ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" серпня 2007 р.
Справа  № 20/95-07-5726А

За позовом: Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси

до відповідача: Державного підприємства "Науково-дослідний комплекс "Аістон"

про стягнення 546,49 грн.

Суддя

Представники:

Від позивача: Паньків Н.О. дов. №4096/7 від 03.07.2007р.

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 546,49 грн.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси  звернулося до господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Науково-дослідний комплекс „Аістон” заборгованості по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 546,49 грн., посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що нараховані страхові внески за період з березня по квітень 2007р. в сумі 546,49 грн. (за березень 2007 року нараховані страхові внески в сумі 204,16 грн., за квітень 342,33 грн.) відповідачем добровільно не сплачені.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (поштове повідомлення отримав), у судове засідання не з’явився, витребувані ухвалою суду  документи не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи  та давши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступного:

Державне підприємство "Науково-дослідний комплекс „Аістон” зареєстровано в Управлінні ПФУ у Київському районі м. Одеси як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2. п.6. ст. 17  Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03р. страхувальники зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати  в установлені строки та в повному обсязі страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно  до цього Закону.

Відповідно до положень Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України  16.01.04р. за № 64/8663 платники, зазначені в п.п. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції, щомісяця складають у двох примірниках розрахунок  суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції.

Як вбачається із матеріалів справи, Державним підприємством "Науково-дослідний комплекс „Аістон”, відповідно до вимог чинного законодавства, до Управління ПФУ у Київському районі м. Одеси подавалися розрахунки сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з березня по квітень 2007 року, відповідно до яких загальна сума страхових внесків за вказаний період склала 546,49 грн.

П. 6 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03р. N 1058-IV передбачено, що страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом  для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону,  є календарний місяць. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або несплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті  20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно до п.3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03р. N 1058-IV територіальні органи Пенсійного фонду за формою і  у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилаються страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до вищезазначених норм Управлінням ПФУ у Київському районі м. Одеси на адресу відповідача надіслані вимоги про сплату боргу №Ю-229 від 04.05.07р. на суму 204,16 грн., від 05.06.07р. на суму 342,33 грн., які отримані відповідачем, про що свідчать додані до матеріалів справи повідомлення про вручення.

Враховуючи що наявність заборгованості по страховим внескам підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками відповідача за березень- квітень 2007 року, вимогами про сплату боргу, а доказів сплати заборгованості у добровільному порядку або оскарження надісланих вимог про сплату боргу відповідачем у встановленому порядку не надано, позовні вимоги в сумі 546,49 грн. відповідають чинному законодавству, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Враховуючи викладене, підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті державного мита та витрат на ІТЗ судового процесу відсутні.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов Управління Пенсійного фонду України в Київському р-ні м. Одеси  задовольнити.

2.          Стягнути з Державного підприємства "Науково-дослідний комплекс „Аістон” (ідентифікаційний код 24544466, юридична адреса: 65038, м.Одеса, вул.Довга, 39) на користь Управління Пенсійного Фонду України у Київському р-ні м. Одеси (ідентифікаційний код 20990714, юридична адреса: 65121, м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, 4а р/р 95, банк одержувача Одеське обласне управління ВАТ „Державний ощадний банк України” МФО 328845) заборгованість по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 546 /п’ятсот сорок шість/ грн. 49 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасоване, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Щавинська Ю.М.