ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2007р.                                                                                             Справа № 16/108

за позовом  Полтавського відкритого  акціонерного товариства  "Облагропостач", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, м. Полтава

до  Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія", вул. Фрунзе, 153,                      м. Полтава, 36002

про зобов’язання щодо повернення об’єкту оренди та стягнення 550 540,65 грн. неустойки

та

зустрічним позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія",                 вул. Фрунзе, 153,    м. Полтава, 36002

до Полтавського відкритого  акціонерного товариства  "Облагропостач",                        вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, м. Полтава

про визнання недійсним договору оренди та стягнення 84 250,00 грн.

Суддя   Тимощенко О.М.

Представники :

від позивача: Ківшик О.П.

від відповідача: Жуков І.М. (08.05.2007 року). Засядько Р. (11.05.2007 року)

Суть спору : Розглядаються : (1) первісний позов Полтавського                                        ВАТ “Облагропостач” про зобов’язання СП "Полтавська газонафтова компанія” щодо повернення об’єкту оренди за умовами договору оренди залізничної колії № 194/1, укладеного між сторонами  01 січня 2005 року, та стягнення 550 540,65 грн. неустойки в порядку п. 2 ст. 785 ЦК України за неповернення об’єкту оренди (з урахуванням клопотання щодо збільшення розміру позовних вимог вх.№  09069 від 11.04.07 р., вх. № 06906 від 25.04.07 р.) та (2) зустрічний позов про визнання недійсним зазначеного договору оренди з підстав нездійснення його державної реєстрації та недотримання нотаріальної форми, а також щодо стягнення 84 250,00 грн. вартості орендної плати, перерахованої СП “Полтавська газонафтова компанія” на виконання цього договору (в редакції заяви про зміну підстав та предмету позову вх. № 07211 від 03.03.07 р.).

Рішення приймається після перерви, оголошеної в порядку ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 08.05.2007 р. для надання сторонами додаткових документальних доказів та підготовки повного тексту рішення.

Відповідач за первісним позовом відреагував на вимоги наданням зустрічного позову, посилаючись на недійсність зазначеного договору оренди з підстав нездійснення його державної реєстрації та недотримання нотаріальної форми.

Відповідач за зустрічним позов відреагував на зустрічні вимоги відзивом на зустрічний позов та додатковим обґрунтуванням, посилаючись на правомірність спірного договору та необґрунтованість зустрічних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив:

ВАТ “Облагропостач” (орендодавець)  та СП "Полтавська газонафтова компанія"  (орендар) 01 січня 2005 року уклали договір оренди залізничної колії № 194/1 (далі –Договір оренди), відповідно до умов якого ВАТ “Облагропостач” передав, СП "Полтавська газонафтова компанія"   прийняв в  тимчасове платне володіння і користування (оренду) залізничну колію довжиною 240 м. З проїздом через з/д стрілки №№ 19; 21; 23, що знаходиться за адресою : Полтавська область, Н-Санжарський район, с. Руденківка (далі –майно).

Факт передачі ВАТ “Облагропостач” цього майна в оренду СП "Полтавська газонафтова компанія"  підтверджується актом приймання-передачі від 01.01.05 р., укладеного між сторонами, та не спростовується орендарем.

Даний Договір діяв з моменту підписання по 31.11.05 р. (п. 12.1 Договору оренди), далі він продовжив свою дію в силу положень п. 4 ст. 284 ГК України на такий самий строк та на тих же умовах, які були передбачені договором, тобто з 01.12.05 р. по 21.10.06 р..

Оскільки сторони не досягли згоди щодо його подальшої дії, він таку припинив в силу приписів п. 4 ст. 284 ГК України (див. лист  орендодавця Полтавське ВАТ “Облагропостач” № 1-14/25 від 26.10.06 р., яким він повідомив орендаря СП "Полтавська газонафтова компанія" про припинення дії Договору оренди з 30.11.06 р.).

З дотриманням  загального порядку укладення господарських договорів  (ст. 181 ГК України) сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов нового договору оренди від 20.11.2006 р., а тому він згідно із п. 8 зазначеної ст. 181 ГК України є неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, попередній Договір оренди від 01.01.2005 р. припинився з 21.10.06 р. із закінченням строку, на який його було укладено (з урахуванням продовження),  новий Договір оренди від 20.11.2006 р. є неукладеним.

Як правовий наслідок припинення договору оренди відповідно до п. 4 ст. 291 ГК України та 785 ЦК України є обов’язок наймача (в даному випадку орендаря) негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

На даний час орендар продовжує безоплатно користуватися орендованим майном всупереч чинним нормам господарського та цивільного законодавства (ст. 785 ЦК України), що порушує права власника цього майна –ВАТ “Облагропостач” щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, а тому вимоги в цій частині підтверджені нормами права та поданими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Суд визнає правомірними вимоги щодо стягнення неустойки з орендаря  у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, що за період з 22.10.05 р. по 01.05.07 р. складає 550 540,65 грн.. Слід зазначити, що орендар не спростував суму неустойки, хоча на думку суду не був цього позбавлений.

Таким чином, вимоги первісного позову і в цій частині підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Вимоги  СП "Полтавська газонафтова  компанія" за зустрічним позовом щодо визнання недійсним договору оренди залізничної колії № 194/1 від 01.01.2005 р. є неправомірними, виходячи з наступного.

Стаття 209 ЦК України визначає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 210  ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 793 ЦК України в редакції, яка діяла на момент укладення спірної угоди, встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Стаття 794 ЦК України в редакції, яка діяла на момент укладення спірної угоди, визначала, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації.

Отже, імперативні вимоги щодо державної реєстрації відповідних правочинів та  дотримання нотаріальної форми при їх вчиненні  повинні застосовуватися при настанні двох визначених законодавцем умов : (1) якщо предметом договору є будівля або капітальна споруда та (2) строк дії договору перевищує один рік.

СП "Полтавська газонафтова  компанія"  не довів суду в порушення вимог ст. 22 ГПК України той факт, що об’єкт оренди за спірним договором є саме капітальною спорудою.

По-перше, Державні будівельні норми України “Управління, організація і технологія. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів ДБН А.3.1-3-94”, затверджені наказом  Держкоммістобудування України від 5 жовтня 1994 р. № 48, на які посилається позивач за зустрічним позовом,  втратили чинність згідно з наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури  від 18 жовтня 2004 року №191.

По-друге, ні Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, затверджений наказом Держстандарту України від 17.08.2000 р. № 507, ні Національний стандарт № 2 “Оцінка нерухомого майна”, затверджений постановою КМУ № 1442 від 28.10.04 р., не містять визначення терміну “капітальні  споруди”.

Крім того, суд вважає неправомірним застосування положень саме зазначеного вище Національного стандарт № 2 “Оцінка нерухомого майна”, оскільки він як зазначається у п. 1 його загальної частини, є обов’язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб’єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу, а п. 2 Національного стандарту № 2 дає визначення понять для вживання саме у цьому Стандарті. Таким чином, СП "Полтавська газонафтова  компанія" безпідставно поширює дані норми на правовідносини, які жодним чином не стосуються оціночної діяльності , а тому не мають відношення до предмету спору.

Посилання у зустрічному позові на ст. 181 та ст. 182 ЦК України щодо необхідності державної реєстрації правочинів щодо нерухомості суд не оцінює як правомірні в даному випадку, оскільки ці норми є  загальними по відношенні до спеціальної - ст. 794 ЦК України, яка містить імперативний припис щодо необхідності державної реєстрації договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) на строк не менше одного року. Аналогічне положення містить і  п. 5 Тимчасового порядку Державної реєстрації правочинів (постанова КМУ № 671 від 26.05.2004 р.).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання недійсним спірного договору оренди як вчиненого з дефектом форми.

Відповідно до ст. 21 Закону України №273/96-ВР від 04.07.1996 р. “Про залізничний транспорт” (із змінами і доповненнями) відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під’їзних колій, порядок та умови експлуатації цих колій, визначаються статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами. В свою чергу, п. 71 Статуту залізниць  України визначає, що взаємовідносини залізниць з підприємствами, порядок і умови експлуатації залізничних під’їзних колій, визначається договором, а п. 73 Статуту залізниць  України передбачено, що порядок обслуговування контрагентів-підприємств, що мають у своїх межах залізничної під’їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична колія. У разі обслуговування залізничної під’їзної колії локомотивом залізниці між залізницею та контрагентом укладається договір на подачу і збирання вагонів.

Як зазначає Полтавська дирекція залізничних перевезень у листі № ДН-4-0/352-10 від 10.05.2007 р., між залізницею та СП “Полтавська газонафтова компанія” укладений саме договір про подачу та збирання вагонів на під’їзну колію, яка примикає до під’їзної колії Полтавського ВАТ “Облагропстач”. При цьому плата за експлуатацію залізничної під’їзної колії, яка належить останньому, не включена в тариф.

Отже, посилання СП “Полтавська газонафтова компанія” на Статут залізниць України та Правила обслуговування залізничних під’їзних колій” як нормативне регулювання відносин між ними та власником колії є неправомірними, оскільки такі відносини в силу викладеного вище п. 73 Статуту залізниць України  регулюються договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична колія. Саме таким договором і є спірний договір оренди.

Довідку про підприємства, які користуються залізничною під’їзної колією Полтавського ВАТ “Облагропостач” по  станції Нові  Санжари Південної залізниці  суд не оцінює як належний та допустимий доказ, оскільки вона оформлена з порушенням правил діловодства та не містить зазначення періоду користування залізничною колією вказаними в ній особами.

Вимоги позивача за зустрічним позов щодо стягнення з ВАТ Полтавський “Облагропостач” 84 250,00 грн. сплаченої орендної плати як правовий наслідок визнання правочину недійсним суд оцінює також неправомірними :

по-перше, вимоги щодо реституції можливі лише при визнанні угоди недійсною в задоволенні якої суд відмовляє.

по-друге, неможливо повернути здійснене користування за договором майнового найму (див. пп. 3.2 п. 3 Роз’яснень президії  ВАСУ від 12.03.99 р. № 02-5/111 із змінами і доповненнями).

Враховуючи викладене, на підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43,49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Первісний позов задовольнити.

2.          Зобов’язати СП "Полтавська газонафтова компанія" повернути орендоване останнім майно,  яке належить ВАТ “Облагропостач”, а саме :  залізничну колію довжиною 240 м. з проїздом через з/д стрілки №№ 19; 21; 23, що знаходиться за адресою : Полтавська область, Н-Санжарський район,  с. Руденківка.

3.          Стягнути з СП "Полтавська газонафтова компанія" (36002, м. Полтава, вул. Фрунзе, 153), р/р №2000 у „Каліон Банк Україна", МФО 300379, Код ЗКПО 20041662  на користь ВАТ  "Облагропостач" (36014, м. Полтава, вул. Жовтнева, 66), р/р 1159 в Полтавському центральному відділенні ПІБ, МФО 331069, код 00913686 :  550 540,65 грн. неустойки, 5 505,41 грн. та 85,00 грн. витрат по сплат державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

4.          В зустрічному позові відмовити.

СУДДЯ                                                                                                     ТИМОЩЕНКО О.М.