ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2007 року                                                                                   Справа № 17/265

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів:             Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

позивача –Луганська Т.Є., юрисконсульт, дов. № 14 від 01.01.2005р.;

відповідача –Дерюга-Сурус О.М., дов. № б/н від 19.09.2007р.;

ДВС –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.129, т.1);

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” м.Павлоград Дніпропетровської області

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007 року

у справі № 17/265

за позовом  малого приватного підприємства “АТП-2”, Луганська область, м.Первомайськ

до державного відкритого акціонерного товариства шахти “Благодатна” відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград

за участю Державної виконавчої служби в м.Павлограді, м.Павлоград

про  стягнення 225 620 грн. 74 коп.

За згодою представників сторін, присутніх у судовому засіданні, було оголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р. (суддя Кеся Н.Б.) по справі № 17/265 за позовом малого приватного підприємства “АТП-2”, Луганська область, м.Первомайськ, (далі –МПП “АТП-2”) до  державного відкритого акціонерного товариства шахти “Благодатна” відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград (далі –ДВАТ шахти “Благодатна” ВАТ “Павлоградвугілля”), за участю Державної виконавчої служби в м.Павлограді (далі –ДВС у м.Павлограді) про стягнення 225 620 грн. 74 коп., за заявою відповідача про визнання наказу від 24.12.2002р. таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні заяви ВАТ “Паловградвугілля” було відмовлено.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області мотивовано п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ст..64 Закону України “Про судоустрій України”, п.8 ч.1 ст.34 Закону України “Про виконавче провадження”, ст..115 ГПК України, Законом України “Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини”, обов’язковістю виконання судових рішень на території України, відсутністю правових підстав для задоволення заяви відповідача.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області, її оскаржує в апеляційному порядку відповідач по справі –ВАТ “Павлоградвугілля” м.Павлоград, посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків, викладених в ухвалі господарського суду, матеріалам, обставинам справи, зокрема:

- господарським судом не взято до уваги, що вимоги позивача, підтверджені рішенням господарського суду від 11.12.2002р. по цій справі є конкурсними, тобто такими, які виникли до порушення провадження по справі про банкрутство;

- господарським судом порушено вимоги ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, оскільки зазначеною нормою встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів не заявлені або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх погашення є погашеними, а відповідно до ч.15 ст.11 вищезазначеного закону це є правом кредитора, який у випадку його не реалізації, незалежно від того, якими документами це правом підтверджено, тягне правові наслідки, передбачені ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”;

- господарським судом не взято до уваги те, що Законами України, що приймаються Верховною Радою відповідно до її повноважень, передбачених ст..85 Конституції України, встановлено право стягувача відмовитися від стягнення з боржника, у тому числі грошового боргу за рішеннями суду; тобто, норми, викладені у статтях 85 і 129 Конституції України, ст..64 Закону України “Про судоустрій” не виключають можливості застосування правових механізмів з припинення правовідносин з виконання грошових вимог, визначених у статтях 14 та 17 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст..598 ЦК України, у разі реалізації стягувачем свого права щодо відмови від отримання виконання за рішенням суду шляхом невиконання стягувачем певних дій щодо підтвердження своїх вимог до боржника в прядку, визначеному Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, наслідком реалізації яких є припинення правовідносин з виконання рішення суду;

- наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняло МПП “АТП-2” від обов’язку звернення з заявою про визнання його грошових вимог до боржника у разі небажання кредитора відмовитися від стягнення за рішенням суду;

- господарським судом порушено ч.1 ст.598 ЦК України, відповідно до якої зобов’язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; тобто, мається на увазі припинення зобов’язань відповідача перед позивачем згідно з ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги скаржник просив Дніпропетровський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р. по справі № 17/265, прийняти постанову, якою вимоги відповідача задовольнити в повному обсязі, визнати наказ господарського суду від 24.12.2002р. по цій справі таким, що не підлягає виконанню.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач –МПП “АТП-2” м.Первомайськ Луганської області, проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на відповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.104 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

Рішенням суду від 11.12.2002 року по даній справі стягнуто з  Державного відкритого акціонерного товариства шахта “Благодатна” дочірнього підприємства Державної холдингової компанії “Павлоградвугілля”, в подальшому заміненому на його правонаступника ЗАТ „Павлоградвугілля”, м. Павлоград, Дніпропетровської області, 51400 (р/рахунок 153 в Павлоградському відділенні Промінвестбанку, МФО 305556, код ЗКПО 00178382) на користь Малого приватного підприємство АТП –2, вул. Бахмутського, 20А, м. Первомайськ, Луганської області, 93200 (р/рахунок 860 в Первомайському б/в ЛЦО ПІБ, м. Первомайськ, МФО 304308, код ОКПО 20179024) суми

156 454 грн. 46 коп. основного боргу;

53 829 грн. 51 коп. інфляційних витрат;

13 527 грн. 95 коп. 3% річних;

1700 грн. 00 коп. державного мита;

118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.34, т.1).

На виконання рішення суду 24.12.2002 року видано відповідний наказ (а.с.35, т.1).

Ухвалою суду від 24.01.2005 року здійснено процесуальне правонаступництво та замінено боржника по справі - Відкритого акціонерного товариства "Державна холдінгова компанія “Павлоградвугілля” на правонаступника - Відкрите акціонерне товариство  “Павлоградвугілля” (а.с.45, 78-83, т.1).

Відкрите акціонерне товариство  “Павлоградвугілля” (далі - боржник) звернулося до суду з заявою про визнання виконавчого документа –наказу від 24.12.2002 року таким, що не підлягає виконанню (а.с.51-54, т.1).

В обґрунтування заяви боржник посилався на те, що мале приватне підприємство АТП–2 (далі - стягувач) після оголошення і оприлюднення в засобах масової інформації про банкрутство боржника, у місячний термін не заявив грошових вимог до боржника, що на підставі Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та статті 598 Цивільного Кодексу України тягне погашення вимог позивача за рішенням суду по справі № 17/265. У зв’язку з викладеним наказ суду від 24.12.2002 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню на підставі ч.4 ст.117 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2007р. по цій справі вищевказану заяву ВАТ “Павлоградвугілля” було прийнято до розгляду (а.с.50, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2005року господарським судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про порушення провадження у справі № Б26/7/05 про банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля” і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 24.09.2005року у газеті „Урядовий кур’єр” № 1282 оприлюднено оголошення про порушення справи № 26/7/05 про банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля” і зазначено про передбачений ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” строк для заявлення конкурсними кредиторами вимог до боржника (а.с.65, т.1; докази публікації (ксерокопія) залучено до матеріалів справи).

Стягувач по даній справі не подав  у місячний строк  з дня опублікування оголошення про банкрутство письмову  заяву з вимогами до боржника.

Докази, спростовуючи зазначені обставини відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України не надавались позивачем судам обох інстанцій при розгляді справи, відсутні.

31.07.2006р. по справі № Б26/7/05 було прийнято господарським судом ухвалу, відповідно до якої було затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ “Павлоградвугілля” (а.с.66-74, т.1).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006р. по справі № Б26/7/05 було затверджено мирову угоду, провадження по справі було припинено (ксерокопію зазначеної ухвали залучено до матеріалів справи). Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006р. по справі № Б26/7/05 набрала законної сили, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. зазначену ухвалу було залишено без змін; в касаційному порядку ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. по справі № Б26/7/05 не було змінено чи скасовано.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким  чином,  зобов'язання  Відкритого  акціонерного  товариства     “Павлоградвугілля”   повністю припинились відповідно до вимог статті 14 Закону  України   “Про   відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його банкрутом”, тобто у відповідності до вимог закону.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуальною кодексу України, у разі якщо наказ було видано помилково або якщо  обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню.

Доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі не приймаються в силу наступного.

Вимоги позивача до відповідача у справі виникли до дня порушення господарським судом Дніпропетровської області справи про банкрутство ВАТ “Південний ГЗК”.

Відповідно до чинного законодавства наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняло першого відповідача від обов’язку звернення до суду з заявою про визнання його вимог до позивача.

Крім цього, слід зазначити, що за правилами ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними  принципами міжнародного права.

Тоді як питання погашення вимог конкурсних кредиторів у порядку ст.14 вищевказаного Закону є основоположним в процедурі банкрутства, а недотримання цього порядку  зводить нанівець дію закону про банкрутство та реалізацію свого права як кредитора з боку стягувачів, а також завідомо ставить стягувача, який не звернувся з вимогами згідно приписів і порядку, визначеного згаданим законом, у більш вигідне положення від тих кредиторів, які дотрималися вимоги законодавства про банкрутство.

Вищевказане підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 02.10.2007р. по справі № 6/73, яка є остаточною та оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р. по справі № 17/265 –скасувати; апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” м.Павлоград Дніпропетровської області –задовольнити.

Заяву відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” м.Павлоград Дніпропетровської області від 19.03.2007р. по справі № 17/265 –задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002р. по справі № 17/265, виданий на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2002р. по цій справі.

Головуючий                                                                                                    О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               О.В. Джихур

О.М.Лисенко