ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.08.2007
Справа №2-23/163-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді ІщенкоГ.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників:

від позивача – Єльцов В.В. – старший державний податковий інспектор, дов. № 44/10-0 від 25.05.2007р.

від відповідача – Іщенко Р.А. – представник, дов. від 09.08.2007р.

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Сімферополі, (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. М.Залки, 1/9),

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Схід», (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Козлова, 45),

про стягнення 108801,00грн.

встановив:

Державна податкова інспекція у м. Сімферополі звернулась до господарського суду АР Крим із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Схід» про сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 108801,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються у встановлені законодавством строки податкові зобов’язання, визначені у податковому повідомленні – рішенні, що виставлене за порушення вимог податкового законодавства.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що інспекцією зазначене податкове повідомлення – рішення прийнято на підставі акту документальної перевірки, яку проведено із застосуванням непрямих методів визначення суми податкових зобов’язань, тоді як рішення про використання такого методу приймається лише у судовому порядку. Крім того, визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 108801,00грн., податковим органом провадилось відповідно до приписів «Методики визначення сум податкових зобов’язань за непрямими методами», яка на час прийняття рішення втратила чинність. Водночас, відповідач зауважив, що інспекцією до товариства застосований штраф більш як 50 відсотків від суми податкового зобов’язання, що в свою чергу, є порушенням вимог статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Ухвалою господарського суду АР Крим від 24.11.2005р. провадження у справі зупинено для проведення судово-бухгалтерської експертизи.

01.06.2006р. у господарський суд АР Крим  надійшли копії матеріалів справи без висновку експерта у зв’язку з ненадходженням від відповідача усіх необхідних матеріалів для проведення дослідження.

06.06.2006р. провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні 31.08.2006р. позивач уточнив позовні вимоги, просить прийняти рішення про сплату відповідачем податкового зобов’язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні №/0 від 05.01.2005р. у сумі 108801,00грн. та стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Схід» податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 108801,00грн. (у т.ч. 67476,00 грн. – основний платіж, 41325,00грн.- штрафні санкції), визначене у вищевказаному податковому повідомленні рішенні.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 31.08.2006 року провадження у справі зупинено, призначено судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут обліку та аудиту».

01.11.2006р. у господарський суд надійшли копії матеріалів справи та лист експертної установи про неможливість надання експертного висновку.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 01.11.2006р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 20.11.2006р. провадження у справі зупинено, призначено судово-бухгалтерську експертизу проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут обліку та аудиту».

15.02.2007р. у господарський суд АР Крим надійшли копії матеріалів справи без висновку експерта у зв’язку з ненадходженням усіх необхідних документів від відповідача для проведення дослідження.

05.03.2007р. провадження у справі поновлено.

Під час розгляду справи, в судовому засіданні 22.03.2007р. представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства. Крім того, позивач просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Схід» податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 108801,00грн.

Враховуючи приписи пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», яким встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, суд задовольнив клопотання сторін щодо подальшого розгляду справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази, судом встановлено  наступне.

Виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради АР Крим від 23.02.1998р. відповідач зареєстрований як юридична особа, (том 1, аркуш справи 83), та є платником податків, зборів та обов’язкових платежів.

З урахуванням висновку управління податкового аудиту та валютного контролю про доцільність застосування непрямих методів при проведенні документальної перевірки  Відкритого акціонерного товариства «Схід» за період 2001-2002р., 24.11.2004р. начальником Державної податкової інспекції у м. Сімферополі прийнято рішення №16/23-8 про застосування при проведенні перевірки товариства непрямих методів визначення податкових зобов’язань з податку на прибуток та податку на додану вартість за період 2001-2002роки.

Згідно пункту 4.3.1 пункту 4.3 статі 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», якщо контролюючий орган не може самостійно визначити суму податкового зобов'язання   платника податків, у  зв'язку  з невстановленням фактичного місцезнаходження підприємства чи його відокремлених підрозділів, місцезнаходження фізичної особи або ухиленням  платника податків чи його посадових осіб від надання відомостей, передбачених законодавством, а також якщо  неможливо визначити суму податкових зобов'язань у зв'язку з неведенням платником податків податкового обліку або відсутністю визначених законодавством первинних документів, сума податкових зобов'язань платника податків може бути визначена за  непрямим методом.

У розумінні Методики визначення сум податкових зобов’язань за непрямими методами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2002р. №697,  непрямими методами визначення сум податкових зобов’язань платників податків є визначення сум їх податкових зобов’язань за оцінкою витрат платника податків, приросту його активів, кількості осіб, які перебивають з ним у відносинах найму, а також за оцінкою інших елементів податкових баз, які приймаються для розрахунку податкового зобов’язання щодо конкретного податку, збору (обов’язкового платежу) відповідно до закону. При цьому оцінка елементів податкових баз здійснюється за допомогою інформації, одержаної з джерел інших, ніж звітність або первинні документи.

31.12.2004р. Державною податковою інспекцією у м. Сімферополі проведено комплексну документальну перевірку додержання Відкритим акціонерним товариством «Схід» вимог податкового та валютного законодавства.

В ході перевірки виявлені порушення вимог пункту 7.4.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», зокрема встановлено заниження податкових зобов’язань з податку на додану вартість у 2002 році в сумі 82650,00грн. та завищення податкового зобов’язання із зазначеного податку в розмірі 15176грн.

Результати перевірки знайшли відображення в акті №248/23-08 від 31.12.2004р.

За порушення податкового законодавства, на підставі акту перевірки №248/23-08 від 31.12.2004р. відносно відповідача прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 від 05.01.2005р. про визначення суми податкового зобов’язання в розмірі 108801,00грн., у тому числі основний платіж  - 67476,00грн., штрафні санкції – 41325,00грн.

Зазначене рішення отримано відповідачем, про що свідчить відмітка на ньому, (аркуш справи 8).

У зв’язку з пропуском строку для подачі скарги, що передбачений пунктом 5.2.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами», листом від 29.03.2005р. №8340/10/25-0, Державна податкова інспекція у м. Сімферополі повідомила відповідача, що скарга не підлягає розгляду органами державної податкової служби та подальшому адміністративному оскарженню.

Так, згідно пункту 5.2.4 статі 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами», день закінчення   процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового  зобов'язання  платника податків.

Станом на день розгляду справи, відповідачем податкове повідомлення рішення  №/0 від 05.01.2005р. не оскаржене, податкове зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 108801,00грн. не сплачено.

Згідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому  згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002р. №429, зазначено, що факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень.

Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту  виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 69, 70, 86 Кодексу адміністративного судочинства України судом приймається акт перевірки №248/23-08 від 31.12.2004р. як доказ встановлення факту порушення відповідачем вимог Закону України «Про податок на додану вартість», що в свою чергу є підставою для задоволення вимог податкового органу.

Доводи відповідача щодо втрати чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2002р. №697 про затвердження Методики визначення сум податкових зобов’язань за непрямими методами та неправомірності, у зв’язку із цим, її застосування при проведенні перевірки спростовуються наступним.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії.

При визначенні суми податкових зобов’язань товариства, податковий орган керувався приписами Методики визначення сум податкових зобов’язань за непрямими методами, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2002р. №697. Зазначену Методику застосовано на підставі пункту 4.3.3 пункту 4.3 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в редакції, що діяла як на момент проведення перевірки так і на момент винесення податкового повідомлення – рішення.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» пункт 4.3.3 статті 4 Закону України №2181 викладений у новій редакції, приписи якого, зокрема, передбачають що Методика визначення суми податкових зобов’язань за непрямими методами затверджується законом і є загальною для всіх платників податків. Зазначений закон набрав чинності 12.01.2005р., тобто вже після прийняття податкового повідомлення рішення №/0 від 05.01.2005р.

Твердження Відкритого акціонерного товариства «Схід»  щодо застосування інспекцією штрафу більш як 50 відсотків від суми податкового зобов’язання, не приймаються судом до уваги, оскільки перевіркою встановлений факт порушення вимог пункту 7.4.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме заниження податкових зобов’язань з податку на додану вартість у 2002 році в сумі 82650,00грн., а штрафні санкції, застосовані у порядку пункту 17.1.3 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в розмірі 41325,00грн. становлять саме 50 відсотків від заниженої суми податкового зобов’язання. (82650,00 х 50% =41325,00)

Водночас, судом приймається до уваги факт ненадання саме відповідачем будь-яких витребуваних експертом документів, необхідних для проведення експертних досліджень, які неодноразово призначались саме за клопотанням відповідача, (том 1, аркуш справи 99, 113).

Відповідно до пункту 4.3.5 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами», рішення про сплату податкових зобов'язань приймається у судовому порядку за поданням  керівника (його  заступника) відповідного податкового органу.

Згідно статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» однією із задач органів податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, повною і своєчасною сплатою до бюджетів податків і зборів.

Пунктом 11 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» встановлено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку і розмірах, встановлених законами України.

Фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо посилення правового захисту громадян та запровадження механізмів в реалізації конституційних прав громадян на підприємницьку діяльність, особисту недоторканність, безпеку, повагу до гідності особи, правову допомогу, захист».

За таких обставин справи, вимоги позивача про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Схід» заборгованості в сумі 108801,00грн. є обґрунтованими, такими що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вступна і резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 14 серпня  2007  року.

У повному обсязі постанову складено 20 серпня 2007 року.

На підставі викладено, керуючись статтями 94, 158-161, пунктом 4 частини 2 статті 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Схід», (адреса: 95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Козлова, 45; відомості про банківські реквізити у справі відсутні, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 05502539) у доход Державного бюджету м. Сімферополя (рахунок 0002, код платежу 14010100, банк одержувача: УДК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 22301854) податкове зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 108801,00грн., у тому числі 67476,00 грн. – основний платіж, 41325,00грн.- штрафні санкції.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.