ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

09 жовтня 2007 р.           Справа 15/287-07

за позовом   дочірнього підприємства  «Навчально-методичний центр професійно-

технічної  освіти у Вінницькій області ТОВ «Подільський регіон»,

м. Вінниця

до                 Відділу освіти Чечельницької районної державної адміністрації,

смт. Чечельник

про               стягнення 3929 грн. 86 коп..

Суддя      В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т. Поліщук, за участю представників:

від позивача       -  А. Бачинська в.о. директора;

відповідач          -  не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відділу освіти Чечельницької районної державної адміністрації   заборгованості за надані послуги в розмірі 3929 грн. 86 коп..

В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги в частині стягнення боргу та пені, про що подав відповідну заяву № 129-1 від 12.09.2007р., в якій просить стягнути з відповідача 2581  грн.  41 коп. основного боргу та  210 грн. 12 коп. пені.

Позов із заявою  мотивовано тим, що 16.01.2004р. між  дочірнім підприємством «Навчально-методичний центр професійно-технічної освіти у Вінницькій області»ТОВ «Подільський регіон»та відділом освіти Чечельницької районної державної адміністрації  укладено договір № 05-192, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов’язання  по  забезпеченню, видачі та обліку документів про освіту, а відповідач прийняти  та оплатити послуги та товар відповідно до  виставлених рахунків.  Свої зобов’язання за договором позивач виконав  видавши відповідачу документи про освіту в кількості 603 штук, проте відповідач не розрахувався за послуги по збору та обробці інформації.

Відповідач у відзиві за № 893 від 03.10.2007р. заперечує проти позову з тих підстав, що 15.10.2003р. позивачу було перераховано 2601 грн. згідно рахунку № 719 від 08.10.2003р.  відповідно до договору № 14-Р від 01.09.2003р.. З 7 червня по 1 липня 2004 року згідно накладних були видані документи про освіту в кількості 578 шт. на суму 2601 грн.. В період  за 2003-2006р.р. претензій з боку позивача ні в усній ні в письмовій формі не надходили, а тому відповідач вважає, що вимоги є безпідставними та просить відмовити в задоволенні позову. Також надає акт перевірки  використання коштів бюджету від 14.05.2004р. Контрольно-ревізійного відділу в Бершадському та Чечельницькому районі, який  свідчить про відсутність зі сторони відповідача  порушень будь-яких порушень.

До суду надійшов відзив  по позов б/н. та дати Навчально-методичного центру професійно-технічної освіти у Вінницькій області в якому центр заперечує проти позову  та просить відмовити в його задоволенні  в зв’язку з тим, що з його боку вимоги договору виконані в повному обсязі.

Вказаний відзив судом не може братись до уваги, оскільки він поданий особою яка не є стороною у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, оцінивши наявні докази, судом  встановлено наступне.

16.01.2004р. між сторонами був укладений договір № 05-192, згідно якого позивач взяв на себе зобов’язання по забезпеченню, видачі та обліку відповідачу  документів про освіту для середніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладів І-ІІ, ІІІ-ІV рівнів акредитації та навчальних закладів  різної форми власності, а також учнівських та студентських квитків, а відповідач прийняти готові документи та оплатити їх вартість відповідно до п. 3 цього договору. На виконання умов договору, в період з 07.06.2004р. по 01.07.2004р. позивач видав документи про освіту (атестати, дипломи  кваліфікованого працівника та свідоцтва про присвоєння робітничої кваліфікації) в кількості 603 штук.  Відповідач в частині оплати за документи про освіту умови договору виконав в повному обсязі, а щодо оплати послуг по збору та обробці інформації виконав лише частково, чим порушив п. 3.2 договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником відносин,  один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заперечення відповідача  та твердження  про те, що він 15.10.2003р.  перерахував на рахунок позивача 2601 грн. відповідно до договору № 14-Р від 01.09.2003р. не можуть слугувати  доказом в даній справі, оскільки   предметом спору є заборгованість за договором № 05-192 від 16.01.2004р.,  тобто на момент перерахування зазначених коштів у відповідача не було зобов’язання перед позивачем за договором № 05-192.  Що стосується акту перевірки КРВ у Бершадському та Чечельницькому районах то слід зазначити , що перевірка проводилась в період з 01.01.2002р. по 01.04.2004р., тоді як документи про освіту позивачем видавались в період з червня по липень 2004 року, а отже перевіркою не охоплено період виконання договору № 05-192.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення основної  суми  заборгованості в розмірі 2581 грн.  41 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення пені в сумі 210 грн. 12 коп. за період з 14.07.2004р. по 13.01.2005р., суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а отже позивачем пропущено строк на стягнення вказаної суми.

Згідно ст.  43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи обставини справи, зважаючи, що відповідач не надав суду доказів  виконання зобов’язань за договором, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з розподілом судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись  ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відділу освіти Чечельницької районної державної адміністрації (вул. Леніна, 31,  смт. Чечельник, Вінницька область, р/р 1899 ГУДКУ Вінницької області,  МФО 802015, код 02141288) на користь дочірнього підприємства «Навчально-методичний центр професійно-технічної освіти у Вінницькій області ТОВ «Подільський регіон»( вул.. Михайличенко, 8, м. Вінниця, р/р в ВФ ВАТ «Кредит промбанк», МФО 302623, код 32603692) 2581 грн.  41 коп. боргу; 67 грн. витрат зі сплати державного мита та 77 грн. 51 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В  стягненні 210 грн. 12 коп.   пені відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          Копію рішення направити сторонам.

Рішення оформлено та підписано 11.10.2007р.

Суддя                                             Матвійчук В.В.