ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2007                                                                                   Справа № 41/93-07(6/124(20/253)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

суддів: Чохи Л.В., Швець В.В.

при секретарі судового засідання: Ролдугіній Н. В.

за участю представників сторін:

від відповідача: Рибаєв О.А., довіреність №4/81  від 02.01.07,  представник;

від відповідача представник у судове засідання не з’явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", на рішення господарського суду Дніпропетровської  області  від  03.04.07р.  у справі № 41/93-07(6/124(20/253)

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Кривбасрудоремонт", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 178 530 грн. 41 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми  боргу –112168,46 грн., інфляційних витрат –33029,77 грн., 3 % річних –23095,77 грн., пені –10263,41 грн., всього –178530,41 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2007 року (суддя Орєшкіна Е.В) позовні вимоги задоволені частково - стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" –50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг на користь Відкритого акціонерного товариства „Кривбасрудремонт” суму боргу –112168,46 (сто дванадцять тисяч сто шістдесят вісім грн. 46 коп.), інфляційні витрати –33029,77 грн., 3 % річних –23095,77 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 1682,94 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –111,24 грн. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Позивач в судове засідання не забезпечив явку повноважного представника, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Матеріали справи містять достатню кількість доказів для прийняття рішення, в зв’язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та прийняте рішення господарського суду, суд вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені матеріали справи,  правильно встановлені фактичні обставини справи, їм дана належна правова  оцінка. Висновки суду відповідають приписам закону та  ґрунтуються на доказах, залучених до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, між позивачем –Відкритим акціонерним товариством „Кривбасрудремонт” та відповідачем –Відкритим акціонерним товариством „Північний гірничо-збагачувальний комбінат” було укладено договір підряду № 803 від 08.05.02 року. Відповідно до умов договору, а саме п. 1.1. було передбачено що замовник (відповідач у справі) доручає, а підрядник (позивач у справі) приймає на себе обов’язки по виконанню відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та доданого графіку робіт по капітальному ремонту технологічного устаткування (ЦПО-2). На виконання умов договору позивачем виконано відповідачу підрядні роботи на загальну суму 223173,07 грн., що підтверджено актами приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню, копії яких додані до позовної заяви.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється замовником на підставі оформленого сторонами акту їх здачі-приймання на протязі 30 днів з моменту пред’явлення підрядником платіжних документів. На підставі актів виконаних робіт позивачем відповідачу буди пред’явлені платіжні вимоги № 77, 88/6, 89/6, 92/06, 339.

Позивач посилається на частковий розрахунок відповідача за виконані ним роботи, до стягнення ним пред’явлений борг в розмірі 112168,46 грн.

Сторонами не подано доказів сплати відповідачем виконаних позивачем робіт в повному обсязі.

Оскільки, відповідач на момент розгляду справи частково розрахувався за виконані позивачем роботи, заборгованість за договором  складає 112168,46 грн.

Правовідносини, згідно договору підряду № 803 від 08.05.02 року, між сторонами виникли в травні 2002 року. Зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. На теперішній час права та обов’язки між сторонами продовжують існувати, оскільки відповідачем не здійснена оплата в повному обсязі виконаних позивачем робіт. Тобто, при вирішенні спору необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу України. Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 837 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами підрядних відносин,  в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті виконаних позивачем робіт з капітального ремонту технологічного устаткування.

За змістом  статті 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, дія яких поширюється на спірні взаємовідносини, зобов’язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що він не отримував платіжних доручень від позивача спростовується матеріалами справи та діями самого відповідача, який частково оплативши виконані роботи, посилався саме на ті платіжні доручення, отримання яких він заперечує.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області  від 04.01.05 року відносно ВАТ „Північний гірничо-збагачувальний комбінат” порушено провадження у справі про банкрутство № Б15/1/05.

У відповідності до п. 1 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” № 784-XIV від 30.06.1999 року, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

На момент розгляду справи оголошення про порушення справи про банкрутство у відношенні відповідача в офіційному друкованому органі не опубліковано, позивач не є кредитором Відкритого акціонерного товариства „Північний гірничо-збагачувальний комбінат” в межах справи про банкрутство відповідача, тому суд має у встановленому Господарським процесуальним кодексом порядку вирішувати спір по суті за правилами позовного провадження до публікації в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство.

Пунктом 5.2. договору сторонами узгоджено, що за порушення термінів платежів за виконані роботи, передбачених п. 3.2. договору, замовник сплачує підряднику неустойку у розмірі 0,05 % за кожний день прострочення, яка обчислюється від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який сплачується неустойка.

Нарахована позивачем сума пені складає 10263,41 грн. Господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність  правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, на підставі  положень ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” № 784-ХІV від 30.06.1999 року, де визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується   неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Оскільки  індекс інфляції та 3% річних не відносяться  до господарських санкцій, колегія суддів погоджується з висновками суду стосовно задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального  кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов правильного  висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог, так як вони відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, нормам матеріального права, а доводи апеляційної скарги  висновки суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Кривий Ріг слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від  03.04.07р.  у справі № 41/93-07(6/124(20/253) –без змін.

Керуючись ст. 103-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Кривий Ріг - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 03.04.07р. у справі № 41/93-07(6/124(20/253) – залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена  у місячний  строк  в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

О. В. Чус

Суддя

Л. В. Чоха

Суддя
В. В. Швець