ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2007 р.
справа № 20-7/230

За позовом:          Відкритого акціонерного товариства

„Енергетична компанія „Севастопольенерго”

(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідача:          Комунального підприємства „Байдарские ворота”

(99805, м. Севастополь, с. Орлине, вул. Тюкова, 60-А)

(99805, м. Севастополь, с. Тилове, вул. Севастопольська, 3)

третя особа,          Орлинівську сільку Раду

яка не заявляє          (99805, м. Севастополь, с. Орлине, вул. Тюкова, 42)

самостійних вимог

на предмет спору на

стороні позивача:

про          стягнення заборгованості за електричну енергію в сумі 2136,28 грн., з яких: 2064,66 грн. –борг за активне споживання електричної енергії, 60,90 грн. –пеня, 10,72 грн. - 3 % річних,

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - Філатова Л.Б., юрисконсульт юридичного відділу, довіреність № 210/0/2-06 від 04.01.2007;

від відповідача:          - не з'явився;

від третьої особи:          - не з'явився.

Суть спору:

31.07.2007 (вх.№1932) Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Комунального підприємства „Байдарские ворота” про стягнення заборгованості за електричну енергію в сумі 2136,28 грн., з яких: 2064,66 грн. –борг за активне споживання електричної енергії, 60,90 грн. –пеня, 10,72 грн. - 3 % річних, з посиланням на Договір № 1204л від 02.01.2004, статті 174, 193, 275-277 Господарського кодексу України, статті 526, 610, 611, 624, 625, 655 Цивільного кодексу України  (арк. с. 3-4).

Ухвалою суду від 06.08.2007 порушено провадження у справі (арк.с.1-2).

Ухвалою суду від 15.08.2007 в порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орлинівську сільку Раду (арк.с.29-30).

Відповідач явку уповноважених представників в судові засідання 15.08.2007, 19.09.2007, 01.10.2007 засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 06.08.2007, 15.08.2007, 19.09.2007 не виконав, витребуваних документів та доказів, письмового відзиву на позовні вимоги не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений по адресі реєстрації та адресі, зазначеній в позовній заяві належним чином та своєчасно, про причини неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив.

На адресу суду повернулись ухвали суду з поміткою установи пошти: „за зазначеною адресою адресат відсутній” (арк.с.31-34, 39-42, 46-49).

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві (п. 3.6. Рекомендацій Вищого господарського суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” зі змінами та доповненням).

Ухвали суду направлялись по поштовій та юридичній адресі відповідача.

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, тому що позивачем надані докази, що підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, та які в повній мірі характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

02.01.2004 між Відкритим акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (Постачальник) та Комунальним підприємством „Байдарські ворота” (Споживач) укладено договір № 1204 на поставку електричної енергії, згідно з яким Постачальник поставляє електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатків до нього (арк.с. 8-18).

Пунктом 8.1. Договору розрахунковий період встановлено період з 20 календарного числа попереднього місяця до такого ж календарного числа поточного місяця. Розрахунки за спожиту електроенергію здійснюються виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використовування Постачальника в уповноваженому банку.

Згідно з пунктами 8.3., 8.4. Договору, Споживач щомісячно 20 числа надає Постачальнику звіт про об’єми поставленої електроенергії за розрахунковий період за формою, передбаченою Додатковм № 6 „Звіт про обсяги поставки електроенергії за розрахунковий період”. У випадку, якщо дата надання звіту приходиться на вихідний або святковий день, звіт надається  протягом першого робочого дня після встановленої дати.

Якщо Постачальник не отримав в зазначений строк дані про обсяги спожитої   Споживачем електроенергії, визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється по середньодобовому обсягу споживання за попередній розрахунковий період.

Споживач здійснює оплату спожитої електроенергії плановими платежами в таких відношеннях:

-          до 30 числа розрахункового місяця –40 % від договірної величини електроспоживання;

-          до 10 числа розрахункового місяця –40 % від договірної величини електроспоживання;

-          до 20 числа розрахункового місяця –30 % від договірної величини електроспоживання.

Строк кінцевого розрахунку –25 число календарного місяця.

Споживач самостійно розраховує суму планового платежу шляхом множення діючого в розрахунковому періоді рівня тарифу на об’єм електроенергії, заявленого на поточний розрахунковий період з урахуванням відсотка планового платежу.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору, за невиконання строків платежів, передбачених пунктами 2.2.4., 2.2.5 цього Договору, зазначених в Додатку „Порядок розрахунків”, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення. Пеня нараховується з дати кінцевого розрахунку, зазначеної в Додатку № 6 „Звіт про обсяги поставки електроенергії за розрахунковий період”. Сума пені нараховується Споживачу до дня ліквідації заборгованості та включається до платіжної вимоги окремою строчкою.

07.12.2005 згідно наряду-Акту прийому № 3552 споживачу –відповідачу встановлено лічильник заводський № 160603,  знято лічильник заводський № 399327 (арк.с.20).

27.10.2006 рішенням Орлинівської сільської Ради ХХІV скликання ХVІІ сесії № 4  „Про скасування рішення 7 сесії Орлинівської сільської Ради 23 скликання від 10.11.1998 № 7/35 „Про передачу об’єктів (будинку побуту, бані, ділянки РБУ) до ДКП „Байдарские ворота” скасовано рішення 7 сесії Орлинівської сільської Ради 23 скликання від 10.11.1998 № 7/35 „Про передачу об’єктів (будинку побуту, бані, ділянки РБУ) до ДКП „Байдарские ворота”, зобов’язано адміністрацію ДКП „Байдарские ворота” передати будівлю „Будинку побуту” до комунальної власності Орлиніської сільської Ради (арк.с.21).

10.01.2007 Актом передачі приміщення „Будинок побуту” з балансу відповідача зафіксовані показники лічильника № 160603, що склали 035894. Акт затверджено директором КП „Байдарские ворота” (арк.с.55-56).

15.01.2007 Додатковою угодою про включення нової точки обліку –Додатком до Договору № 265 доповнено об’єктом: Будинок побуту (м. Севастополь, с. Орлине, вул. Тюкова, 60-А) (арк.с.22).

Дані про електроспоживання відповідача станом на 20.11.2006 містяться в Акті використання електричної енергії (арк.с.63).

При передачі об’єкту „Будинок побуту” з балансу КП „Байдарские ворота” на баланс Орлинівської міської ради була встановлена заборгованість по оплаті спожитої енергії за період з 20.12.2006 по 10.01.2007 , що підтверджується виставленим відповідачу рахунком № 11068 від 02.03.2007 на суму 2064,66 грн., який до теперішнього часу не оплачений (арк.с.19, 21, 22, 55-56).

11.06.2007 позивачем виставлений рахунок № 27887 відповідачу  про сплату пені в сумі 60,90 грн. за 76 днів  (арк.с.23).

11.06.2007 позивачем виставлений рахунок № 27891 відповідачу  про сплату 3% річних в сумі 10,72 грн. за 76 днів (арк.с.24).

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за період з 20.12.2006 по 11.06.2007 складає 2136,28 грн. (арк.с.25).

Заборгованість також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, від підписання якого відповідач ухилився  (арк.с.53-54).

Факт споживання відповідачем електричної енергії підтверджується Актом про використання електричної енергії (арк.с.63).

Спір виник у зв’язку з тим, що відповідач не оплатив спожиту ним електричну енергію в період до передачі об’єкту по акту Орлинівській сільській Раді 10.01.2007.

Правовідносини регулюються статтями 525, 526, 610, 611, 625, 714 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 275-277 Господарського кодексу України.

Відповідно до статей 275-277 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Аналогічні положення містяться в статті 714 Цивільного кодексу України.

Абоненти користуються енергією з додержанням Правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України,  господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтями 625 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в справі, письмового відзиву і заперечень, контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості не надав, від проведення звірки взаєморозрахунків ухилився, про що позивачем надані докази (арк.с.53-54).

Дії відповідача свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, направлені на ухилення від відповідальності за невиконання зобов’язань по Договору.

Таким чином, на час прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за спожиту електроенергію складає за даними позивача 2064,66 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Сума 3% річних складає 10,72 грн., сума пені складає 60,90 грн., які підлягають стягненню повністю.

При викладених обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 2136,28 грн., з яких: заборгованість за спожиту електроенергію за період з 20.12.2006 по 11.06.2007 - 2064,66 грн., 3% річних - 10,72 грн., пеня - 60,90 грн.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 610, 611, 625, 714 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 275-277 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 44, 49, 75, 77, 82-85, 90 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Комунального підприємства „Байдарские ворота” (99805, м. Севастополь, с. Орлине, вул. Тюкова, 60-А / 99805, м. Севастополь, с. Тилове, вул. Севастопольська, 3, ідентифікаційний код 30026159, п/р № 85 в УСБ м. Севастополя, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, ідентифікаційний код 05471081) на розподільний рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 в Севастопольському відділенні Ощадбанку № 4548, МФО 324027 заборгованість за спожиту електроенергію  в сумі 2064,66 грн. на п/р № 260073537 в АБ „Перший інвестиційний банк”, м. Київ, , МФО 300506 пеню в сумі 60,90 грн., 3% річних в розмірі 10,72 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                           Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

08.10.2007