ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.07.2007
Справа №2-17/10086-2007А

за позовом ТОВ "Мегабудмаксінвест", Сімферопольський район, с. Українка

ТОВ "ТАВРОС  ГРУПП", м.Севастополь

до Севастопольської міської державної адміністрації, м.Севастополь

про спонукання укласти договор

Суддя   В.І.  Гайворонський

при секретарі   Т.Ю. Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від першого позивача – Дюкарь Р.С.- предст., дов. від 14.03.2007 року.

Від другого позивача- Ситніков І.Н.- директор

Від відповідача –  Коструба А.В.- предст., дов. від 20.06.2007  року 3565/24/2-07.

Сутність спору:  Позивач звернувся з позовом, згідно якого просить зобов`язати Севастопольську міську державну адміністрацію укласти з ТОВ «ТАВРОС ГРУПП» договір оренди земельної ділянки площею 3,3534 га в м. Севастополь, вул. Таврійська набережна 40, 44 в межах, згідно каталогу координат меж земельної ділянки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ТОВ «ТАВРОС  ГРУПП» є користувачем даної земельної ділянки на підставі рішення Господарського суду АР Крим по справі № 2-17/6276-2007 від 24.05.2007 року, та він звернувся  до Севастопольської державної адміністрації з клопотанням  №17 від 19.07.2007 року про укладення договору оренди землі .

Згідно відзиву  відповідача, він позов не визнає у зв’язку з тим, що          Севастопольська державна адміністрація не вповноважена на рішення питань, що зв’язані з передачем земельних ділянок комунальної власності в оренду юридичним особам.

Згідно листа № 4289/45/2-07 від 25.07.2007 року ТОВ «ТАВРОС  ГРУПП» відмовлено в укладенні договору оренди землі за тими підставами, що розпорядження спірною земельною ділянкою не відноситься до компетенції Севастопольської міської державної адміністрації.

Розглянувши матеріали, суд,-

в с т а н о в и в:

Позивач  ТОВ "ТАВРОС ГРУПП" є користувачем земельної ділянки для забудови площею 3,3534 га у м. Севастополь, вул. Таврійська набережна 40, 44, на якій розташовані об`єкти нерухомості останнього.

Даний факт встановлений рішенням Господарського суду АР Крим у справі №2-17/6276-2007 від 24 травня 2007 року.

Вказане дає підстави позивачу вимагати правового оформлення землекористування в порядку ст.93, 124-125 ЗК України.

У зв`язку з цим позивач звернувся на адресу Севастопольської міської державної адміністрації з клопотанням про укладення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Письмом №4289452-07 від 25 липня 2007 року позивачу відмовлено в укладенні договору оренди землі з підстав, що виділення спірної земельної ділянки відноситься до компетенції Севастопольської міської ради.

05 березня 2007 року між позивачами був укладений договір №1-а про спільну діяльність.

Згідно п.3.1.1. вказаного договору пайовим внеском позивача ТОВ "ТАВРОС ГРУПП" є надання позивачу ТОВ "Мегабудмаксінвест" спірної земельної ділянки для забудови.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому виходить з наступних обставин:

Позивач ТОВ "ТАВРОС ГРУПП" є власником об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці площею 3,3534 га у м. Севастополь, на вул. Таврійська набережна 40, 44.

Згідно ст. 377 ЦК України здобуття права власності об`єктів нерухомості породжує право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Згідно ст.93, 124-125 ЗК України право користування земельною ділянкою підлягає правовому оформленню, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Порядок укладення договору оренди землі закріплений в ст. 16 Закону України «Про оренду землі» і в ст. 124 ЗК України.

Згідно з вказаними умовами підставами для відмови наданні земельної ділянки може бути необхідність проведення конкурсу згідно ст. 6 ЗК України, знаходження земельної ділянки у іншого землекористувача і т.д.

Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція суду розповсюджується на всі правовідносини в Україні.

Згідно рішення Господарського суду АР Крим у справі №2-17/6276-2007 від24 травня 2007 року право позивача на користування спірною земельною ділянкою встановлено судом.

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням суду, мають преюдиційне значення і доказуванню не підлягають.

Таким чином, відповідач не має право відмовити позивачу в правовому оформленні користування земельною ділянкою, право позивача на яку встановлено рішенням суду, що вступило в законну силу.

Згідно ст. 77 ЗК України спірна земельна ділянка відноситься до земель оборони.

Згідно ст. 84 ЗК України землі оборони знаходяться в державній власності.

Згідно ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження землями, що перебувають у державній власності, відноситься до компетенції відповідної міської державної адміністрації.

Таким чином, відмова Севастопольської міської державної адміністрації укласти договір оренди земельної ділянки з позивачем є необґрунтованою та неправомірною.

Крім того, дії Севастопольської міської державної адміністрації призводять до того, що позивач  ТОВ "Мегабудмаксінвест" не має змоги виконати взяті на себе за договором про спільну діяльність зобов’язання.

Ст. 104 КАС України прямо передбачено, що до  адміністративного суду має  право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси.

Таким чином, оскільки допускається захист  порушеного права, то відповідно,  допускається також  і спір про порушене право.

Більш  того,  ст. 162 КАСУ прямо передбачено, що  суд може  прийняти постанову, яка б гарантувала б  дотримання та захист прав, свобод та інтересів  суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Таким чином, дана норма, виходячи із її сенсу, є спеціальною нормою.

Відповідач, згідно ст.  81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 1 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори  повинні розглядатися за нормами КАС України. Тобто, із указаних постанов витікає, що спори із суб’єктами владних повноважень є публічно-правовими спорами.

Позивач ТОВ "Мегабудмаксінвест" заявив, що просить судові витрати покласти на нього та від їх відшкодування відмовляється.

Таким чином, судові витрати- судовий збір  в сумі 3,40 грн. підлягає стягненню з позивача ТОВ "Мегабудмаксінвест" та присудженню йому не підлягає, оскільки виходячи із закріпленого ст. 129 Конституції України принципа диспозитивності сторін суд не вправі розв’язувати  питання, якщо зацікавлена сторона не бажає їх розгляду.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 98,162, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Севастопольську міську державну адміністрацію укласти з ТОВ «ТАВРОС ГРУП» договір оренди земельної ділянки площею 3,3534 га в м. Севастополь, вул. Таврійська набережна 40, 44 в межах, згідно каталогу координат меж земельної ділянки.

Стягнути з ТОВ "Мегабудмаксінвест" (АР Крим, Сімферопольський р-н, с. Українка, вул. Горького, 3а, ідентифікаційний код 34843000) у дохід Державного бюджету України судовий збір-  3,40 грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо йогоy не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:

про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.