ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 вересня 2007 р.
№ 5/3104-23/195 (5/3298-25/422)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Кривди Д.С.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача
треті особи
Рикаліна О.В. –дов. від 10.04.2007 року
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши матеріали касаційної скарги

Заводу телевізійної техніки “Електрон” Відкритого акціонерного товариства “Концерн-Електрон”

на  постанову
Львівського апеляційного господарського суду від  10.08.2005 року

у справі
№ 5/3298-25/422 (5/3104-23/195) господарського суду Львівської області

за позовом
Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова

до

Заводу телевізійної техніки “Електрон” Відкритого акціонерного товариства “Концерн-Електрон”

третя особа на стороні позивача

Міністерство фінансів України

третя особа
Управління Державного Казначейства у Львівській області

про
стягнення боргу перед бюджетом у розмірі 268 000, 80 грн.

встановив:

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 20.09.2007 року, у зв’язку з відпусткою судді Полянського А.Г. для перегляду в касаційному порядку справи № 5/3298-25/422, призначеної до розгляду на 25.09.2007 року, створено колегію суддів у складі: головуючого –судді Муравйова О.В., суддів –Кривди Д.С., Фролової Г.М.

У жовтні 2003 року Державна податкова інспекція у Залізничному районі міста Львова звернулася до господарського суду Львівської області з позовом до Заводу телевізійної техніки “Електрон” (Дочірнє підприємство ВАТ “Концерн-Електрон”) про  стягнення боргу перед бюджетом на суму 268 000, 80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач станом на 01.09.2003 року має заборгованість перед бюджетом на суму 268 000, 80 грн. по простроченому боргу по бюджетній позиці та нарахованих відсотках (договір від 30.03.1994 року № 15, укладений між Міністерством фінансів України та Заводом телевізійної техніки “Електрон” (Дочірнє підприємство ВАТ “Концерн-Електрон”).

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.02.2005 року (суддя Якімець Г.Г.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.08.2005 року (судді: Орищин Г.В. –головуючий, Бобеляк О.М., Бойко С.М.) у справі № 5/3298-25/422 (5/3104-23/195) господарського суду Львівської області, позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з Заводу телевізійної техніки “Електрон” (Дочірнього підприємства ВАТ “Концерн-Електрон”) на користь державного бюджету заборгованість перед бюджетом у сумі 142 584, 00 грн. (сума основного боргу за Договором № 15 про надання Міністерством фінансів України бюджетної позички заводу телевізійної техніки АТ “Концерн-Електрон” від 30.03.1994 року). Стягнуто з Заводу телевізійної техніки “Електрон” (Дочірнього підприємства ВАТ “Концерн-Електрон”) на користь державного бюджету заборгованість перед бюджетом у сумі 125 416, 80 грн. (сума нарахованих процентів за користування бюджетною позичкою за Договором № 15 про надання Міністерством фінансів України бюджетної позички заводу телевізійної техніки АТ “Концерн-Електрон” від 30.03.1994 року). Стягнуто з Заводу телевізійної техніки “Електрон” (Дочірнього підприємства ВАТ “Концерн-Електрон”) на користь державного бюджету 1 700, 00 грн. державного мита за розгляд справи господарським судом. Стягнуто з Заводу телевізійної техніки “Електрон” (Дочірнього підприємства ВАТ “Концерн-Електрон”) на користь ДП “Судовий інформаційний центр” 118, 00 грн. в якості відшкодування витрат, пов’язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

Мотивуючи судові рішення господарські суди виходили з того, що факт надання бюджетної позички підтверджується платіжними дорученнями. Доказів повернення бюджетної позички відповідачем не надано. Дослідивши договір № 15 від 30.03.1994 року про надання Міністерством фінансів України бюджетної позички, суд прийшов до висновку, що бюджетна позичка була цільовою, проте, єдиною умовою повернення коштів є настання терміну 01.12.1994 року. Умови договору №15 від 30.03.1994 року не пов’язують зобов’язання повернення бюджетної позички із отриманням прибутку від реалізації відповідачем продукції.

Також судами було зроблено висновок, що відносини сторін, які виникли при укладенні та виконанні вказаного договору є бюджетними відносинами.

Не погоджуючись з постановою, Завод телевізійної техніки “Електрон” Відкритого акціонерного товариства “Концерн-Електрон” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.08.2005 року по справі № 5/3298-25/422 (5/3104-23/195) господарського суду Львівської області, в якій просить постанову у даній справі та рішення господарського суду Львівської області від 22.02.2005 року у справі №5/3298-25/422 (5/3104-23/195) господарського суду Львівської області скасувати, а справу передати на новий розгляд, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального права, а саме: статті 6 Закону України “Про бюджетну систему УРСР”, статті 41 Цивільного Кодексу УРСР, пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.1998 року № 1017 “Про особливості формування, розміщення та виконання державного контракту і державного замовлення для потреб оборони і безпеки”, статей 253, 257 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.08.2007 року касаційна скарга Заводу телевізійної техніки “Електрон” Відкритого акціонерного товариства “Концерн-Електрон” призначена до розгляду на 25.09.2007 року.

Проте, касаційний перегляд прийнятих у цій справі судових актів не може бути здійснений Вищим господарським судом України у зв’язку з тим, що з 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, згідно з яким змінена підвідомчість категорії спору, судові рішення у якому просить переглянути заявник касаційної скарги.

Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України Державна податкова інспекція у Залізничному районі міста Львова є суб’єктом владних повноважень, який у відповідності із підпунктом 4 пункту 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України має право звертатись з адміністративними позовами у випадках, встановлених законом.

Відповідно до приписів статті 210 Кодексу адміністративного судочинства України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Вищий адміністративний суд України.

Зважаючи на викладене, Вищий господарський суд України  приходить до висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою Заводу телевізійної техніки “Електрон” Відкритого акціонерного товариства “Концерн-Електрон” у даній справі підлягає припиненню.

Керуючись статтями 1, 2, 12, 80, 86, 108 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Заводу телевізійної техніки “Електрон” Відкритого акціонерного товариства “Концерн-Електрон” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від  10.08.2005 року у справі № 5/3298-25/422 (5/3104-23/195) господарського суду Львівської області припинити.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          Д.Кривда

Г. Фролова