ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2007                                                                                   Справа № 11/293-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача -  не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 112);

від відповідача - Гусакова О.Б., довіреність № 34  від 01.01.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  31.07.07р.  у справі № 11/293-07

за позовом   державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", м.Київ

до державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

про  стягнення 3229 грн.68  коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 10.10.2007 року, за згодою представника відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ звернулось з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ про стягнення 3229,68 грн. боргу за поставлені нафтопродукти.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2007 року по справі № 11/293-07 (суддя Мельниченко І.Ф.) задоволено позовні вимоги, оскільки відповідач неналежним чином виконав зобов”язання щодо здійснення розрахунків, акцептувавши сповіщення частково в сумі 2283306,79 грн., що підтверджується записом акцепту вчиненого відповідачем на спірному сповіщенні.

Не погодившись із рішенням, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати, а позов задовольнити, посилаючись на поставку позивачем нафтопродуктів з недостачею, що підтверджується актами від 04.04.2005 року № 110 та від 02.04.05 № 17.

Позивач вважає доводи скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.01.2005 року між державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” (постачальник) та державним підприємством „Придніпровська  залізниця” (замовник) було укладено договір на постачання нафтопродуктів №  ЦХП –20205 (№ ПР/ТРК-05111/НЮ).

У відповідності до пункту 1 договору постачальник зобов’язувався поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, названі в подальшому „Товар”, найменування, марка, ціна і кількість яких вказані в специфікаціях, які є невід’ємними частинами договору.

Умови розрахунків за поставлений товар, обумовлені розділом 6 договору, де вказано, що  розрахунок за товар здійснюється протягом двох днів з дати отримання відповідних документів, згідно з наказом Укрзалізниці № 329-ЦЗ від 30.04.2004 року „Про затвердження „Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП „Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи” (далі Порядок), шляхом акцепту сповіщення „авізо” на поставлений товар.

Пунктом 1.1 Порядку  визначено, що на ДП „Укрзалізничпостач" покладені функції централізованого забезпечення підприємств залізничного транспорту товарно-матеріальними цінностями. Товарно-матеріальні цінності, які закуповуються ЦХП у постачальників відвантажуються постачальниками безпосередньо  підприємствами залізничного транспорту, тобто транзитом.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку, відносини між залізницями та ДП „Укрзалізничпостач”, щодо постачання товарно-матеріальних цінностей регулюються шляхом укладання договорів.

На виконання розділу 6 договору ДП „Укрзалізничпостач” виписало ДП „Придніпровська залізниця” рахунок–фактуру від 29.03.2005 року № ТОП05-189 на загальну суму поставленого палива 2286536,47 грн. та відповідно сповіщення від 29.03.05 року № 1842 на таку ж суму.

Вказане сповіщення частково акцептоване ДП „Придніпровська залізниця” на суму  2283306,79 грн.

Відповідачем здійснена часткова оплата отриманого вантажу в сумі 2283306,79 грн.

Позивач повністю оплатив поставлену продукцію ЗАТ ТНФК „Укртатнафта”.

Відповідно до частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов”язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач згідно до вимог пункту 6.2 вказаного договору, який передбачає оплату тільки фактично отриманої продукції, що відповідає пунктам 2.2, 2.6.1 Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між державним підприємством “Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом Укрзалізниці № 329-УЗ від 30.04.2004 року, сплатив позивачу фактично отриману продукцію без урахування недостачі, яку відповідач підтверджує Актами приймання нафтопродуктів за кількістю № 110 від 04.04.2005 року та № 17 від 02.04.2005 року у цистернах № 77113132, 79559142.

Пунктом 5 Інструкції П-6, яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами  поставки чи іншими обов”язковими правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення, встановлено, що в усіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту  встановлюється пошкодження чи порча вантажу, невідповідність найменування, чи ваги вантажу та кількості місць, зазначених у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, які діють на транспорті, вантажоодержувач зобов'язаний витребувати від органу транспорту складання комерційного акту, а у разі неправомірної відмови органу транспорту від складання комерційного акту вантажоодержувач зобов'язаний відповідно до діючих на транспорті правил оскаржити цю відмову та здійснити приймання продукції у порядку, передбаченому даною інструкцією.

Відповідно до пункту 4.2, укладеного між сторонами договору поставки передбачено, що прийом товару за кількістю, який поставлено в залізничній цистерні здійснюється покупцем у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України від 02.04.1998 року № 81/38/101/235/122, зареєстрованою Міністерством юстиції України № 685/3978 від 07.10.1999 року із складанням “Акту приймання нафтопродуктів за кількістю” за формою № 5-НП; приймання товару поставленого в залізничному вагоні або автотранспортом здійснюється покупцем відповідно до Інструкції Держарбітражу від 15.06.1965 року № П-6 “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості” із складанням Акту приймання по кількості.

Видача вантажу вантажоодержувачу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України без перевірки маси вантажу, про що в залізничних накладних зроблена відмітка.

Позивач приймав товар із складанням Актів приймання нафтопродуктів за кількістю (типова форма № 5-НП) від 04.04.2005 року № 110 та № 17 від 02.04.2005 року.

Згідно до пункту 4.1.3.21 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України від 02.04.1998 року № 81/38/101/235/122, у разі виявлення нестачі нафти або нафтопродуктів з вини вантажовідправника матеріально відповідальна особа припиняє приймання продукції і негайно повідомляє керівника підприємства. При цьому матеріально відповідальна особа повинна забезпечити зберігання одержаної продукції, а також вжити заходів, що унеможливлюють погіршення її якості.

В Акті приймання вантажу по кількості від 04.04.2005 року № 110 не вказано, яким чином здійснювалась охорона вантажу з моменту передачі вантажу від перевізника до початку приймання продукції, а саме: з 17 години 30 хвилин 03.04.2005 року по 08 годину 00 хвилин 04.04.2005 року, а  також не зазначено як охоронювався вантаж за час перерви в прийманні продукції, яка закінчилась о 08 годин 37 хвилин 05.04.2005 року (почалась о 08 годині 00 хвилин 04.04.2005 року).

В Акті приймання вантажу по кількості від 02.04.2005 року № 17 не вказано, яким чином здійснювалась охорона вантажу з моменту передачі вантажу від перевізника до початку приймання продукції, а саме: з 02 години 30 хвилин 02.04.2005 року по 09 годину 20 хвилин 02.04.2005 року, а  також не зазначено як охоронювався вантаж на протязі перерви в прийманні продукції, яка закінчилась о 14 годині 30 хвилин 03.04.2005 року (почалась о 09 годині 20 хвилин 02.04.2005 року), і як на час перерви забезпечувалась схоронність продукції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Акти приймання продукції за кількістю від 04.04.2005 року № 110 та від 02.04.2005 року № 17 повинні бути відхилені, як належні  докази, які підтверджують недостачу. Отже, відповідач повинен оплатити продукцію у повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог, у зв”язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2007 року по справі № 11/293-07 не підлягає скасуванню.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на відповідача.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2007 року по справі № 11/293-07 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.М.Виноградник

Суддя                                                                                 О.В.Джихур