ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

29.05.2007
Справа №2-15/6226-2007

За позовом Управління ПФУ в Ленінському районі АР Крим, (98200 АР Крим смт. Леніно, вул. Трудова, 2)

До Дитячого оздоровчого центру – Сонячний,(98230 АР Крим Ленінський район, с. Пісочне)

Про стягнення 8717, 62 грн.

Суддя І. А. Іщенко

представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача –  не з’явився

Обставини справи: Управління ПФУ в Ленінському районі звернулося до господарського суду з позовом до Дитячого оздоровчого центру – Сонячний про стягнення 8717, 62 грн. заборгованості по внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, вимоги ухвали суду не виконав.

22.05.2007 р. від нього надійшла заява про припинення провадження по справі на підставі п. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцією.

Розглянувши|розгледівши| матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В :

Позивачем з дійсній справі є Управління ПФУ в Ленінському районі АР Крим.

Відповідно до листа Вищого господарського суду України 07.02.2006 N 01-8/301 „Про деякі питання, пов’язані із розмежуванням компетенції господарських і адміністративних судів” відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 N 121/2001 (121/2001), Пенсійний фонд України (далі — Пенсійний фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (z0442-02), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 N 8-2 (z0441-02) (далі — Положення про управління Пенсійного фонду), управління у районах, містах і районах у містах (далі — Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду (z0442-02) Управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Управління у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб’єкти владних повноважень.

За змістом статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (1058-15) саме територіальним органам Пенсійного фонду надано право приймати рішення про сплату простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

Звернувся до господарського суду АР Крим  з позовом про стягнення заборгованості по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 8717,62 грн.   на підставі статей 1, 2, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизації державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно з пунктом 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у перший та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких дано Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень, а також спори за зверненням суб’єкту владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пункт 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначає поняття справи адміністративної юрисдикції (далі — адміністративна справа) —  це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частині 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкт владних повноважень – орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт  при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.3 Положення про управління Пенсійного фонду (z0442-02) Управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний спір за предметною ознакою та за суб’єктним складом не підвідомчий господарському суду, а є справою суду адміністративної юрисдикції, а тому провадження у справі підлягає припиненню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний спір за своїм правовим змістом не є господарським і, відповідно не підвідомчий господарському суду, а є справою суду адміністративної юрисдикції, а тому провадження у справі підлягає припиненню.

Відповідно до пункту 1 статті 80 Господарськього процесуальнго кодексу України, суд припиняє провадження по справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

УХВАЛИВ :

Провадження у справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.