажу, поставки, міни, підряду, доручення, комісії, зберігання, спільна діяльність та інші, а також приймати участь в торгах, аукціонах, виставках та організовувати їх, видавати доручення, довіреності.

В свою чергу в п. 8а контракту з керівником № 2-40 від 20.06.2007 року встановлений обов’язок керівника підприємства погоджувати з Міністерством промислової політики України продаж майна, здачу його в оренду та заставу.

На виконання даного обов’язку, покладеного вказаним вище пунктом контракту 19.06.2007 року Відповідачем 2 був направлений до Мінпромполітики України відповідний лист за № 01-17 щодо можливості реалізації технологічних відходів, які утворилися в результаті господарської діяльності підприємства,  на що була отримана відповідь за № 10/2-1-1119 від 25.07.2007 року, згідно якої підприємство має право самостійно вирішувати питання щодо подальшої долі зазначених відходів.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що Відповідач 2 при відчуженні даного відвалу промислових відходів діяв  в межах наданих йому Статутом, контрактом № 2-40 від 20.06.2007 року та діючим законодавством повноважень, а відтак доводи позивача з цього приводу є безпідставними.

Твердження позивача стосовно відсутності ліцензій у Відповідача 2 та Відповідача 3 на зберігання та заготівлю окремих видів відходів, як це встановлено пунктом 8 Порядку розробки, затвердження та перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року № 1218 не відповідає вимогам діючого законодавства з огляду на наступне.

Стаття 35 Закону України “Про відходи” передбачає, що діяльність, пов'язана із збиранням і заготівлею окремих видів відходів як вторинної сировини та забезпеченням ними переробних підприємств, здійснюється на підставі ліцензії, виданої відповідно до закону.

Підставою для видачі ліцензії на збирання і заготівлю відходів як вторинної сировини є наявність у спеціалізованих підприємств виробничих і складських приміщень, пресового, вантажопідйомного та аналітичного обладнання, кваліфікованого персоналу.

Перелік окремих видів відходів як вторинної сировини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно звіту про незалежну оцінку відвалу промислових відходів, складеного експертом Абрамовим Д.Д. склад промислових відходів відвалу основному складається із слідуючих складових:

-          шлам образиво металевий;

-          опрацьована формовочна суміш;

-          шлак літейний;

-          бій кругів образивний;

-          пил ПГОУ;

-          шлам ПГОУ;

-          скрап;

-          опрацьовані футеровки;

-          бій цеглі будівничий;

-          будівничі відходи

Перелік окремих видів відходів як вторинної сировини був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 183 від 28.02.2001 року, який є  вичерпним.  Серед перелічених в ньому видів відходів як вторинної сировини, зберігання та заготівля яких підлягає ліцензуванню відповідно до вимог Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” від 01.06.2000 р. № 1775-Ш із змінами та доповненнями від 27.04.20007р. № 994-У,  відсутній такий вид відходів як відвал промислових відходів з наведеними вище складовими. Цим спростовується позиція позивача стосовно необхідності отримання відповідачами відповідної ліцензії.

Доводи позивача стосовно неналежним чином проведеного порядку оцінки відвалу промислових відходів та  сумніву у вартості даного відвалу спростовуються з огляду на наступне.

Порядок прийняття рішення про відчуження об’єктів державної власності, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 року  № 803 не розповсюджується на дані правовідносини, а тому й керування приписами його норм є неприпустимим при здійсненні оцінки даного відвалу промислових відходів.

Згідно преамбули Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність” від 12.07.2001р. № 2658-Ш із змінами та доповненнями від 09.09.2004р.             № 1992-1У - цей Закон визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до ст. 10 цього Закону оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

28.04.2007 року з метою  визначення вартості відвалу промислових відходів між Відповідачем 2 та ЗАТ “Донецький обласний центр експертизи та оцінки” був укладений договір № 01/04 на проведення оцінки даного відвалу.

Згідно статті 15 даного Закону  кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб'єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит.

Кваліфікаційні свідоцтва підтверджують професійну підготовку оцінювача за такими напрямами оцінки майна відповідно до програм базової підготовки: оцінка об'єктів у матеріальній формі; оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об'єкти інтелектуальної власності.

Підвищення кваліфікації відбувається за напрямами, зазначеними у кваліфікаційному свідоцтві оцінювача, за результатами якої видається посвідчення про підвищення кваліфікації, яке є невід'ємною частиною кваліфікаційного свідоцтва.

Кваліфікаційне свідоцтво видається Фондом державного майна України спільно з навчальним закладом, на базі якого проводилася підготовка та складався кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення екзаменаційної комісії. У кваліфікаційному свідоцтві зазначаються назва органу державної влади та навчального закладу, які його видали, дата видачі, номер свідоцтва, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, якій видається свідоцтво, напрям програми базової підготовки, відповідно до якої підтверджується фаховий рівень оцінювача та дозволяється здійснювати оцінку. Кваліфікаційне свідоцтво є безстроковим у разі виконання всіх вимог, встановлених цим Законом.

В статті 17 цього ж Закону встановлено, що Фонд державного майна України веде Державний реєстр оцінювачів, які отримали кваліфікаційне свідоцтво.

Порядок подання оцінювачами інформації до Державного реєстру оцінювачів встановлюється Фондом державного майна України.

Оцінювачі несуть відповідальність за достовірність інформації, яка подається до Державного реєстру оцінювачів, у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, в статті 13 цього Закону вказано, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Згідно досліджених в судовому засіданні документів суб’єкт оціночної діяльності Абрамов Д.Д. , який здійснював оцінку,  діяв на підставі сертифікату № 3777/05 від 16.06.2005 року, свідоцтва про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів № 1950 від 16.12.2004 року, а також кваліфікаційного свідоцтва оцінювача № 2473 від 13.11.2004 року, які видані Фондом державного майна України. Крім того, Абрамов Д.Д. пройшов курси підвищення кваліфікації оцінювача, про що у матеріалах справи також є відповідне посвідчення від 25.10.2006 року серія МФ № 1861-ПК.

Крім того Відповідач 2 листом від 01.06.2007 року звертався до експерта-оцінювача ТОВ «Експерт» Давидовича А.А., яким була проведена рецензія даного звіту. За результатами вказаної рецензії звіт про незалежну оцінку відвалу промислових відходів у кількості 1 410 000 т., розташованих на загальній площі 5,4 га за адресою: Луганська обл., м. Лутугино, вул. Заводська, 2 виконаний без порушень нормативно-правових актів по оцінці майна, а його результати можуть бути застосовані з метою, вказаною у ньому.

Доводи позивача щодо порушення процедури продажу даного відвалу промислових відходів та необхідності застосування у даному випадку тендерної процедури, передбаченої Законом України “Про закупівлю товарів, робот та послуг за державні кошти” спростовуються наступним.

У преамбулі вказаного Закону встановлено, що цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів.

Метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, а також запобігання проявам корупції у цій сфері, забезпечення прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та досягнення оптимального і раціонального їх використання.

Отже, вказаний Закон регламентує саме порядок закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, але ніяк не може розповсюджувати дію своїх норм на реалізацію, відчуження державними підприємствами майна, належного їм на підставі власності.

Крім того, спростовуються й доводи Позивача стосовно невідповідності законодавству пункту 6.1. біржового контракту, в якому встановлений порядок розрахунків з Продавцем на протязі 30 календарних днів з дати підписання акту прийому-передавання відвалу промислових відходів.

За приписом ст. 692 ЦК України, покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Діюче законодавство не визначає будь-яких особливостей в проведення розрахунків під час продажу відвалів промислових відходів, в тому числі і державними підприємствами. Тобто сторони договору вправі самостійно визначати строки розрахунків.

Необґрунтованість твердження позивача доводиться ще й тим, що він не зазначає, який саме був порушений нормативний акт внаслідок встановлення у біржовому контракті умови оплати протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару.

Реалізація майна державного підприємства в силу відповідного правового статусу має визначену специфіку. З метою найбільшої прозорості та  запобіганню проявам корупції при реалізації державного майна відчуження його шляхом публічних (відкритих) торгів на конкурсних засадах, в умовах змагальності надає можливість виручити найбільш оптимальну ціну та максимально захистити інтереси держави.

Згідно ст. 10.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-III від 21.12.2000 року продаж активів платника податків на публічних торгах на умовах змагальності здійснюється у такому порядку:

- товари, які можуть бути згруповані та стандартизовані, підлягають продажу за кошти виключно на біржових торгах, що проводяться біржами, створеними відповідно до Закону України "Про товарну біржу", які визначаються центральним податковим органом на конкурсних засадах.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-XII від 10.12.1991 року товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій.

Відповідно до ст. 2 цього ж Закону товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічного проведення біржових торгів.

Згідно переліку товарів, допущених до продажу на біржових торгах Луганській агропромисловій товарній біржі (далі “ЛАТБ”), який був затверджений наказом директора ЛАТБ від 21.10.1998 року № 11, а саме п.3.5. даного переліку промислові відходи є видом товару, що допущений для продажу на ЛАТБ.

Пунктом 5.6. Правил торгів на Луганській агропромисловій товарній біржі  встановлено, що коритувальна ціна – це ціна, що визначена коритувальною комісією біржі шляхом аналізу цін біржових угод, цін Продавців, цін Покупців на підставі єдиних критеріїв та спеціальних методів.

У пункті 5.10. даних Правил встановлено, що дані офіційного коритування сповіщаються членам біржі та оприлюднюються через видання бюлетеня встановленої форми.

Повідомлення про найменування товару, кількість та ціну було оприлюднене у рекламно-інформаційному виданні Луганської агропромислової товарної біржі «Біржевая неделя» від 27.08.2007 року № 45, яка згідно свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ЛГ № 780, виданого Державним комітетом телебачення і радіомовлення України, має статус місцевого джерела масової інформації з категорією читачів – «мешканці Луганської області».

Згідно п.2.2. статуту Луганської агропромислової товарної біржі предметом діяльності біржі є проведення біржових та аукціонних торгів та надання послуг в укладанні біржових угод.

Таким чином, суд вважає, що  відповідачами були вжиті  передбачені діючим законодавством заходи щодо захисту та найбільш ефективному відображенню інтересів держави при здійсненні операції по відчуженню відвалу промислових відходів.

Доводи позивача стосовно незаконності участі у даних біржових торгах брокера покупця – Брокерської контори № 90 Закритого акціонерного товариства «Донецька вуглепереробляюча група» спростовується наданими суду доказами.

Так, згідно підпункту 17.1 пункту 17 Правил торгів на Луганській агропромисловій товарній біржі брокерською конторою вважається юридична особа, яка уклала угоду з біржею з придбанням права використання біржових місць.

У відповідності до пункту 4.1 Статуту ЛАТБ членами біржі є засновники, а також прийняті до її складу інші вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи, які придбали “біржове місце”, незалежно від їх організаційно-правового статусу.

Відповідно до договору від 27.08.2007 року на проведення біржових операцій на Луганській агропромисловій товарній біржі, укладеному між Луганською агропромисловою товарною біржею та Закритим акціонерним товариством «Донецька вуглепереробляюча група» біржа надає, а брокер - ЗАТ «Донецька вуглепереробляюча група» використовує можливості здійснювати біржові операції на даній біржі (біржове місце типу «В» на повний перелік біржових операцій терміном на 360 календарних днів – до 17.08.2008 року)

У відповідності до підпункту 17.4.2. цих Правил брокерське місце типу «В» надає брокерській конторі право здійснювати повний перелік біржових операцій, передбачених правилами на обмежений термін, що в повній мірі відповідає договору на проведення біржових операцій на Луганській агропромисловій біржі від 27.08.2007 року.

27.08.2007 року між Брокерською конторою № 90 Луганської агропромислової товарної біржі Закритим акціонерним товариством “Донецька вуглепереробляюча група” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Об’єднана вантажно-транспортна компанія” був укладений договір доручення № 90/2708/01. Згідно умов даного договору Брокер зобов’язується від імені Клієнта здійснити дії по укладенню біржового контракту на купівлю відвалу промислових відходів в обсязі 1 410 000 т., якій розташований за адресою: Луганська обл., м. Лутугине, вул. Заводська, 2

Згідно ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Згідно пункту 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

В пункті 3 ст. 203 Цивільного кодексу України вказано, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Договір доручення № 90/2708/01 від 27.08.2007 року скріплений печатками та засвідчений підписами сторін, що свідчить про вільне волевиявлення та наміри обох сторін на наступ відповідних юридичних наслідків.

Згідно витягу з державного реєстру № 813918 від 04.10.2007 року, виданого державним реєстратором дане товариство включене до Державного реєстру підприємств та організацій України.

Що стосується доводів позивача відносно порушень діючого законодавства у частині  представлення інтересів продавця – Лутугинського державного науково-виробничого валкового комбінату та покупця – Товариства з обмеженою відповідальністю “Мітталсервіс” на біржових торгах однією особою – Товариством з обмеженою відповідальністю “Професіонал”.

В судовому засіданні було досліджено, що згідно підпункту 17.1 пункту 17 Правил торгів на Луганській агропромисловій товарній біржі брокерською конторою вважається юридична особа, яка уклала угоду з біржею з придбанням права використання біржових місць.

26 березня 2007 року між Луганською агропромисловою товарною біржею (далі «ЛАТБ») та Брокерською конторою № 80 Товариством з обмеженою відповідальністю «Професіонал» був укладений договір на проведення біржових операцій на Луганській агропромислові товарній біржі (придбання права використання біржових місць).

Крім того, згідно акредитаційної картки, яка була зареєстрована на ЛАТБ 26.03.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Професіонал» був привласнений код брокерської контори № 80, уповноваженою особою в якій вказаний Малюк В.Є.

Між тим,  між Луганською агропромисловою товарною біржею та Брокерською конторою № 7 Товариством з обмеженою відповідальністю «Професіонал»   був укладений договір на проведення біржових операцій на Луганській агропромислові товарній біржі (придбання права використання біржових місць).

Згідно акредитаційної картки, яка була зареєстрована на ЛАТБ 01.01.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Професіонал» був привласнений код брокерської контори № 7, уповноваженою особою в якій вказана Капліна Л.В.

Згідно підпункту 17.2. Правил торгів на Луганській агропромисловій товарній біржі брокером вважається фізична особа, яка діє за дорученням брокерської контори на проведення операцій по закупівлі та продажу біржового товару. Вказане доручення повинно бути засвідчено підписом керівника, головного бухгалтера та печаткою брокерської контори та зареєстровано дирекцією біржі у журналі реєстрації брокерів.

Окрім цього в рекламно – інформаційному виданні ЛАТБ (№ 45 (169) від 27.08.2007 року) представлений перелік брокерських контор ЛАТБ. В даному переліку міститься за порядковим № 7 брокерська контора № 7 Товариство з обмеженою відповідальністю “Професіонал”.

За порядковим № 52 в даному офіційному виданні міститься брокерська контора № 80 Товариство з обмеженою відповідальністю “Професіонал”.

Посилання Позивача на перевищення Брокерською конторою № 7 ТОВ «Професіонал» повноважень наданих йому договором – доручення № 07/2708/01 від 27.08.2007 року у частині перевищення граничної ціни купівлі товару, яка встановлена п. 1.1.9 даного договору спростовуються наступним.

27.08.2007 року між Брокерською конторою Луганської агропромислової товарної біржі № 7 Товариством з обмеженою відповідальністю «Професіонал» («Брокер»), в особі брокера Капліної Л.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мітталсервіс» («Клієнт»), в особі директора Барсукова В.Є. був укладений договір – доручення № 07/2708/01.

Згідно умов даного договору брокер зобов’язався від імені клієнта укласти біржовий контракт на купівлю на ЛАТБ відвалу промислових відходів в обсязі 1 410 000 т. на умовах EXW в розумінні ІНКОТЕРМС-2000.

При цьому підпунктом 1.1.9. даного договору встановлено, що загальна вартість товару повинна складати не більш 1 371 101,00 гривень, у тому числі ПДВ.

Одночасно підпунктом 1.1.10. цього ж договору – доручення встановлені такі терміни та умови оплати: біржовий збір та брокерська винагорода в 3-денний термін з дня проведення торгів на розрахунковий рахунок ЛАТБ, а оплата за товар здійснюється в місячний термін на рахунок Продавця за біржовим контрактом.

У пункті 2 договору – доручення № 07/2708/01 від 27.08.2007 року сторони чітко обумовили, що за  послуги по придбанню відвалу промислових відходів клієнт зобов’язується сплатити брокеру комісійну винагороду у розмірі 0 % від загальної вартості товару та біржовий збір на розрахунковий рахунок ЛАТБ.

Сторони даного договору чітко розмежували такі суттєві умови, як вартість товару, біржовий збір та брокерська винагорода, а також обов’язки сторін, повіреного щодо укладення договору по придбанню відвалу промислових відходів загальної вартості у сумі 1 371 101,00 гривні, а поручителя  - щодо оплати загальної вартості товару та біржового збору.

У пункті 2.4. спотового біржового контракту № 280807/01 від 28.08.2007 року, який був укладений брокером на виконання договору – доручення № 07/2708/01 від 27.08.2007 року вказано, що загальна вартість товару (у тому числі з ПДВ) складає 1 371 101,00 гривень.

Дії Брокерської контори № 7 Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал», в особі брокера Капліної Л.В. цілком вписуються в межі наданих йому  договором – доручення № 07/2708/01 від 27.08.2007 року повноважень та відповідають діючому законодавству України.

Щодо вимоги про визнання протоколу біржових торгів від 28.07.2007р., то позивачем не надано суду ніяких доводів з посиланням на відповідні норми законодавства.

На підставі наведеного, суд вважає, що біржові торги 28.08.2007 року на Луганській агропромисловій товарній біржі з продажу відвалу промислових відходів загальною масою 1 410 000, розташованих на площі 5,4 га за адресою: Луганська обл., м. Лутугине, вул. Заводська, 2 відбулись згідно вимог Статуту товарної біржі, Правил біржової торгівлі Луганської агропромислової товарної біржі та Закону України «Про товарну біржу» № 1956-XII від 10.12.1991 року, спотовий біржовий контракт № 28080/01 від 28.08.2007р. укладений між сторонами згідно вимог законодавства та підписаний сторонами у встановленому порядку, а відтак підстав для задоволення вимог позивача немає.

Господарські витрати слід віднести на позивача згідно вимог ст. 49 ГПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 185 Господарського кодексу України, ст.ст. 203, 1000 Цивільного кодексу України, Законом України «Про відходи», Законом України «Про товарну біржу», ст.ст.22, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Об’єднана вантажно-транспортна компанія” м. Єнакієве до відповідача 1 - Закритого акціонерного товариства “Донецька вуглепереробляюча група” (Брокерська контора № 90) м. Донецьк, до відповідача 2 – Лутугинського Державного науково-виробничого валкового комбінату м. Лутугино, відповідача 3 – Товариства з обмеженою відповідальністю “Мітталсервіс”                        м. Луганськ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: Брокерської контори № 7 та Брокерської контори № 80 Товариства з обмеженою відповідальністю “Професіонал” м. Луганськ та Луганської агропромислової товарної біржі м. Луганськ, про визнання біржових торгів на Луганській агропромисловій товарній біржі від 28.08.2007 року такими, що не відбулись, визнання спотового  біржового контракту    № 280807/01 від 28.08.2007 року та протоколу біржових торгів від 28.08.2007 року недійсними, відмовити.

Повернути позивачеві зайве сплачене державне мито у сумі 85 грн.

Видати довідку.

Рішення оголошено у судовому засіданні 29.10.2007р. та набирає чинності після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Радіонова О.О.

Надруковано 7 примірників:

1 – до справи

4 – сторонам у справі

2-третім особам