ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.07 р.                                                                               Справа № 44/266

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою відкритого акціонерного товариства „Донвуглеводоканал” (представник Казієв Л.С., довіреність 01/03 від 04.01.07 року), до товариства з обмеженою відповідальністю „Дорбуд” (представник Хаджинова Т.І., довіреність від 18.06.07 року) про стягнення суми боргу за надані послуги з урахуванням інфляційних, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у загальному розмірі 1’201 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Донвуглеводоканал” (далі – Виконавець) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Дорбуд”  (далі – Замовник) про стягнення суми боргу 613,95 грн., трьох процентів річних 107,73 грн., інфляційних 171,75 грн. та пені 307,57 грн. за надані послуги з надання автотранспортної техніки та перевезення працівників Замовника автомобільним транспортом. Позовні вимоги Виконавця ґрунтуються на невиконанні Замовником умов договору № 17/06-1 від 17.07.06 року (далі – Договір) щодо оплати наданих послуг.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач вважає заявлену суму боргу 613,95 грн. неправомірною, оскільки зазначена сума 613,93 грн. оплачена 17.07.07 року.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Виконавця до Замовника слід задовольнити (за винятком суми боргу 613,93 грн., по якій провадження припиняється) виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали, які підтверджують волю сторін на встановлення правовідносин, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є складним, подібним до договорів про надання послуг та перевезення правочином, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-928 ЦК України.

Таким чином, в силу статей  901 та 909 ЦК України, а також розділів 1-3 Договору, Виконавець зобов’язався надавати Замовникові послуги щодо надання автотранспортної техніки та перевезення робітників автобусами, а Замовник зобов’язався сплачувати зазначені послуги у визначеному Договором порядку – протягом 3 днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Належність виконання позивачем зобов’язань за Договором підтверджено 25-ма актами виконаних робіт, якими відображено факти здійснення перевезення в період з 24.07.06 року до 29.12.06 року загальною вартістю 47’892,99 грн. Вказані акти підписані обома сторонами та завірені печатками, тому є належною підставою для здійснення оплати.

Право грошової вимоги на загальну суму боргу виникло у позивача згідно норм частини 1 статті 530 ЦК України та пункту 3.3 Договору – 02.01.07 року – по закінченні трьох днів з моменту підписання останнього акту виконаних робіт від 29.12.06 року.

Відповідачем частково, на суму 47’279,04 грн., виконане грошове зобов’язання за Договором (про що свідчать розрахунки позивача, платіжні документи та зміст позову), натомість докази повної оплати боргу за Договором, або докази незгоди відповідача з належністю виконання позивачем зобов’язань – суду не надавалися.

Таким чином, грошове зобов’язання Замовника перед Виконавцем на суму 613,95 грн. на момент подання позову до суду – виконане не було, на порушення статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Втім після подання позову Виконавцем (11.07.07 року) відповідач сплатив частину суму боргу у розмірі 613,93 грн. платіжним дорученням № 882 від 25.07.07 року, що тягне за собою припинення провадження у справі в цій частині в силу пункту 11 частини 1 статті 80 ГПК України.

Прострочення Замовником грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних з простроченої суми, на підставі статті 625 ЦК України. За розрахунком позивача, який перевірено судом у відповідності до методики листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексу інфляції при розгляді судових справ», сума індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми за період 85 днів з моменту виникнення права грошової вимоги 02.01.07 року до 27.03.07 року 171,75 грн. інфляційних та 107,73 грн. річних.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання за умовами пункту 4.3 Договору тягне за собою обов’язок сплати пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що повністю відповідає змісту статей 549-550 ЦК України та статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”. Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 307,57 грн., нарахованої у період 85 днів з моменту виникнення права вимоги 02.01.07 року до 27.03.07 року, а оскільки подібний спосіб нарахування відповідає нормам частини 6 статті 232 ГК України, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими.

Таким чином, причиною виникнення спору є протиправне порушення Замовником умов Договору, а також норм ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів про надання послуг.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.ст.525-526, 549-550, 901-928 ЦК України, ст.ст.231-232 ГК України, ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, п.11 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі за позовом відкритого акціонерного товариства „Донвуглеводоканал” до товариства з обмеженою відповідальністю „Дорбуд” про стягнення суми боргу за надані послуги у розмірі 613,93 грн.

Задовольнити позов відкритого акціонерного товариства „Донвуглеводоканал” до товариства з обмеженою відповідальністю „Дорбуд” про стягнення суми боргу за надані послуги 0,02 грн., з урахуванням інфляційних 171,75 грн., трьох процентів річних 107,73 грн. та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання 307,57 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Дорбуд” на користь відкритого акціонерного товариства „Донвуглеводоканал” заборгованість та санкції 587,07 грн., відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя