ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.07р.

Справа № 14/357-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",53213, вул. Електрометалургів, 310, м. Нікополь, Дніпропетровська обл.

до  відповідача-1Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтетрейдінг групп", 49044,    м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 19/21, оф. 24

відповідача-2 Відкритого акціонерного товариства „Ясинівський коксохімічний завод”, 86110, м. Макіївка, Донецька обл.

про стягнення 2073,57 грн.

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача Аржанухін В.Л. - представник за довіреністю № 122-4016від 14.12.2006 року

Від відповідача-1 Сакало А.А. - представник за довіреністю № 14 від 01.08.2006 року

Від відповідача-2 Тітов А.А. - представник за довіреністю № 7620/24 від 12.09.2007 року

Від відповідача-2 Назаренко О.В. - юрисконсульт договірно-правового відділу за дорученням № 7456/14 від 07.09.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів",                 м. Нікополь, Дніпропетровська обл., звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертрейдінг групп", м. Дніпропетровськ, до відповідача-2 Відкритого акціонерного товариства "Ясинівський коксохімічний завод",                  м. Макіївка, Донецька обл., про стягнення на підставі договору № 31-05/05-01/1998 від 21.06.2005 року вартості недостачі в сумі 2073,57 грн., судові витрати.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнає (відзив на позовну заяву), оскільки вважає, що згідно зі ст. 209 Цивільного кодексу України, відповідач-1 не може бути належним відповідачем у справі, оскільки вина ТОВ "Інтертрейдінг групп" в недостачі продукції відсутня.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнає (відзив на позовну заяву за № 7382/14 від 06.09.2007 року), посилаючись на те, що:

- акти приймання продукції за кількістю № 3973/2 від 15.11.2005 року складений  з порушенням вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю № П-6;

- в матеріалах справи, в порушення п. 14 вищевказаної Інструкції П-6, відсутній акт про переваження тари, що свідчить про те, що фактично переваження тари після звільнення її з-під продукції не здійснювалося;

- в порушення п. п. 17, 17-а Інструкції П-6, позивачем як виклик представників вантажовідправника направлявся факс, тоді як вищевказаною Інструкцією факс не передбачений. Крім того, відповідачу-2 факс про виклик представників для переваження вантажів не отримувався.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та дослідивши надані ними докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представників сторін, у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Як стверджує позивач, 31.01.2005 року позивач (ВАТ "Нікопольський завод феросплавів") і ТОВ "Інтетрейдінг систем" уклали договір поставки № 31-05/05-01/1998, згідно умов якого (п. 1.1 розділу 1 договору), продавець  (ТОВ "Інтетрейдінг систем") взяв на себе зобов'язання передати у власність, а покупець (ВАТ "Нікопольський завод феросплавів") прийняти і оплатити коксову і вугільну продукцію, в асортименті, за цінами і в кількості, зазначених у специфікаціях.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору, відповідачем 31.10.2005 року та 13.11.2005 року на адресу позивача були відвантажені 10 вагонів з коксовою продукцією. Вантаж прибув на станцію "Нікополь" Придніпровської залізниці у вагонах, завантажених коштами відправника, на відкритому рухомому залізничному потязі і був виданий органом транспорту в порядку ст. 52 Статуту залізниць України без перевірки кількості вантажу.

Крім того, позивач звернув увагу на те, що після переваження вантажів було виявлено невідповідність фактичної ваги-брутто одержаного вантажу, ваги-брутто, зазначеному в залізничних накладних, недостача склала 5,75 тонн, що було підтверджено актом № 3962/1 від 31.10.2005 року і актом № 3973/1 від 13.11.2005 року.

Відповідач-2 з позовними вимогами не погоджується виходячи з наступного:

При приймання продукції за кількістю позивачем порушено п. 14 вищевказаної Інструкції П-6, згідно якої перевірка ваги нетто проводиться у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами. При неможливості переважування продукції без тари визначення ваги нетто проводиться шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції та ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформлюються актами. Акт про вагу тари повинен бути складений не пізніше 10 днів після її звільнення, а про вагу тари з-під вологої продукції –негайно по звільненню тари з-під продукції.

Акт переваження тари вагонів в матеріалах справи відсутній.

Відсутність в спірних актах приймання продукції за кількістю відомостей щодо визначення ваги тари шляхом переваження та відсутність відповідних актів перевірки ваги є порушенням вимог Інструкції П-6. Акти приймання продукції за кількістю, складені з порушенням вимог Інструкції П-6, не можуть бути належним доказом недостачі продукції.

Пунктом 17 Інструкції П-6 встановлено, що представник іногороднього  відправника (виготовлювача) викликається у випадках, передбачених в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов’язкових правил або в договорі. В цих випадках іногородній відправник (виготовлювача) зобов’язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача сповістити телеграмою або телефонограмою, що буде їм направлено представника для участі в перевірці кількості продукції.

Відповідач-1 і відповідач-2 звернули увагу суду на те, що позивач в порушення п. 17 Інструкції П-6 направив відповідачу-2 факсограму, а не телеграму і телефонограму, як повідомлення про виклик їх представників для участі в прийманні продукції.

Але, як вбачається з матеріалів справи, позивачем позов заявлено до ТОВ "Інтетрейдінг групп", тоді як документальне обґрунтування позову надано до ТОВ "Інтетрейдінг систем" (договір поставки  31-05/05-01/1998 від 21.06.2005 року, протокол розбіжностей № 1до договору № 31-05/05-01/1998 від 21.06.2005 року, платіжні доручення № 63783 від 12.12.2005 року, № 63493 від 01.12.2005 року, № 63697 від 08.12.2005 року, № 63615 від 06.12.2005 року, рахунок-фактура № 1737 від 31.10.2005 року, рахунок-фактура № 1737/1 від 31.10.2005 року, рахунок-фактура № 1796 від 16.11.2005 року).

З огляду на вищевикладене вбачається, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, тому в позовних вимогах ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" необхідно відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

С.П. Панна

Примітка: рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10 денного строку з дня підписання рішення.

Дата підписання рішення: 30.10.2007 року.