ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01.10.07р.

Справа № А12/179-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі

м. Дніпропетровська

до  Державного відкритого акціонерного товариства "Дніпродіпрошахт",

м.Дніпропетровськ

про стягнення 108 292 грн. 02 коп.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі-пом. судді Конєва С.О.

Представники сторін:

Від позивача Шпак О.О. довіреність № 2658/01-42 від 09.07.2007р.

Від відповідача Усачова Л.Г. довіреність № 01-ок/9-4 від 15.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 108 292 грн. 02 коп., що становить  заборгованість по виплаченим пенсіям науковим працівникам відповідно до ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність”.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003р. встановлено, що у випадку, якщо особа має право на отримання пенсій відповідно до Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” № 1977 від 13.12.1991р. призначається одна пенсія за вибором. При цьому, різниця між розміром пенсії на який має право особа відповідно до Закону № 1977 та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону 1058 фінансується за рахунок коштів направлених із джерел, визначених Законом № 1977, тобто з коштів фонду оплати праці підприємства. Так, у відповідача на підприємстві працювали 78 громадян, які у даний час отримують пенсію згідно ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність”. Відповідно до Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних  підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів Ш-ІУ рівнів акредитації затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. № 324 державні та не бюджетні підприємства і організації щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду кошти для виплати різниці у розмірі пенсії, призначеної в минулих та поточних роках. Протягом 2006 року та з січня по квітень 2007р. відповідач повинен був згідно повідомлень позивача  перерахувати кошти для виплати пенсій відповідно до ст. 24 Закону № 1977 на загальну суму 108 292 грн. 02 коп у зв’язку з чим у відповідача виникла заборгованість на вказану суму, яка відповідачем не сплачена. В додаткових поясненнях  позивач вказує на те,  що   борг  наявний за  період з 2000-2003р.р. в сумі 67015 грн. 85 коп. у зв’язку з   перериванням строку позовної давності у відповідності зі ст. 264 ЦК України, оскільки позивач  03.08.2001р., 17.10.2001р., 20.06.2003р., 19.12.2005р. звертався до суду з позовними заявами щодо частини позовних вимог, які були повернуті судом  згідно ст. 63 ГПК України у зв’язку з чим вважає, що строки позовної давності щодо позовних вимог, що є предметом даного процесу не застосовуються.  Борг по виплатам Піріч Г.М. в сумі 1001 грн. 20 коп. та гр. Заярській Н.М. в сумі 1 302 грн. 46 коп.  нарахований у відповідності до ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” за втрату годувальника, яка призначається непрацездатним членам сім’ї померлого (науково-педагогічного) працівника (годувальника), які були на утриманні померлого.

Представник відповідача в судовому засіданні та у  запереченнях на позов проти позову заперечує, просить відмовити позивачеві в позові посилаючись на те,  що за повідомленнями позивача та згідно акту звірки  станом на 01.05.2007р.  нараховано до сплати за 2006р. –168710 грн. 45 коп. за  2007р. ( за 4 місяці) –41 277 грн. 16 коп. Відповідачем фактично перераховано 170015 грн. та станом на 01.05.2007р. борг становив 38 972 грн. 51 коп., який станом на 01.08.2007р. сплачений повністю за платіжним  дорученням  № 652 від 07.06.2007р.  та за платіжним дорученням № 942 від 30.07.2007р. У кожному платіжному дорученні відповідач вказує призначення платежів, а тому вважає, що помилки при зарахуванні коштів не могло бути. Представник відповідача вважає, що позивачем не вказано на підставі чого слід стягнути з відповідача заборгованість по різниці виплат, які виникли по іншим районам міста та у м. Горлівка. Крім  того, вважає, що позивач не мав права включати до сплати пенсії Піріч Г.М. та Заярської Н.М., які призначені згідно ст. 37 Закону України „Про пенсійне забезпечення” –пенсії в разі втрати годувальника, статтями 4, 24 „Про наукову  і науково-технічну  діяльність” визнається тільки розмір пенсії в разі втрати годувальника, однак не надається статусу наукового працівника членам сім’ї померлого.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 01.10.2007р.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши  представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах здійснює облік платників страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, збирання та акумулювання в районах страхових внесків та інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду. Управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами вимог законодавства про державне соціальне страхування стосовно пенсійного забезпечення, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003р. передбачено, що у випадку, якщо особа має право на отримання пенсій відповідно до Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” та Закону України „ Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, то призначається одна пенсія за вибором.

Статтею 24  Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” встановлено, що різниця між сумою  пенсії призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право  науковий працівник, фінансується  для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів Ш-ІУ рівнів акредитації –за рахунок коштів цих  установ, організацій та закладів.

Відповідно до Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів Ш-ІУ рівнів акредитації згідно  із Законом України  „Про наукову і науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 24.03.2004р. №  324 розмір витрат на виплату різниці у розмірі пенсії, що підлягають фінансуванню за рахунок державних не бюджетних підприємств і організацій, визначається в розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20  січня поточного року та протягом 10 днів після призначення пенсій  згідно із Законом України „Про наукову та науково-технічну діяльність” про що надсилаються  повідомлення відповідному підприємству, організації. Державні не бюджетні  підприємства і організації щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду кошти  для виплати різниці у розмірі пенсії, призначеної в минулих та поточному роках.

Вивчивши надані документи та аналізуючи їх з наданими поясненнями представників сторін в сукупності, суд  приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню  частково в сумі  стягнення виплаченої позивачем доплати  гр. Піріч Г.М. в сумі 1001 грн. 20 коп. і гр. Заярській  Н.М. в сумі  1302 грн. 46 коп., в частині стягнення боргу в сумі 38 972 грн. 51 коп. провадження у справі  закрити, а в частині  стягнення 67015 грн. 85 коп. слід  відмовити, виходячи з наступного.

Позивач   просить стягнути заборгованість згідно направлених  позивачем на адресу  відповідача  повідомлень  та акту звірки  розрахунків   за  2000 –2007р., довідки – розрахунку станом на 01.05.2007р. загальна сума  якої  склала 108292 грн. 02 коп.

Згідно зазначених вище повідомлень та акту звірки позивачем включено як заборгованість   по доплатах , виплачених позивачем гр. Піріч Г.М. у розмірі 1001 грн. 20 коп. і гр. Заярській Н.М. в сумі 1302 грн. 46 коп. відповідно до  ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність”.

За ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” пенсія у разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім’ї померлого наукового (науково-педагогічного) працівника (годувальника), які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. До непрацездатних членів сім’ї померлого наукового (науково-педагогічного) працівника належать особи, зазначені в ст. 36 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Таким чином, посилання відповідача на те, що гр. Піріч Г.М. і гр. Заярська Н.М.,  виплачені  позивачем доплати в сумах 1001 грн. 20 коп. та 1302 грн. 46 коп. безпідставно, оскільки вони не є науковими працівниками не можуть бути прийняті  судом до уваги, так як дані виплати передбачені ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” та в цій частині позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 2000-2003р.р. в сумі 67015 грн. 85 коп., то в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України  загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 264 ЦК України  передбачено, що позовна  давність переривається у разі пред’явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується.

Як  видно з наданих документів, а саме:  копії ухвал суду від  13.08.2001р., 19.10.2001р., 07.07.2003р.  позивач звертався до господарського суду з позовними про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 751 грн. 99 коп., 1109 грн. 77 коп., 43 722 грн. 77 коп. та дані позови були повернуті позивачеві господарським судом  без розгляду згідно вимог ст. 63 ГПК України  у зв’язку з чим строк позовної давності дійсно переривався.

Позивач звернувся з позовними вимогами до суду у червні 2007р. про що свідчить відмітка суду на позовній заяві про прийняття позовної заяви господарським судом. Тобто,   з урахуванням  переривання  строку позовної давності, позивач   також пропустив строк позовної давності  щодо стягнення боргу за період з 2000-2003р.  в сумі 67015 грн. 85 коп., так як у відповідності з вимогами ст. 264 ЦК України цей строк сплинув ще в  серпні 2004р., жовтні 2004р. та  в  липні 2006р. відповідно.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України  сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови  у позові.

Позивач не надав суду доказів поважності пропуску строку позовної давності з урахуванням ст. ст. 264, 267 ЦК України.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач заперечує проти стягнення  суми за період з 2000-2003р.  у розмірі  67015 грн. 85 коп., то в цій частині позовних вимог слід відмовити  у зв’язку зі спливом строку позовної давності та виходячи з того, що позивач не надав суду клопотання про поновлення строку позовної давності з поважних причин.

Посилання відповідача на те, що у зв’язку з перериванням строку перебігу позовної давності  до даних позовних вимог строк позовної давності не застосовується спростовується  вищенаведеними нормами статті 264 ЦК України за якою перебіг строку  позовної давності після його переривання  починається заново

З довідки-розрахунку суми  боргу за період з 2006р. по січень-квітень 2007р. станом на 01.05.2007р.  видно, що заборгованість відповідача перед позивачем  відповідно до Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” складає 38972 грн. 51 коп.

Дана сума заборгованості  станом на 01.05.2007р. у розмірі 38972 грн. 51 коп. відповідачем сплачена у  ході судового розгляду цієї справи, що підтверджується копіями платіжних доручень № 652 від 07.06.2007р.  на суму 30 000 грн. та № 942 від 30.07.2007р. на суму 8 972 грн. 51 коп.

Отже, враховуючи сплату  відповідачем вказаної вище суми боргу у розмірі 38 972 грн. 51 коп.,  то в цій частині позовних вимог провадження у справі слід закрити  у  зв’язку зі сплатою даної суми  на підставі  ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись  ст.ст. 257, 264, 267 ЦК України, ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність”, ст.ст. 94, 157, 160, 161, 162, 163,  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства „Дніпродіпрошахт” (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Миронова, 15, р/р № 281 в ЦВ „Промінвестбанк”, МФО 305437, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, 9, р/р № 3176 Ощадного банку, МФО 305482, ) –заборгованість  по виплачених  позивачем пенсіях гр. Піріч Г.М. і гр. Заярській Н.М.  в сумі  2303 грн. 66 коп. (дві тисячі триста три грн. 66 коп.), про що видати виконавчий лист відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

В  частині стягнення заборгованості в сумі 38 972 грн. 51 коп. провадження у справі закрити.

В частині стягнення 67015 грн. 85 коп.  – відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.В. Жукова

Постанова підписана  08.10 .2007р. відповідно до ст. 160 КАСУ.