СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.08.07                                                                                 Справа № 2/317ад.

Суддя Седляр О.О.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Державної інспекції по контролю за цінами в Луганській області, м. Луганськ

до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго», м. Луганськ

про стягнення  53040 грн. 87 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Новосьолова О.С., дов. від 01.08.07 № 34-03/2950,

від відповідача –не прибув ( явка обов’язкова)

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми економічних санкцій відповідно до рішення Держінспекції з контролю за цінами в Луганській області від 31.01.07 № 13 у розмірі 53040  грн. 87 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без повноважних причин представника сторони  або неповідомлення про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та приймаючи до уваги, що:

Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області проведеною перевіркою за період з 27.11.06 по 30.11.06 встановлено, що підприємством відповідача  - Попаснянською експлуатаційною дільницею завищено тариф (плату) за послуги теплопостачання за рахунок завищення кількості спожитої теплової енергії при застосуванні неправильного коефіцієнту питомої опалювальної характеристики.

В результаті перевірки встановлено, що протягом періоду 27.11.06 по 30.11.06 встановлено необґрунтоване застосування завищеного тарифу за опалення для населення у розмірі 0,6,02 грн./ кв. м замість діючого 1,48 грн./кв.м; для споживачів ІІ та ІІІ групи у розмірі 321,8 грн./за 1 Гкал, замість обґрунтованого, діючого на той час тарифу 158,47 грн./ за 1 Гкал  за рахунок застосування тарифів, які не набрали чинності. Ці факти є порушенням п. 1.2 ст. 20 Закону України від 24.06.04. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», п. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.04 № 150 та розпорядження Луганської облдержадміністрації від 02.08.02 № 468.

За результатами перевірки складено акт від 17.01.07 № 07823.

При проведенні перевірки встановлено, що сума додаткової виручки склала 17680 грн. 29 коп.

У зв’язку з виявленими при перевірці порушеннями, на підставі акту перевірки, Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області прийнято Рішення № 13 від 31.01.07 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким на підставі ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»з відповідача постановлено стягнути у доход державного бюджету суму додаткової виручки у розмірі 17680 грн. 29 коп.  та штраф в сумі 35360 грн. 58 коп. Дане рішення направлено відповідачу 31.03.07.

Застосовані економічні  санкції відповідачем не сплачено, вказане Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про застосування економічних санкцій відповідачем було оскаржено до суду. Постановою Господарського суду Луганської області від 26.06.07 № 12/88н-ад (яка набрала законної сили) дане рішення позивача  було визнано правомірним.

У зв’язку з невиконанням відповідачем зазначеного рішення позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми економічної  санкції у визначеній вказаним рішенням сумі.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про те, що пред’явлений Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області позов підлягає задоволенню повністю  виходячи з нижченаведених підстав.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією  сума виручки  в  результаті  порушення  державної  дисципліни  цін   та діючого порядку визначення вартості будівництва,  що  здійснюється із  залученням  коштів   Державного   бюджету   України, бюджету Автономної Республіки Крим,  місцевих  бюджетів,  а  також  коштів державних підприємств, установ та організацій  підлягає  вилученню в  доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства,  організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному  розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області № 50 від 21.03.07 про застосування економічних санкцій відповідачем не оскаржено та відповідно не визнано протиправним та не скасовано судом.  У зв’язку з цим, на даний час, зазначене рішення позивача підлягає обов’язковому застосуванню при вирішенні даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Зазначене рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області прийнято за результатами перевірки зафіксованими в акті.

Відповідач у справі визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено осіб, які брали участь у справі про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго», м. Луганськ, кв. Восточний, б. 22, ідентифікаційний код за , на користь Державного бюджету України, на рахунок 0002, одержувач держбюджет м. Луганська, код 240465582, МФО 804013, код виду платежу 21081100, суму економічної санкції у розмірі 53040 грн. 87 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 13.08.07.

Суддя                                                                                О.О.Седляр