Господарський суд    Чернігівської  області
м.Чернігів,пр.Миру,20                                                                         Тел.7-99-18
РІШЕННЯ

15.10.07.                                                                                 Справа  № 15/161(10/178).

Позивач- Станція швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, м. Чернігів, вул. Любецька, 26.

Відповідач –Комунальне підприємство „Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради, м. Чернігів, вул. Жабинського, 15.

Про стягнення  45 279,89 грн.             Суддя                          Федоренко Ю.В.

Представники  сторін:

Від позивача-  Калініна О.В., дов. від 29.09.06.

Від відповідача- Богаєвська І.В.ёдов. від 12.03.07.

С У Т Ь   С П О Р У:

Рішення прийняте після перерви, яку оголошено на підставі ст. 77 ГПК України.

Заявлено позов про стягнення з відповідача в порядку регресу 45 279,89 грн., які сплачені працівнику позивача лікарю Коржикову П.М. на відшкодування шкоди, заподіяною здоров”ю останнього в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача.

Після порушення провадження у справі позивачем зменшено розмір позовних вимог до 42 556,90 грн. Заява про зменшення позовних вимог відповідає вимогам закону, не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому прийнята судом.

Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що позивачем не передано передбачені законом документи відносно страхових виплат Коржикову П.М. Фонду соціального страхування від нещасних випадків який і повинен відшкодовувати вказану шкоду, питання про відшкодування виплат у регресному порядку може розглядатись тільки в межах, визначених законом „Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Додаткові підстави заперечення позову відповідачем надані в письмових поясненнях від 03.10.07.

Причиною спору по справі стало питання про наявність у позивача права зворотної вимоги ( регресу ) до відповідача, з вини якого сталась дорожньо - транспортна пригода, за здійсненими позивачем виплатами потерпілому.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

У відповідності з рішенням арбітражного суду Чернігівської області від 23.04.99 по справі № 6/283 за позовом Чернігівської міської станції швидкої допомоги до Державного комунального підприємства „Чернігівводоканал” 25.02.94 автомобіль швидкої медичної допомоги, в якому знаходився лікар Коржиков П.М., рухаючись по вул. Войкова наїхав на відкритий люк водопровідного колодязя, який не закрили працівники відповідача після проведення ремонтних робіт і не встановили відповідні дорожні знаки. В результаті дорожньо-транспортної пригоди Коржикову П.М. заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дорожно-транспортна пригода трапилась з вини  відповідача, що підтверджується довідкою ДАІ.

Згідно з статутом відповідача Комунальне підприємство „Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради є правонаступником Державного комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства „Чернігівводоканал”.

Частиною 2 ст. 35 ГПК України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішеннями Деснянського райсуду м. Чернігова від 28.09.05 та Апеляційного суду Чернігівської області від 30.05.06 по справі № 22-349/2006 встановлено факт безстрокового встановлення 2 групи інвалідності Коржикову П.М. внаслідок трудового каліцтва під час праці у позивача, втрата професійної працездатності складає 70%.

Відповідно до судових рішень з позивача стягнуто на користь Коржикова П.М. наступні суми: 490,14 грн. відшкодування витрат на лікування ( рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 15.03.05 ); 316,12 грн. витрат на лікування ( рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 14.04.05 ); 344,64 грн. витрат на лікування ( рішення Деснянського райсуду від 09.02.06 ); 20 490 грн. втраченого заробітку за період з 01.09.02 по 01.09.05 та по 1163 грн. щомісячного страхового відшкодування починаючи з 01.09.05 пожиттєво з виплатами через касу підприємства ( рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 28.09.05, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30.05.06 ).

Стягнення вказаних коштів з позивача на користь потерпілого Кожикова П.М. підтверджується копіями платіжних доручень № 513 від 12.12.05 на суму 806,26 грн., № 2451 від 15.08.06 на суму 12 782 грн., № 2664 від 04.09.06 на суму 1 162 грн., № 3133 від 09.10.06 на суму 1 162 грн., оригіналом платіжної вимоги від 05.06.06 на суму 22395,63 грн., копіями платіжних відомостей за серпень 2006 р., за період з листопада 06 р. по  березень 07 р. про сплату Коржикову  1162 грн. щомісячного страхового відшкодування, копіями постанов Державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження в зв”язку з реальним виконанням рішення від 23.06.06 на суму 344,64 грн.,  від 23.06.06 на суму 20490 грн.,  від 10.01.06 на суму 490,14 грн., постановою про відкриття виконавчого провадження № 747/3/5 від 08.08.06, розпорядженням ДВС Новозаводського району м. Чернігова від 08.08.06 № 747/3/5.

Преамбулою Закону України „Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.99 № 1105 ( далі –Закон № 1105 ) передбачено, що він визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов”язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Фінансування стягнутих на користь потерпілого коштів у відповідності з вказаним Законом № 1105 здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а тому дія Цивільного кодексу України не поширюється на вказані правовідносини з державного соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався із заявами до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові в 2001, 2002 та 2005 р. з заявами про прийняття особової справи Коржикова П.М. для здійснення страхових виплат і останнім листом Фонду від 17.02.05 позивачу було повернуто особову справу потерпілого до її повного укомплектування.

Відповідно до частини 2 п. 2 ст. 7 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.01 № 2272 ( далі –Закон № 2272 ) потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Отже, позивача, як страхувальник за загальнообов”язковим державним соціальним страхуванням, не має права зворотної вимоги ( регресу ) до винної особи за виплаченими потерпілому страховими виплатами.

Сплачені потерпілому кошти зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання відповідно до вимог ч. 2 п. 2 ст. 7 Закону № 2272.

На підставі викладеного у позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 44,49,82 - 85 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                              Ю.В.Федоренко

15.10.07