ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.                                                            Справа № 52/199-07

вх. № 5585/4-52

Суддя господарського суду Білоусова Я.О.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;

першого  відповідача - Калініченко О.В. за дорученням №010-01/7183 від 19.12.2005 року;

другого відповідача- не з"явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Надежда", с. Караван

до  1.ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" м. Харків;2. ТОВ "Укрспецруда", м. Харків;

про припинення правовідносин поруки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить припинити правовідношення за договором поруки № 6806Р4 від 13.03.2006р. між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "Надежда". Підставою поданого позову визначив збільшення обсягу його відповідальності внаслідок укладення між відповідачами  додаткової угоди 27.03.2006 року до договору №6806К24 (для відновлюваної кредитної лінії).

Представник позивача у судове засідання не з”явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином

Представник першого відповідача в судовому засіданні проти висунутих позовних вимог заперечує, з підстав наведених у запереченнях проти позову (вх.№12047). Вважає що обсяг відповідальності позивача внаслідок укладення додаткової угоди 27.03.2006 року, між ним та другим відповідачем не збільшився. Також посилається на факти встановлені рішенням господарського суду Харківської області та постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі №11/462-06.

Другий відповідач в судове засідання свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 22.05.2007 року суд попередив сторони про те, що у разі неявки сторони в судове засідання суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов’язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд вислухавши представника першого відповідача розглянувши матеріали справи в їх сукупності встановив.

09.03.2006 року між ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України” (банк) та ТОВ „Укрспецруда” (позичальник) був укладений договір №6806К24 (для відновлюваної кредитної лінії). Відповідно до пунктів 3.1.,3.2. цього договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 2000000грн. строком до 29.12.2006 року, кінцевий термін погашення кредиту 29.12.2006 року, відсоткова ставка за кредитом: на рівні облікової ставки НБУ +9,5%, але не нижче 19,0% річних. Розмір пені за прострочення позичальником платежів за угодою: подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у  період за який сплачується пеня. Відповідно до умов пункту 3.5.1. строк сплати відсотків за користування кредитом встановлений з 1 по 7 число кожного місяця за попередній місяць. Відповідно до пункту 4.1.1. договору кредиту, плата за управління кредитом  та позичкового рахунку в розмірі зазначеному в пункту 3.2. цієї угоди підлягає сплаті щомісяця до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим.

13.03.2006 року між ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України” (банк), ТОВ „Надежда” (поручитель) та ТОВ „Укрспецруда” (позичальник)  був укладений договір поруки №6806Р4. Відповідно до пункту 3.1. цього договору Поручитель зобов”язується перед банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов”язання (зобов”язання позичальника, передбачені кредитним договором  №№6806К24 від 09.03.2006 року, щодо відшкодування сум кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх витрат, пов”язаних з наданням та обслуговуванням кредиту), а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення в т.ч. суму кредиту, відсотки, пеню за несвоєчасне виконання зобов”язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов”язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов”язання.

27.03.2006 року між ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України” та ТОВ „Укрспецруда” була підписана додаткова угода №6806К24-1 до кредитної угоди №6806К24 від 09.03.2006 року. Відповідно до умов цієї додаткової угоди пункт 3.5.1. договору кредиту було змінено та встановлено строк для сплати процентів, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця за поточний місяць. Згідно умов додаткової угоди пункт 4.1.1. договору кредиту було змінено та встановлено строк  сплати суми плати за управління кредитом, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця за поточний місяць.

Відповідно до пунктів 3.5.3., 4.2., кредитного договору в редакції додаткової угоди, у разі порушення строку сплати процентів  та порушення строків сплати плат за кредитом, позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.03.2007 року по справі №11/462-06, за позовом ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України” до ТОВ „Укрспецруда” та ТОВ „Надежда”  стягнуто солідарно з відповідачів 2012355,55грн. заборгованості за кредитною  угодою №6806К24 від 09.03.2006 року. Наведеним рішенням суду також встановлено, що укладаючи додаткові угоди до кредитноїї угоди позивач та перший відповідач змінили період нарахування процентів, порядок нарахування процентів та строки сплати процентів. Проте розмір процентів не змінився. В зв"язку з чим обсяг відповідальності поручителя не збільшився, а залишився у тому ж розмірі, який і був передбачений кредитною угодою. Наведену обставину також було підтверджено постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 року, по наведеній справі.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до частин 1,2 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов”язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов”язання боржником. Порукою може забезпечуватися зобов”язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов”язання, а також у разі зміни зобов”язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно частин 1,2 статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов”язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов”язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором  або законом.

Пунктом 3.2. договору поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов”язань по кредитному договору банк  має право вимагати цього зобов"язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників.

Відповідно до умов договору поруки №6806Р4 від 13.03.2006 року обсяг відповідальності поручителя встановлений  пунктом 3.1. цього договору згідно якого Поручитель зобов”язується перед банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов”язання (зобов”язання позичальника, передбачені кредитним договором  №№6806К24 від 09.03.2006 року, щодо відшкодування сум кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх витрат, пов”язаних з наданням та обслуговуванням кредиту), а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення в т.ч. суму кредиту, відсотки, пеню за несвоєчасне виконання зобов”язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов”язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов”язання.

З огляду на викладене,  суд вважає, що укладена між відповідачами  27.03.2006 року додаткова угода №6806К24-1 до кредитної угоди не збільшила обсяг відповідальності поручителя , а залишила у тому ж обсязі, який і був передбачений договором поруки.

З огляду на викладене суд вважає вимоги заявленого позову необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6,8,19,124,129 Конституції України, статтями 1,12,33,34,35,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

19.06.2007 року

Суддя                                                                                            Білоусова Я.О.

справа №52/199-07