ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.03.07                                                                                               Справа №9/197/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників сторін

від позивача Хільченко С.С., довіреність № 7 від 15.01.2007р. начальник юридичного відділу;

від відповідача Шаріна Є.С., довіреність №1651/07 від 23.11.2006р. – юрисконсульт

від третьої особи не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 9/197/06 та апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №1», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 27.09.2006р. у справі № 9/197/06

за позовом Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхова компанія «Металург», м. Запоріжжя

до відповідача Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №1», м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватна фірма «Інтерком», м. Запоріжжя

про стягнення суми страхового відшкодування.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.09.2006р. у справі               № 9/197/06 (суддя Нечипуренко О.М.) позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 4895,31грн. – страхового відшкодування, судові витрати покладено на відповідача.

Рішення суду мотивовано тим, що через невиконання відповідачем зобов’язань по технічному обслуговуванню будинку виникли негативні наслідки, а саме: засмічення каналізаційної системи, що потягло за собою залиття приміщення магазину госпфекальними стоками, яким заподіяно збитки ПФ «Інтерком» в сумі 4895,31грн. В оскаржуваному рішенні суду зазначено, що особою відповідальною за завдані збитки є КП «ВРЕЖО № 1», а оскільки до позивача, який виплатив страхове відшкодування у порядку ст.993 ЦК України перейшло право вимоги з відповідача сплаченого страхового відшкодування у межах фактичних витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 4895,31грн. виплаченого страхового відшкодування.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Заявник зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права та не відповідає дійсним обставинам справи, у зв’язку з чим підлягає скасуванню з огляду на таке. Суд не з’ясував, що аварійна ситуація, яка виникла 14.02.2005р. в приміщенні магазину відбулася не з вини КП «ВРЕЖО № 1», а в результаті недотримання мешканцями вище розташованих квартир Правил користування каналізаційною мережею. Укладений між КП «ВРЕЖО №1» та Приватною фірмою «Інтерком» договір про спільне володіння будинком та при будинковою територією від 07 березня 2006р., зокрема, п.2.1, передбачає обов’язок КП «ВРЕЖО № 1» забезпечувати виконання робіт, пов’язаних з технічним обслуговуванням будинку. Зобов’язання, за договором виконувались належним чином, претензій у зв’язку із неналежним виконанням договору з боку позивача на адресу КП «ВРЕЖО № 1» не надходило. Крім того, відповідач зазначає, що для настання відповідальності за завдану шкоду необхідна наявність складу правопорушення, але в даному випадку, з боку КП «ВРЕЖО № 1» відсутній склад правопорушення, так як в акті, який було складено за наслідками аварійної ситуації, чітко визначена причина залиття та вказана вина мешканців будинку. Представник у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та зазначив, що в діях КП «ВРЕЖО № 1» відсутній склад правопорушення, який є підставою для покладення відповідальності на КП «ВРЕЖО № 1».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що 10.02.2005р. внаслідок викиду з санвузла відбулося затоплення фекальними стоками приміщення магазину, який розташований по вул. Чубаря, 10, дана подія підтверджується актами від 10.02.2005р. та 14.02.2005р. Відповідно до акту від 10.02.2005р., який складений працівниками ЖЕУ № 6 в присутності представників ПФ «Інтерком» встановлена причина затоплення господарськими фекальними стоками приміщення магазину «Офісні меблі», який належить ПФ «Інтерком», а саме забруднення центральної каналізації побутовим сміттям мешканцями будинку. Повторним актом, який був складений 14.02.2005р. за участю представників ЖЕУ № 6 та КП «ВРЕЖО №1», визначено об’єм завданих збитків. У зв’язку з чим, відповідно до акту № 17 від 11 березня 2005р. та платіжному дорученню від 14.03.2005р. ЗАТ СК «Металург» здійснило страхове відшкодування спричинених ПФ «Інтерком» збитків у сумі 4895грн.31коп. Позивач, вважає що в даному випадку винною стороною є КП «ВРЕЖО № 1» та відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивач не виконував свої обов’язки щодо проведення періодичних профілактичних оглядів каналізаційної системи будинку та прочищення каналізації, чим порушив свої обов’язки, які передбачені у Правилах надання населенню послуг з водо, - теплозабезпеченню та водовідведення”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.97р. (чинних до 21.07.05р.), наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 135 від 31.12.1991р. і п.6 Правил користування приміщеннями житлового будинку та при домової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.92р. Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ПФ «Інтерком» вказує на те, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою, а оскаржуване рішення суду таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Так зокрема, підпунктом «а» п.2.1 договору передбачений обов’язок КП «ВРЕЖО №1» забезпечувати виконання робіт, які пов’язані з технічним обслуговуванням ПФ «Інтерком». Позивач вважає, що збитки завдані з вини КП «ВРЕЖО №1» внаслідок неналежного виконання своїх обов’язків, не тільки вказаних у договорі, ще й вказаних п. 36 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачанню та водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997р. в частині не проведення профілактичних оглядів системи водовідведення, що призвело до засмічення каналізації. Періодичність профілактичних оглядів встановлена наказом Державного комітету з житлово-комунального господарства № 135 від 31.12.1991р. Відповідачем не було видано ПФ “Інтерком” розпорядження про встановлення зворотнього клапану, який би уберіг від заливання стічними водами. У зв’язку з чим, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 03 листопада 2006р. у справі № 9/197/06 апеляційна скарга відповідача прийнята та призначена до розгляду на 08.12.2006р.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.12.2006р., розгляд справи колегією суддів на підставі ст.77 ГПК України відкладалося на 24 січня 2007р. та на 22 березня 2007р.

У судове засідання, яке відбулося 22.03.2007р. уповноважений представник ПФ «Інтерком» не з’явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Склад колегії суддів змінювався. Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 893 від 21.03.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів головуючого судді Федорова І.О. суддів Мойсеєнко Т.В. (доповідач), Радченко О.П., даною колегією прийнято постанову.

За клопотанням представників позивача та відповідача судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за їх згодою у судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області слід скасувати, з наступних підстав.

25 січня 2005р. між ЗАТ «Страхова компанія «Металург» та Приватною фірмою «Інтерком» було укладено договір добровільного страхування майна № 08И/05 предметом даного договору є страхування майна (магазину та обладнання приміщення, радіо-теле-апаратури, електроприладів, зразків меблів), розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чубаря, 10. За умовами даного договору ЗАТ «СК «Металург» прийняв на себе зобов’язання відшкодувати збитки спричинені знищенням, пошкодженням або втратою майна внаслідок настання страхових випадків (протиправних дій третіх осіб, стихійного лиха, пожежі, заливу) у межах визначеної в договорі страхової суми.

10.02.2005р. внаслідок забиття центрального стоку каналізації побутовими відходами сталося залиття належного ПФ «Інтерком» приміщення магазину «Офісіні меблі», розташованого у житловому будинку по вул.Чубаря, 10 у м.Запоріжжі, фекальними стоками, що підтверджується актами від 10.02.2005р. та від 14.02.2005р., складеними за участю представників сторін у справі.

Житловий будинок по вул. Чубаря, 10 у м.Запоріжжі є комунальною власністю, про що свідчить реєстраційне посвідчення, та перебуває на балансі КП «ВРЕЖО № 1».

11.03.2005р. позивачем було складено страховий акт № 17, згідно якого сума страхового відшкодування, враховуючи розмір заподіяної ПФ «Інтерком» шкоди, який розрахований за вибірковою калькуляцією(госпзасобом), склала 4895,31грн.(а.с.13).

14 березня 2005р. позивач здійснив оплату страхового відшкодування ПФ «Інтерком» в сумі 4895,31грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.16).

Позивач вважає, що винною особою в заподіянні шкоди ПФ «Інтерком» є Комунальне підприємство «ВРЕЖО № 1», до обов’язків якого входить нагляд за технічним станом житлового будинку, тому відповідно до ст.ст.1166, 1193ЦК України повинен відшкодувати цю шкоду страховій компанії.

Суд першої інстанції, пославшись на відсутність у матеріалах справи доказів здійснення відповідачем профілактичних заходів щодо огляду санітарно-технічного стану приміщення магазину “Офісні меблі”, визнав дану обставину причиною, яка призвела до заподіяння ПФ “Інтерком” шкоди в розмірі 4895,31грн. та згідно ст.993 ЦК України стягнув вказану суму на користь позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, бо приймаючи рішення, місцевий господарський суд не дослідив та не навів наявність всіх необхідних елементів складу правопорушення, як необхідної підстави для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, а відтак висновок суду про необхідність задоволення позову є необґрунтованим.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1193 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1166 ЦК України надає законодавче визначення деліктної відповідальності

за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина.

Тільки наявність усіх складових правопорушення є обов’язковою умовою цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну.

Згідно з умовами договору "Про спільне обслуговування і використання будівлі і прибудинкової території" № 141, укладеного 07.03.2001 між КП "ВРЕЖО № 1" і ПФ "Інтерком", відповідач прийняв на себе зобов'язання, як балансоутримувач будинку по вул. Чубаря, 10 в м. Запоріжжя, забезпечувати виконання робіт, пов'язаних із технічним забезпеченням будівлі, укладати договори по обслуговуванню та ремонту будівлі, здійснювати фінансово-господарські операції з обслуговування та утримання будівлі (п.2.1 договору).

Згідно із п.2 Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції жилих будівель в містах і селищах України, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 135 від 31.12.1991р., технічне обслуговування жилих будівель включає роботи по контролю за їх технічним станом, усуненню несправностей, які вимагають негайного виконання, налагодження і регулювання технічного обладнання, підготовку будівель до сезонної експлуатації, а також по забезпеченню нормативного повітряного обміну, температурно-вогкісних та інших показників приміщень. Контроль за технічним станом будівель здійснює інженерно-технічний персонал житлових (житлово-комунальних) організацій або на їх замовлення - спеціалізовані організації, шляхом проведення періодичних ремонтів з використанням засобів технічної діагностики.

Посилання позивача на той факт, що вина відповідача полягає в тому, що останнім не було проведено огляд будинку, в якому відбулася аварійна ситуація, спростовується тим, що профілактичний огляд житлового будинку по вул. Чубаря. 10 працівниками КП «ВРЕЖО №1» проводився, даний факт підтверджується витягом з журналу технічного огляду житлового будинку № 10 по вул. Чубаря та журналом перевірки колодязів, підвалів, дахів дільниця № 4, оригінали яких були оглянуті під час судового засідання, а копії зроблені з них залучені до матеріалів справи.

Такі профілактичні огляди відбулися 04.11.2004р., 28.01.05р., 11.02.05р. зауважень з боку мешканців будинку не надходило, несправностей каналізації встановлено не було.

Варто зазначити, що договір про спільне володіння будинком та при будинковою територією від 07.03.2006р., який укладений між КП «ВРЕЖО №1» та Приватною фірмою «Інтерком», зокрема п.2.1 передбачає обов’язок КП «ВРЕЖО №1» забезпечувати виконання робіт, пов’язаних з технічним обслуговуванням будинку, а не конкретно ПФ “Інтерком”. З актів складених за наслідком затоплення (а.с.14,15), вбачається, що стався випадок і цей випадок відбувся з вини мешканців будинку, які кинули сміття у каналізацію, що і стало причиною залиття приміщення ПФ “Інтерком”.

Таким чином, зобов’язання по договору з боку відповідача виконувались належним чином, претензій у зв’язку із виконанням договору на адресу КП «ВРЕЖО №1» від ПФ “Інтерком” не надходило.

При настанні аварійної ситуації працівники ЖЕУ № 6 з’явились на виклик для ліквідації аварії, що підтверджено листом від 17.03.2005р.

В даному випадку, відсутній причинний зв'язок між спричиненою шкодою і діями КП «ВРЄЖО №1» щодо проведення профілактичних оглядів чи виконання робіт, пов’язаних з технічним обслуговуванням будинку, оскільки, як вбачається з акту, випадок стався саме з вини мешканців будинку, а не з вини відповідача, як зазначає позивач у позовній заяві.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він послався у позовній заяві, а саме, протиправність дій відповідача та наявність причинно-наслідкового зв’язку між проведенням періодичних оглядів, пов’язаних з технічним обслуговуванням приміщення ПФ “Інтерком” та засміченням каналізації і спричиненням ПФ “Інтерком” збитків.

Слід зазначити, що у договорі про сумісне обслуговування та використання будинку і прибудинкової території не встановлено для відповідача певної періодичності оглядів чи виконання робіт, пов’язаних з технічним обслуговуванням саме в приміщенні ПФ “Інтерком”. Також не узгоджений з відповідачем та не підтвердженим належними доказами є і розрахунок збитків. У страховому акті вказано, що розмір шкоди розрахований вибірковою калькуляцією(госпзасобом).

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи те, що позивач не надав доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 4895,31грн. збитків, відшкодованих позивачем ПФ “Інтерком”.

Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до статті 49 ГПК України, слід віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №1», м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 27.09.2006р. у справі № 9/197/06 скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Металург»,            м. Запоріжжя на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №1», м. Запоріжжя 51грн. – державного мита за розгляд справи у Запорізькому апеляційному господарському суді.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Запорізької області