СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 жовтня 2007 року
Справа № 2-13/5210-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився, прокурор міста Євпаторії,

позивача: не з'явився, Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища

відповідача: не з'явився, Кримська республіканська установа "Дитячий клінічний санаторій "Чайка",

третьої особи:  не з'явився, казенне підприємство "Південекогеоцентр",

розглянувши апеляційну скаргу Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Жукова А.І.) від 10 липня 2007 року у справі №2-13/5210-2007

за позовом           прокурора міста Євпаторії (вул. Гоголя, 5/8,Євпаторія,97400)

в інтересах держави в особі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища (вул. Кечкеметська, 198,Сімферополь,95022)

до           Кримської республіканської установи "Дитячий клінічний санаторій "Чайка" (вул. Алея Дружби, 61,Євпаторія,97400)

третя особа:  казенне підприємство "Південекогеоцентр" (вул. Беспалова, 47,Сімферополь,95017)

про стягнення 124055,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Євпаторії в інтересах держави в особі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Республіканського дитячого клінічного санаторію „Чайка”, за участю третьої особи –казенного підприємства „Південекогеоцентр”  про стягнення  збитків, спричинених порушенням природоохоронного законодавства, в сумі 124055,83 грн..

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 травня 2007 року у порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України здійснено заміну Республіканського дитячого клінічного санаторію „Чайка” на його правонаступника - Кримську республіканську установу  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 липня 2007  року у справі № 2-13/5210-2007 (суддя Жукова А.І.)  у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення,  яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної  скарги Республіканського комітету Автономної Республіки Крим обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Так, за твердженням Республіканського комітету Автономної Республіки Крим, поза увагою місцевого господарського суду залишилося те, що відповідач, який є спеціальним водокористувачем, в порушення вимог статті 49 Водного кодексу України, в період з 18 серпня 2005 року по 19 травня 2006 року здійснював самовільний забір мінеральних термальних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

Також, як твердить апелянт, суд не надав належної правової оцінки тому факту, що відповідач, знаючи про відсутність у нього дозволу на спеціальне водокористування та знаючи про необхідність його отримання, не прийняв заходів для отриманого дозволу.

У судове засідання, призначене на 16 жовтня 2007 року, прокурор та представники сторін не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином  рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідно до частини 2 статті 101 Господарського-процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся  представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статей 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

На території Кримської республіканської установи „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” знаходиться свердловина № 10, яка дає на вилив термальну воду середньої мінералізації.

Кримською республіканською установою „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” одержана ліцензія Державного комітету України по геології і використанню  надр за реєстраційним номером № 1838 від 14 квітня 1999 року на видобування (експлуатацію) підземних мінеральних термальних вод на ділянці Євпаторійського родовища, де розташована вищевказана свердловина.

Як спецводокористувач Кримська республіканська установа „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” одержала Дозвіл Республіканського комітету Автономної Республіки Крим по екології і природним ресурсам на спеціальне водокористування серії УКР-КРИ № 153 від 08 вересня 2004 року терміном дії до 01 серпня 2005 року.

Наступний дозвіл на спеціальне водокористування був одержаний Кримською республіканською установою „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” 20 березня 2006 року терміном дії до 01 березня 2011 року.

19 травня 2006 року позивачем –Республіканським комітетом Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища була проведена перевірка Кримської республіканської установи „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” з питань дотримання природоохоронного законодавства в частині використання  гідромінеральних ресурсів, про що складено акт від 19 травня 2006 року.

За наслідками перевірки було  встановлено порушення Кримською республіканською установою „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” водного законодавства, що виразилося  у самовільному  заборі мінеральної термальної води (технологічний скид) у період з 08 серпня 2005 року по 19 березня 2006 року в розмірі 16511 м.куб., самовільному скиді до акваторії Чорного моря у період з 18 серпня 2005 року по 19 березня 2006 року в об’ємі 29011 м.куб., наднормативному скиді в акваторію Чорного моря за цей період в об’ємі 1001 м.куб, про що складено акт від 19 травня 2006 року.

На підставі акту перевірки та відповідно  до вимог Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі  внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству 29.12.2001 за № 290, позивачем здійснено розрахунок збитків, які склали 123832, 5 грн. Сума збитків за скид зворотних вод склала 111,89 грн., а за всіма порушеннями –124055, 83 грн.

Зазначене з’явилось підставою для звернення прокурора міста Євпаторії до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про стягнення з Кримської республіканської установи „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” збитків, спричинених порушенням природоохоронного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення  виходячи з наступного.

Статтею 46 Водного кодексу України встановлено два  види водокористування: загальне та спеціальне.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Згідно з вимогами статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування є платним.

Отже, спеціальне водокористування здійснюється, якщо:

-          або здійснюється забір води ,використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об’єкти;

-           або забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи, що 01 серпня  2005 року закінчився термін, вказаний в Дозволі на спеціальне водокористування від 08 вересня 2004 року, 01 серпня 2005 року Кримська республіканська установа  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” була припинена подача термально-мінеральної води на бальнеологічні цілі ,свердловина була переведена в режим самовиливу, а засувки технологічних трубопроводів подачі термально-мінеральної води у водогрязелікарню санаторію закрити і опломбовані свинцевою пломбою ТО 5, що підтверджується актом  Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  від 01 серпня 2005 року. Даний факт знайшов своє підтвердження і під час перевірки дотримання  природоохоронного законодавства, проведеної в період з 24 по 25 листопаду 2005 року Державною Азово-Чорноморською екологічною інспекцією, в акті якої відображено, що на момент перевірки вода зі свердловини поступає в глибоководний водовипуск без використання, на підставі чого Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  наказано забір гідротермальної мінеральної води з свердловини для потреб санаторію здійснювати лише після оформлення дозволу на спец водокористування і отримання матеріалів ГДС.

Фактично, забір  та скидання мінеральних вод Кримською республіканською установою  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  був обумовлений технологічними особливостями свердловини № 10. Так, згідно Технічному проекту мінерального і морського водопостачання санаторію „Чайка” 1981 року „вода із свердловини без використання більше  3,0 л/с цілодобово скидається в море”.  Проектом був прийнятий наступний режим роботи свердловини: „термальна вода з свердловини подається в проміжну місткість протягом роботи водолікарні з потрібною  витратою на виливі 20,4 м.куб./год. Після закінчення роботи водолікарні  здійснюється постійне скидання термальної води в море з приблизною витратою приблизно 3,0 л/с. Такий режим роботи свердловини є вимушеним.”

Даний факт підтверджується також паспортом артезіанської свердловини № 6243 санаторію „Чайка”, в якому при описі експлуатаційних показників свердловини наголошено, що термальна вода з свердловини поступає самовиливом.

Перелік наведеного свідчить про те, що Кримською республіканською установою  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  не здійснювалося використання води, яке визначено статтею 1 Водного кодексу України як процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту  та інших потреб. Так, технологічне скидання  Кримською республіканською установою  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  мінеральних вод було обумовлено специфікою роботи свердловини, а у виробництві, з метою отримання продукції, тощо, ці мінеральні води у період з 18 серпня 2005 року по 19 березня 2006 року не використовувалися.

Відсутні усі необхідні ознаки і другого типу спеціального водокористування. Так, судова колегія погоджується з доводами відповідача, що  мінеральні води, які самовиливом виходять  зі свердловини, неможливо розцінювати як зворотні води.

Законодавче визначення зворотних вод міститься в статті 1 Водного кодексу України, якою визначено, що  вода зворотна  - це вода, яка повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки  кругообігу воді в його природні ланки у вигляді  стічної, шахтної, кар’єрної  чи дренажної води.

Як зазначалося вище, мінеральні води зі свердловини Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  в період з 18 серпня 2005 року по 19 березня 2006 року до господарської ланки взагалі не надходили, а отже не є зворотними водами.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи відповідача, про те, що Кримською республіканською установою  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  спеціальне водокористування в період з 18 серпня 2005 року по 19 березня 2006 року, в розумінні статті 48 Водного кодексу України, а також  скид зворотних вод  не здійснювалось.

Посилання позивача на невжиття Кримською республіканською установою  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” заходів щодо отримання відповідного дозволу  на спеціальне водокористування на думку судової колегії є безпідставним, оскільки матеріали справи містять докази неможливості своєчасного отримання відповідного дозволу по незалежним від відповідача підставам.

Так, між Кримською республіканською установою  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка” та Українським науково-дослідним інститутом екологічних проблем 17 січня 2005 року укладено договір № 2.9-454 на створення науково-технічної продукції, згідно з яким інститут зобов’язався розробити проект норм ГДС нормованих речовин із стічними водами підприємства-водокористувача - Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”. Календарний план робіт за даним договором, погоджений сторонами в додатку до договору № 2, передбачає оформлення проекту, супровід узгодження і затвердження розроблений норм ГДС до 20 липня 2005 року, тобто в межах терміну  дії дозволу на спеціальне водокористування. Проте дозвіл в цей термін погоджено не було. Кримська республіканська установа  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  була вимушена звернутися до начальника Державної  Азово-чорноморської екологічної інспекції з проханням про продовження дії дозволу на спец водокористування, що підтверджується листом Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  № 385 від 18 серпня 2005 року.

Таким чином, судова колегія погоджується з доводами відповідача про те, що дозвіл на спеціальне водокористування не був своєчасно оформлений з незалежних від Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції, при цьому господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких до нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Підстави  господарсько-правової відповідальності визначені статтею 218 Господарського кодексу України.

Так,  у відповідності до зазначених правових норм, підставою господарсько-правової відповідальності учасника  господарських відносин  є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. При цьому , учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким  чином,  для притянення особи  до господарсько-правової відповідальності необхідна наявність усіх елементів господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки суб’єкта господарювання; 2) наявність шкідливих наслідків; 3) причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; 4) вина правопорушника.

Вищенаведене свідчить про відсутність необхідних умов для притягнення Кримської республіканської установи  „Дитячий клінічний санаторій „Чайка”  до відповідальності за порушення законодавства про охорону та раціональне використання природних ресурсів, у зв’язку з чим підстав для задоволення позову немає.

Перелік викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з дослідженням всіх  обставин у справі, у зв’язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 101, 102, 80 частина 1 пункт 1-1, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106   Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу  Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища  на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10  липня 2007 року  залишити без задоволення.

2.   Рішення  господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 липня  2007 року у справі № 2-13/5210-2007  залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді