ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.2007
Справа  № 15/65

За позовом
фермерського господарства „Струмок”, смт. Воловець

до приватного
підприємства ОСОБА_1, м. Ужгород

про стягнення
23014,23 грн. боргу за отриману лісопродукцію згідно з договором поставки №2
від 20.02.07,

Суддя - Ващиліна Н.М.

Представники:

від позивача -Минда
О.Ф., директор та Шурковський В.Ю., представник по довіреності №13 від
20.08.07.

від відповідача -не
з'явився.

СУТЬ СПОРУ: фермерським
господарством „Струмок” заявлено позов до приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 23014,23 грн. боргу за отриману лісопродукцію згідно з договором
поставки №2 від 20.02.07.

Представник позивача наполягає на
задоволенні позовних вимог, пояснюючи це тим, що на даний момент відповідач так
і не оплатив прийняту лісопродукцію.

Відповідач на засідання суду не
з'явився, витребувані докази, а також пояснень по суті спору, заперечень не
подав, хоча був належним чином повідомлений про порушення провадження у справі
(повідомлення про вручення поштового відправлення отримане відповідачем
10.08.07). Заявами від 17.08.07 (а.с. 27) та від 10.09.07 (а.с. 33) відповідач
просив відкласти розгляд справи; його клопотання були судом задоволені, розгляд
справи декілька разів відкладався, однак відповідач в судові засідання не
з'явився, пояснень по суті позовних вимог не подав, а враховуючи, що строк
розгляду справи закінчується 03.10.07, справу розглянуто у відповідності до ст.
75 ГПК України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,

СУД ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2007 року фермерським
господарством „Струмок” (позивач) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (відповідач)
було укладено договір поставки №2.

Договір укладено терміном до
31.12.07.

У відповідності до п. 1.1 вказаного
договору постачальник (позивач) зобов'язується поставити та передати у
власність покупця (відповідача) товар (лісопродукція хвойних порід), а покупець
(відповідач) зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах даного
договору.

На виконання вказаного договору
позивач відпустив відповідачу лісопродукцію згідно накладних №13 від 21.02.07,
№14 від 21.02.07, №15 від 22.02.07, №16 від 22.02.07, №17 від 23.02.07, №18 від
23.02.07, №20 від 26.02.07, №21 від 26.02.07, №24 від 14.03.07, №25 від
14.03.07, №26 від 15.03.07, №27 від 26.03.07 (а.с. 10-21) на суму 64 576,66
грн., з яких відповідач сплатив 23 014,23 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно положень ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язань.

01.07.07, з метою досудового
врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу претензійного листа,
але приватний підприємець ОСОБА_1
добровільно так і не виконав зобов'язання передбачені умовами договору,
суму боргу не сплатив.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню сума основного боргу -23 014,23 грн.

На підставі вищевказаного, позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на відповідача.

Спір
розглянуто без участі відповідача, який два рази листами (а.с. 27, 33) просив
відкласти розгляд справи, що судом було зроблено; ухвалу суду від 24.09.07
відповідачеві не вручено, оскільки орган зв'язку повернув рекомендованого листа
з відміткою „адресат вибув” 01.10.07.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників
судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники
повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті  органами зв'язку з позначками "адресат
вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних
обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відшкодування вартості надання
юридичних послуг приватним підприємством як судових витрат господарським
процесуальним кодексом не передбачено, оскільки ст. 44 господарського
процесуального кодексу України передбачає, що судові витрати складаються з сум,
що підлягають сплаті за послуги адвоката, а не за юридичні послуги, які
були надані позивачу приватним підприємством „Юридична компанія „Феміда”.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД  ВИРІШИВ:

1.
Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1,АДРЕСА_1 (код ДРФОУ НОМЕР_1,ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь фермерського
господарства „Струмок”, с. Біласовиця, 50, Воловецький район (, р/р 0914 в ЗФ ВАТ „Електронбанк” смт. Воловець, МФО 312185)
суму 23 014,00 (двадцять три тисячі чотирнадцять)грн. 00 коп., а також 230,14
(двісті тридцять) грн. 14 коп. у відшкодування витрат по сплаті державного
мита, 118,00 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя
Н.М.
Ващиліна