ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.08.2007  року                                                                      Справа № 11/253

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                             Семендяєвої І.В.

суддів                                                  Бойченка К.І.

Єжової С.С.

при секретарі

судового засідання                              Антоновій І.В.

за участю

представників сторін:

від позивача                               Куліков К.А., довіреність від 01.12.05 № 6,

від відповідача                              Гречуха Н.Є., провідний юрисконсульт,

довіреність від 25.12.06 № 03/5-634,

розглянув

апеляційну скаргу                       Відокремленого підрозділу „Шахта „Лутугінська”

Державного підприємства „Луганськвугілля”,

смт. Георгіївка Лутугінського району

Луганської області

на  рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                   10.07.07 (підписано 16.07.07)

у справі                                        № 11/253 (суддя Москаленко М.О.)

за позовом                                        Приватного підприємства „Наукове промислово -

комерційне об’єднання „ТАТА”,

м. Запоріжжя

до відповідача                               Державного підприємства „Луганськвугілля”,

м. Луганськ

про                                                  стягнення 14 429 грн. 78 коп.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство „Наукове промислово –комерційне об’єднання „ТАТА”,  м. Запоріжжя  (далі за текстом –ПП „НПКО „ТАТА”, позивач по справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до державного підприємства „Луганськвугілля”, м. Луганськ (далі за текстом –ДП „Луганськвугілля”, відповідач по справі) про стягнення 10 549 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань на суму боргу, не сплачену відповідачем за рішеннями господарського суду Луганської області від 12.11.01 у справі № 18/362 та від 14.06.06 у справі № 3/187, а також 3 880 грн. 29 коп.  3% річних.

Під час розгляду справи позивач збільшив суму позовних вимог, заявивши до стягнення з відповідача по справі інфляційні нарахування на суму боргу у загальній сумі 11 407 грн. 09 коп. Після заявою від 03.07.07 позивач уточнив свої позовні вимоги шляхом зменшення суми  інфляційних нарахувань до 10 549 грн. 49 коп. та 3% річних до 3 880 грн. 29 коп., що було прийнято до уваги судом першої інстанції.

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.07.07 по справі                       № 11/253 позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування на суму боргу у сумі 10 549 грн. 49 коп., 3% річних у сумі             3 880 грн. 29 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 144 грн. 30 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що розрахунок сум пені, інфляційних нарахувань на суму боргу та 3% річних зроблений позивачем з урахуванням вимог чинного законодавства та ґрунтується на фактичних обставинах справи. Крім того, позовні вимоги позивача заявлені у межах встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, відокремлений підрозділ „Шахта „Лутугінська” Державного підприємства „Луганськвугілля” звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 25.07.07 № 10/1983, якою просить скасувати згадане вище рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позову про стягнення 14 429 грн. 78 коп.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що місцевим господарським судом не повністю з’ясовано обставини справи; що позивач не вірно розрахував збитки від інфляції та 3% річних, тобто порушено положення ст. 625 Цивільного кодексу України; що відповідно до ст. 266 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності за основною та додатковою вимогами зазвичай починається з одного і того ж дня, тому з дня закінчення строку позовної давності за основною вимогою закінчується строк позовної давності за додатковою вимогою.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 30.07.07 у справі № 11/253 прийняв апеляційну скаргу відповідача до апеляційного провадження.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 30.07.07 по справі для розгляду вказаної апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Парамонова Т.Ф., суддя –Баннова Т.М., суддя – Єжова С.С.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Семендяєвої І.В. розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.07 виключено із складу судової колегії головуючого суддю Парамонову Т.Ф. та введено до складу суду головуючого суддю Семендяєву І.В.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 14.08.07 виключено із складу судової колегії суддю Баннову Т.М. у зв’язку з її відпусткою та введено до складу суду суддю Бойченка К.І.

Позивач по справі подав до суду апеляційної інстанції клопотання від 27.07.07             № 841, яке одержано Луганським апеляційним господарським судом  28.08.07 (згідно з канцелярським штемпелем апеляційного господарського суду). У цьому клопотанні позивач просив суд не приймати до розгляду апеляційну скаргу відповідача, оскільки останній надіслав на адресу позивача пустий поштовий конверт, тобто позивач не отримав копію апеляційної скарги, що є порушенням ст. 94 Господарського процесуального кодексу України.

Дане клопотання відхиляється судовою колегією з таких підстав.

Матеріали апеляційної скарги від 25.07.07 № 10/1983 містять докази направлення копії апеляційної скарги позивачу –оригінал фіскального чеку від 25.07.07 № 110, що відповідає приписам ст. 94 Господарського процесуального кодексу України. Отже, у суду були відсутні підстави для повернення апеляційної скарги її заявнику. Крім того, ухвалою апеляційного господарського суду від 30.07.07 по справі № 11/253 розгляд апеляційної скарги був призначений на 14.08.07. На першому судовому засіданні повноважним представником позивача Куліковим К.А. не було заявлено таке клопотання, а мало місце вже 28.08.07, тобто після оголошення судом перерви. Також повноважний представник позивача під час розгляду справи не скористався своїми правами згідно зі   ст. 22 Господарського процесуального кодексу України щодо ознайомлення з матеріалами справи, в т. ч. зі змістом апеляційної скарги, якщо дійсно мало місце викладена у клопотанні від 27.07.07 № 841 ситуація.

Запереченням від 08.08.07 позивач по справі зазначив, що він не отримав від відповідача копії апеляційної скарги, тому йому не відомо її зміст, але вважає рішення суду, що оскаржується, законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга розглядалась 14.08.07. У судовому засіданні 14.08.07 оголошено перерву до 28.08.07. Постанова приймається 28.08.07.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення сторін, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

01.11.01 господарським судом Луганської області у справі № 18/362 (а. с. 9) винесено рішення, яким з ДВАТ “Шахта “Лутугінська” ДП ДХК “Луганськвугілля” на користь ПФ “Тата” було стягнуто борг у сумі  85008 грн. 00 коп. за простим векселем               № 57 від 22.12.00, витрати на державне мито в сумі 850 грн. 08 коп. та                   на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 69 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з постанови про відкриття виконавчого провадження (за заявою стягувача) від 23.11.01 (а. с. 28), на виконання вказаного рішення позивачеві у справі був виданий наказ, який був пред’явлений до органу державної виконавчої служби та за яким 23.11.01 було відкрите виконавче провадження. Цією ж датою було зупинено виконавче провадження (постанова № 1/530 про зупинення виконавчого провадження від 23.11.01) з посиланням на порушення щодо боржника справи про банкрутство. Сума боргу за наказом господарського суду відповідачем сплачена не була.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.06.06 у справі № 3/187 встановлений факт правонаступництва позивача у даній справі прав та обов’язків                   ПФ “ТАТА” та відповідача у даній справі прав та обов’язків ДВАТ “Шахта “Лутугінська” ДП ДХК “Луганськвугілля”. Стягнуто з відповідача –ДП „Луганськвугілля” на користь позивача ПП „НПКО „ТАТА” інфляційні нарахування у сумі 28 184 грн. 08 коп. на суму боргу відповідача за попереднім рішенням суду за період квітень 2006 року –квітень 2007 року (включно), 3% річних в сумі 8 023 грн. 00 коп. за період з 10.04.06 по 25.06.06 та з 26.06.06 по 01.05.07, витрати зі сплати державного мита у  розмірі 262 грн. 07 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

На час звернення позивача до суду з позовом по справі № 11/253 (18.05.07)  сума боргу у розмірі 85008 грн. 00 коп. відповідачем сплачена не була.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як встановлено попередніми судовими рішеннями, у відповідача існує грошове зобов’язання перед позивачем у сумі 85008 грн. 00 коп., яке продовжує існувати на теперішній час.

У відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (аналогічні приписи містять положення  ст. 214 Цивільного кодексу Української РСР, які діяли до 01.01.04).

Доводи відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з позовними вимогами судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки у даному випадку до стягнення позивачем заявлялися суми інфляційних нарахувань та 3% річних за період з квітня 2006 року по квітень 2007 року (включно), а дата звернення з позовом - 18.05.07, тобто у межах встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності.

Отже, нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань за період з квітня 2006 року по квітень 2007 року (включно) є правомірними. Але поданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань проведений невірно, оскільки позивач неправомірно завищив суму грошового зобов’язання, включивши до нього, крім суми основного боргу 85008 грн. 00 коп., ще суму державного мита 850 грн. 08 коп. та суму  витрат на інформаційно - технічне забезпечення 118 грн., стягнуті за рішенням господарського суду Луганської області у справі № 18/362 від 01.11.01, а також стягнуті за рішенням господарського суду Луганської області у справі № 3/187 від 14.06.06 річні у сумі 8023 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 262 грн. 07 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України грошовим зобов’язанням залишається сума боргу, яка виникла на підставі зобов’язальних відносин сторін (договору), а не всі грошові суми, стягнуті за рішенням суду з боржника на користь кредитора, такі як відшкодування судових витрат, витрат від інфляції та річні, оскільки вони не були передбачені зобов’язаннями сторін, а є наслідками невиконання боржником саме своїх грошових зобов’язань.

Отже, за вказаний у позові період –квітень 2006 року –квітень 2007 року (включно) сума інфляційних нарахувань визначається із суми боргу 85008 грн. 00 коп. і складає:

Місяць рік
Індекс
Інфляції
Сума, що індексується
Формула
грошовий вираз втрат від інфляції (грн.)

Квітень 2006
99,6
85008, 00
85008,00 х 0,000
0

Травень 2006
100,5
85008, 00
85008,00 х 0,005
425, 04

Червень 2006
100,1
85008, 00
85008,00 х 0,001
85,008

Липень 2006
100,9
85008, 00
85008,00 х 0,009
765,072

Серпень 2006
100,0
85008, 00
85008,00
0

Вересень 2006
102,0
85008, 00
85008,00 х 0,02
1700,16

Жовтень 2006
102,6
85008, 00
85008,00 х 0,026
2210,208

Листопад 2006
101,1
85008, 00
85008,00 х 0,011
935,088

Грудень 2006
100,9
85008, 00
85008,00 х 0,009
765,072

Січень 2007
100,5
85008, 00
85008,00 х 0,005
425,04

Лютий 2007
100,6
85008, 00
85008,00 х 0,006
510,048

Березень 2007
100,2
85008, 00
85008,00 х 0,002
170,02

Квітень 2007
100,2
85008, 00
85008,00 х 0,002
170,02

Разом:

8160, 78

Сума річних також підлягає нарахуванню від суми 85008 грн. 00 коп. і складає:

Період часу
Кількість днів
Прострочена сума (грн.)
Формула
Грошовий вираз (грн.)

З
По

10.04.2006
01.05.28, 00
85008.00 х 3% / 365 х 385
2690, 00

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненю сума інфляційних нарахувань 8160 грн. 78 коп. та річні в розмірі 2690 грн. 00 коп.; в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду задовольняє частково апеляційну скаргу та на підставі п. 4 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України змінює рішення господарського суду Луганської області від 10.07.07 у справі № 11/253, а саме: позовні вимоги підлягають задоволенню частково; з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні нарахування у розмірі 8160 грн. 78 коп., річні у розмірі 2690 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита у розмірі 108 грн. 78 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 88 грн. 73 коп.; в решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі у розмірі 54 грн. 25 коп. покладається на відповідача (заявника скарги); сума державного мита у розмірі 17 грн. 90 коп. за апеляційну скаргу підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 4 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Відокремленого підрозділу „Шахта „Лутугінська” Державного підприємства „Луганськвугілля” від 25.07.07 № 10/1983 на рішення господарського суду Луганської області від 10.07.07 по справі № 11/253 задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 10.07.07 по справі                № 11/253 змінити.

3.          Пункт 1 резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від 10.07.07 по справі № 11/253  викласти у наступній редакції:

1. „Позов задовольнити частково”.

4.    Пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від 10.07.07 викласти у наступній редакції:

2. „Стягнути з Державного підприємства “Луганськвугілля”, вул. Лермонтова, 1в, м. Луганськ, код 32473323, на користь Приватного підприємства “Наукове промислово–комерційне об’єднання “ТАТА”, вул. Макаренка, 13, м. Запоріжжя, код  19264196,  інфляційні нарахування у сумі  8160 грн. 78 коп., 3%  річних у сумі 2690 грн. 00 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 108 грн. 78 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 88 грн. 73 коп.”

5.          Доповнити резолютивну частину рішення господарського суду Луганської області від 10.07.07 по справі № 11/253 пунктом 3 наступного змісту:

3. „В решті позовних вимог відмовити”.

6.  Стягнути з Приватного підприємства “Наукове промислово–комерційне об’єднання “ТАТА”, вул. Макаренка, 13, м. Запоріжжя, код 19264196, на користь Відокремленого підрозділу “Шахта „Лутугінська” Державного підприємства “Луганськвугілля”, вул. Лермонтова, 1в, м. Луганськ, код 32473323, державне мито за апеляційною скаргою у розмірі 17 грн. 90 коп.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                              І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                                К.І. Бойченко

Суддя                                                                                                  С.С. Єжова