ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 липня 2007 р.

№ 2-91/06

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф. Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лабріс"

на рішення

Іванківського районного суду
Київської області від 28.04.2006 (№ справи 2-91/06)

та рішення

апеляційного суду Київської
області від 23.10.2006 (№ справи 22-ц-2217-06 категорії-44)

у справі

Іванківського районного суду
Київської області

за позовом

ОСОБА_1

до:

1.ТОВ "Лабріс";
2.ОСОБА_2; 3.ОСОБА_3

треті особи

1.Державна податкова
адміністрація в Київській області, 2.Державний реєстратор Іванківської
районної державної адміністрації.

про

визнання недійсними установчих
документів

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

про

виключення учасника з товариства

в судовому засіданні взяли участь
представники:

від позивача:

не з'явились

від відповідачів:

1.Солянко А.О.-дов. від
13.12.2005; 2. не з'явились; 3. не з'явились

від 3-тіх осіб:

1.Діанов О.І.-дов.№
11178/Д/10-025 від 13.09.2006 2. не з'явились

ВСТАНОВИВ:

29.12.2006 набрав чинності
Закон  України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів" від 15.12.2006 за № 483-V.

Вказаним Законом віднесено до
підвідомчості господарських судів справи, що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством та його учасником (засновниками,
акціонерами).

Касаційні скарги та рішення суддів
у справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, що подані
до набрання чинності цим Законом, з яких провадження не порушено ( не
відкрито), Верховним судом України передані для розгляду Вищому господарському
суду України.

Рішенням Іванківського районного
суду від 28.04.2006 (№ справи 2-91/06) позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію ТОВ
"Лабріс" та виключено його з Єдиного Державного реєстру підприємств
та організацій України.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 23.10.2006 (№ справи 22-ц-2217-06 категорії-44)  рішення Іванківського районного суду від
28.04.2006 (№ справи 2-91/06)  в частині
відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними установчих
документів ТОВ "Лабріс" скасовано з прийняттям в цій частині нового
рішення, яким визнано недійсним протоколи загальних зборів засновників ТОВ
"Лабріс" № 1 від 07.07.2004, № 2 від 29.11.2004; Статут ТОВ
"Лабріс", зареєстрований Іванківською районною державною
адміністрацією 19.07.2004, реєстраційний номер 1 000001; свідоцтво
№ 13779660 про реєстрацію платника податку на додану вартість, видане
03.12.2004.

В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні
оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної
скарги відмовити.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що 19.07.2004 Іванівською районною державною
адміністрацією зареєстроване ТОВ „Лабріс" за адресою Київська область ,
Іванівський район, село Дитятки, вул. Леніна №1.

Згідно протоколу установчих зборів
ТОВ „Лабріс" від 07.07.2004 товариство створене ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.Учасниками товариства прийнято рішення затвердити статутний фонд та
внески до нього та призначити директором ТОВ - ОСОБА_1 .

Рішенням установчих зборів
учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.11.2004 постановлено звільнити
Думанського з посади директора та обрати на цю посаду ОСОБА_4.

Однак, як встановлено судом,
ОСОБА_1 участі в установчих зборах не приймав, про їх проведення не знав, не
мав наміру брати участь у створенні суб"єкта господарської діяльності ТОВ
„Лабріс", займатися підприємницькою діяльністю, набувати права та брати на
себе обов'язки, що витікають зі створення господарського товариства та зайняття
підприємницькою діяльністю. Внесок до статутного фонду товариства ним не
вносився, реєстраційні документи не оформлялися, Статут товариства  йому не відомий, підписаний та зареєстрований
всупереч його волевиявленню та не відповідав його внутрішній волі. Наміру
створювати правові наслідки, обумовлені цим правочином, позивач не мав.

Суди першої та апеляційної
інстанції дійшли висновку, що ТОВ „Лабріс" створене та зареєстроване в
державному органі реєстрації на підставі неправдивих даних про учасників
товариства, з порушенням вимог ст.ст. 42, 57 Господарського кодексу України
відповідно до яких підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

У засновницькому договорі
засновники зобов'язуються утворити суб'єкт господарювання, визначають порядок
спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна,
порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб'єкта
господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження
нових засновників, інші умови діяльності суб'єкта господарювання, які
передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації
відповідно до закону.

Статтями 202, 203 Цивільного
кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 234 Цивільного кодексу
України, фіктивним є правочин, який вчинений без наміру створення правових
наслідків, які обумовлюються цим правочином.

Як встановлено судами, правочин
вчинений без наміру створення для позивача правових наслідків, отже
підприємницька діяльність  товариства
протиправна, установчий договір про створення і діяльність товариства є фіктивним
правочином, без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що апеляційним судом Київської області дана правильна юридична
оцінка обставинам справи, тому рішення суду відповідає  чинному законодавству України та обставинам
справи і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Рішення від 23.10.2006 апеляційного
суду Київської області ( № 22-ц-2217-06 категорії 44) у справі Іванківського
районного суду Київської області № 2/91-06 залишити без змін.

Справу направити до господарського
суду Київської області.

Головуючий                                                 В.С.
Божок

Судді
Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко