АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.06.07
Справа  № 13/7-175

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                            Орищин Г.В.

суддів
Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної
державної податкової

інспекції, м.Тернопіль (далі -ОДПІ) від 30.03.2007 р. №
24418/7/10-015

на рішення господарського суду Тернопільської області
від 16.03.2007 року

у справі № 13/7-175

за позовом Тернопільської ОДПІ

до відповідача 1: суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м.Тернопіль (далі -СПД ФО)

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю
«Сейл»,

м.Запоріжжя (далі -ТзОВ)

про визнання недійсними: господарського зобов'язання по передачі
03.05.2005р.-

06.05.2005 р. товариством з обмеженою відповідальністю
«Сейл»суб'єкту

підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 товару на
загальну

суму 39226,80 грн., в тому числі 6537,8 грн. ПДВ; господарського
зобов'язання по

оплаті суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою
ОСОБА_1

товариству з обмеженою відповідальністю «Сейл»товару на загальну
суму

39226,80 грн., в тому числі 6537,8 грн. ПДВ, отриманого на
підставі податкових

накладних НОМЕР_1 від 03.05.2005 р., НОМЕР_2від 04.05.2005 р.,
НОМЕР_3 від 05.05.2005 р.,

НОМЕР_4 від 06.05.2005 р., та про стягнення з суб'єкта
підприємницької діяльності -

фізичної особи ОСОБА_1 в доход держави вартості товару, отриманого
від

відповідача-2 в сумі 39226,80 грн.

за участю представників сторін:

від скаржника - Мулик
П.М. -СДПІ юр. від.

від відповідача-1,2
- не з»явились

Апеляційна скарга розглядається без участі представників
відповідачів-1,2, які

були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання
(а.с. 101,102), однак не скористалися своїм процесуальним правом на участь в
судовому засіданні. Клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду
апеляційної скарги судовою колегією відхиляється, як безпідставне. Права і
обов'язки сторін, передбачені ст.22 ГПК України, присутньому в судовому
засіданні представнику скаржника роз'яснені.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 16.03.2007
р. у

справі № 13/7-175 (суддя Стопник С.Г.) відмовлено в позові
Тернопільській ОДПІ до

відповідачів - суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1,

м.Тернопіль (далі -СПД ФО), товариства з обмеженою
відповідальністю «Сейл»,

м.Запоріжжя (далі -ТзОВ) про визнання недійсними: господарського
зобов'язання по

передачі 03.05.2005р.-06.05.2005 р. товариством з обмеженою
відповідальністю

«Сейл»суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1
товару на

загальну суму 39226,80 грн., в тому числі 6537,8 грн. ПДВ;
господарського

зобов'язання по оплаті суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою

ОСОБА_1 товариству з обмеженою відповідальністю «Сейл»товару на

загальну суму 39226,80 грн., в тому числі 6537,8 грн. ПДВ,
отриманого на підставі

податкових накладних НОМЕР_1 від 03.05.2005 р., НОМЕР_2від
04.05.2005 р., НОМЕР_3 від

05.05.2005 р., НОМЕР_4 від 06.05.2005 р., та про стягнення з
суб'єкта підприємницької

діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 в доход держави вартості
товару,

отриманого від відповідача-2 в сумі 39226,80 грн.

Дане рішення
оскаржується позивачем у справі -Тернопільською ОДПІ, оскільки, на його думку,
рішення господарського суду є таким, що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи. Зокрема, зазначає скаржник, податковим органом
доведено, що ТзОВ «Сейл»суми отриманих коштів до валових доходів та до
податкових зобов»язань по податку на додану вартість не включило. Тому, правильним
є висновок податкового органу, що оспорювані господарські зобов»язання є
такими, які вчинено з метою незаконного формування податкового кредиту
відповідача-1 та зменшення сум податку на додану вартість та податку на
прибуток, що підлягають сплаті; а також, з умислом зі сторони відповідача-2 на
ухилення від сплати податків, що суперечить інтересам держави.

Відповідачі-1,2 відзивів на апеляційну скаргу не подали.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою
колегією

встановлено наступне:

Приватний підприємець ОСОБА_1 у травні 2005 року отримав від
товариства з обмеженою відповідальністю «Сейл», м.Запоріжжя (далі - ТзОВ)
товар  (вільха, береза, дуб пиловник) на
загальну суму 39226,80 грн., в тому числі 6537,80 грн. ПДВ згідно податкових
накладних: НОМЕР_1 від 03.05.2005 р. на суму 9835,80 грн., в тому числі ПДВ
-1639,30 грн.; НОМЕР_2від 04.05.2005 р. на суму 9873,60 грн., в тому числі ПДВ
-1645,60 грн.; НОМЕР_3 від 05.05.2005 р. на суму 9808,20 грн., в тому числі ПДВ
-1634,70 грн.; НОМЕР_4 від 06.05.2005 р. на суму 9709,20 грн., в тому числі ПДВ
-1618,20 грн.

Оплата за товар проведена готівкою, згідно квитанцій до
прибуткових касових ордерів (НОМЕР_5 від 03.05.2005 р. на суму 9835,80 грн.;
НОМЕР_6 від 04.05.2005 р. на суму 9873,60 грн.; НОМЕР_7 від 05.05.2005 р. на
суму 9808,20 грн.; НОМЕР_8 від 06.05.2005 р. на суму 9709,20 грн.).

ТзОВ «Сейл»(відповідач-2) не подає податкову звітність з моменту
реєстрації (01.09.1999 р.), в зв»язку з чим згідно рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.06.2002 р. № 3/5/1820 (02) скасовано його
державну реєстрацію.

Тому, податковий орган вважає, що господарські зобов»язання між
відповідачами вчинено з метою формування податкового кредиту відповідача-1,
зменшення сум податку на додану вартість та податку на прибуток, що підлягають
сплаті, а, також, з умислом зі сторони відповідача-2 на ухилення від сплати
податків, що суперечить інтересам держави, отже, їх слід визнати недійсними.

Заслухавши пояснення представника скаржника, оцінивши подані сторонами
докази на відповідність їх фактичним матеріалам і обставинам справи, судова
колегія відзначає наступне:

Як зазначено у ч. 2 ст. 4
Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України)
юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори,
крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, установлених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу передбачено, що
суб'єкт владних повноважень -це орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 11 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»передбачено, що до функцій державних податкових
інспекцій належить звернення в суди з позовами до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках -коштів,
одержаних без установлених законом підстав, а, також, про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Отже, виходячи із змісту п.7 ч.1 ст. 3 КАС України та п.11 ч.1 ст.
10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державна податкова
інспекція як орган державної влади, звертаючись із відповідним позовом,
здійснює владні управлінські функції, виступає суб'єктом владних повноважень,
тобто,  в даному випадку, спір за позовом
податкового органу є адміністративним і підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

З врахуванням вищевикладеного, господарський суд Тернопільської
області, в порушення вимог ст.ст.1,12 Господарського процесуального кодексу
України, розглянув даний адміністративний спір в порядку господарського
судочинства і прийняв рішення  після набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України. Таке рішення підлягає
скасуванню, згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України, а
провадження у справі -припиненню.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України, -

Львівський апеляційний
господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Тернопільської ОДПІ задоволити частково.

Рішення
господарського суду Тернопільської області від 16.03.2007 р. у справі

№ 13/7-175 скасувати.

Провадження у
даній справі припинити.

Дана постанова
може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в
господарський суд Тернопільської області.

головуючий суддя
Г.В. Орищин

судді
О.П. Дубник

Г.Г. Якімець