АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09.07.07
Справа  № 15/331-4818

Львівський апеляційний господарський суд у складі
колегії:

Головуючого - судді                                        Давид
Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк
Г.Т.

Мурської
Х.В.

розглянувши
матеріали апеляційної скарги Тернопільської центральної районної лікарні, за
вих. № 142 від 25.04.2007 року

на
рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.03.2007 року

у справі
№ 15/331-4818 (суддя -Бучинська Г.Б.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства «Тернопільський комбайновий завод», м.
Тернопіль

до відповідача Тернопільської
центральної районної лікарні, м. Тернопіль

про
розірвання договору №524-7-100 від 24.11.1999 року та витребування з
незаконного володіння Тернопільської центральної районної лікарні належне ВАТ
«Тернопільський комбайновий завод»майно загальною вартістю 116 580 грн., що
знаходиться у с. Костантинівка, Тернопільського району, Тернопільської області,
а саме: свинарник, трансформатор, шафа КТП, трактор МТЗ-80, електрокалорифер -2
шт., причіп, картоплекопач, комплект кліток для свиней, свині ІІ групи
вгодованості загальною живою вагою 850 кг.

за участю представників сторін:

від позивача:
Ханас І.О. -представник (довіреність за №92/274 від 23.04.2007 року);

від відповідача: Бісовський
Я.В. -заступник головного лікаря (доручення за №270 від 09.07.2007 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 30.03.2007 р. у справі №15/331-4818 частково
задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Тернопільський комбайновий
завод», м. Тернопіль (надалі -Позивач) до Тернопільської районної лікарні, м.
Тернопіль (надалі -Відповідач) про розірвання договору №524-7-100 від
24.11.1999 року та витребування з незаконного володіння Тернопільської
центральної районної лікарні належне ВАТ «Тернопільський комбайновий
завод»майно загальною вартістю 116 580 грн., що знаходиться у с. Костантинівка,
Тернопільського району, Тернопільської області, а саме: свинарник,
трансформатор, шафа КТП, трактор МТЗ-80, електрокалорифер -2 шт., причіп,
картоплекопач, комплект кліток для свиней, свині ІІ групи вгодованості
загальною живою вагою 850 кг. В частині позовних вимог про розірвання договору
оренди майна №524-7-100 від 24.11.1999 р., укладеного ВАТ «Тернопільський
комбайновий завод»та Тернопільською центральною районною лікарнею провадження у
справі припинено. Зобов'язано Тернопільську центральну лікарню повернути ВАТ «Тернопільський
комбайновий завод» майно загальною вартістю 116 580 грн., що знаходиться у
с.Константинівка, Тернопільського району, Тернопільської області: свинарник,
трансформатор, шафу КТП, трактор МТЗ-80, електрокалорифер -2 шт. причіп,
картоплекопач , комплект кліток для свиней. В решті позову - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
договір оренди №524-7-100 від 24.11.1999 р. укладений на невизначений строк,
припинив свою дію з 30.08.2006 р., оскільки після письмового попередження
Відповідача про розірвання договору минуло три місяці і Відповідачем
(орендодавцем) не виявлено бажання на продовження дії договору оренди, у
зв'язку з цим відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, судом припинено
провадження у справі. Враховуючи п. 4.4. Договору сторони передбачили, що у
разі розірвання договору обов'язком орендаря є повернення орендодавцеві
орендованого майна в належному стані та керуючись ст. 785 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про оренду державного та комунального майна»суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги в частині повернення майна підлягають до
задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально. В частині
повернення свиней ІІ групи вгодованості загальною живою вагою 850 кг. позовні
вимоги є необґрунтованими, відповідно до чого в цій частині позову судом
відмовлено.

Відповідач - Тернопільська
центральна районна лікарня, не погодившись частково з винесеним рішенням подала
апеляційну скаргу ( вих. №142 від 25.04.2007 р.) в якій покликається на те, що
оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального
права, а саме: судом при прийняті рішення не враховано вимоги п. 4.5 Договору
оренди майна від 24.11.1999 р. за № 524-7-100. Оскільки Відповідач („Орендар”)
здійснив ряд заходів щодо покращення стану орендованого майна, що
підтверджується договорами №3 від 16.05.2006 р., №5 від 06.06.2006 р. Крім
цього, скаржник стверджує, що ним для покращення стану обслуговування
орендованого майна, придбано технічний засіб -водонапірну башту вартістю 38 160
грн. Отже, скаржник вважає, що загальна сума вкладених коштів в орендоване
майно становить 63 146 грн., що перевищує, на думку скаржника 50% вартості
переданого майна в оренду.

Вищезазначені положення, на думку
скаржника, є безумовною підставою для скасування п. 4 рішення, яким зобов'язано
Відповідача (скаржника) повернути Позивачу визначене договором майно, і
прийняття в цій частині нового рішення про зобов'язання Позивача компенсувати
Відповідачу вартість вкладених коштів для покращення стану орендованого майна на
загальну суму 63 146 грн.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу від 04.06.2007 р. та його представник в судовому засіданні спростовує
доводи апеляційної скарги з тих мотивів, що Відповідачем в суді першої
інстанції не заявлялись зустрічні вимоги про відшкодування проведених
Відповідачем (орендарем) покращень та ремонтних робіт займаного приміщення.
Крім цього, з урахуванням п. 1 та п. 5 ст. 778 ЦК України, Позивач вважає, що
Відповідач не має права на відшкодування вартості ремонтних робіт, оскільки за наявності
в договорі п. 4.5., який передбачав проведення такого відшкодування, однак не
надавав права Відповідачу проводити таке покращення без згоди Позивача. Отже,
на думку Позивача, Відповідач не вправі вимагати відшкодування вартості
понесених на покращення орендованого майна втрат, оскільки такі не погоджені з
Орендодавцем. Просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін,
а в задоволенні апеляційної скарги Тернопільської районної центральної лікарні
відмовити за безпідставністю.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія
Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про
відповідність рішення Господарського суду Тернопільської області нормам чинного
матеріального та процесуального права, обставинам та матеріалам справи,
виходячи з наступного.

24 листопада 1999 р. ВАТ
«Тернопільський комбайновий завод»та Тернопільською центральною районною
лікарнею укладено договір оренди майна №524-7-100 (а.с.8-11).

У відповідності до п.1 Договору,
визначено, що у відповідності до Закону України «Про оренду державного та
комунального майна» Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач)
приймає в оренду майно підсобного господарства, що знаходиться у с.
Константинівка Тернопільського району Тернопільської області, свинарник,
трансформатор, шафа КТП, трактор МТЗ-80, електрокалорифер -2 шт., причіп,
картоплекопач, комплект кліток для свиней, майно підсобного господарства, яке
знаходиться в Тернопільському районі в с. Константинівка, яке зобов'язується
використовувати для вирощування і відгодівлі поголів'я свиней (п. 1,2
Договору).

Згідно додатку 1 до договору
оренди, яким є розрахунок орендної плати за користування майном підсобного
господарства ВАТ «Тернопільський комбайновий завод», залишкова вартість
основних засобів, що передається в оренду складає 115 475 грн. (а.с.12).

Згідно п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 р., який набрав чинності з
01.01.2004 р. положення даного ЦК України застосовуються до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, що виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після
набрання ним чинності.

У відповідності до п. 9 Перехідних
положень ЦК України, до договорів, що були укладені до 01.01.2004 р. і
продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України,
застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни
або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини сторін виникли на підставі Договору оренди майна №524-7-100 від
24.11.1999 р. до набрання чинності ЦК України, однак продовжують існувати після
набрання ним чинності, а тому до правовідносин що виникли застосовуються норми
ЦК України від 16.01.2003 р. який набрав чинності з 01.01.2004 р.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК
України (ст. 193 ГК України), зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України, що
кореспондується ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець
передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 763 ЦК
України, договір найму, укладається на строк, встановлений договором. Якщо
строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений
строк.

Аналізуючи умови Договору оренди
від 24.11.1999 р., вбачається, що такий укладений на невизначений строк.

Як вбачається з матеріалів справи
підставою для розірвання договору є повідомлення Тернопільської центральної
районної лікарні про припинення договору оренди майна №524-7-100 від 24.11.1999
р. із вимогою повернення до 21.09.2006 р. переданого в оренду майна, що
надіслане Позивачем 22.08.2006 р. за вих. №92/1972 (а.с.14).

Відповідач у листі -відповіді №456
від 30.08.2006 р. (а.с.22) повідомляє ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»про
те, що Тернопільська центральна районна лікарня отримала лист -повідомлення про
припинення дії договору оренди майна №524-7-100 від 24.11.1999 р., але
враховуючи те, що на даний час в орендованому свинарнику утримується 8 голів
ВРХ та 53 голови свиней, виконати вимогу про повернення орендованого майна до
21.09.2006 р. неможливо.

У відповідності до положень ч. 2
ст. 763 ЦК України, кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений
строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про
це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна -за три
місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для
попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений термін.

З матеріалів справи вбачається, що
ні Договором №524-7-100 від 24.11.1999 р., ні Законом України «Про оренду
державного та комунального майна»від 10.04.1992 р.№2269-ХІІ (із змінами та
доповненнями) не встановлено іншого строку для попередження про відмову від
договору найму, укладеного на невизначений строк.

Відповідач належним чином
повідомлений про розірвання договору оренди у відповідності до ч. 2 ст. 763 ЦК
України, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом ВАТ
«Тернопільський комбайновий завод»від 21.08.2006 р. та відповіддю
Тернопільської центральної лікарні на нього (а.с.14, 22).

У відповідності до вищезазначеного,
суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського
суду, про те що договір оренди припинив свою дію з 30.08.2006 р. у зв'язку з
чим згідно п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, правомірно припинено провадження у
справі щодо позовних вимог про розірвання договору оренди майна №542-7-100 від
24.11.1999 р.

Статтею 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна»від 10.04.1992 р. №2269-ХІІ передбачено
правові наслідки припинення або розірвання договору оренди, зокрема, у разі
припинення договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт
оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Пунктом 4.4. Договору сторони
передбачили, що у разі розірвання договору обов'язком Орендаря є повернення
Орендодавцеві орендованого майна в належному стані, в якому його прийнято.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом спору у справі є розірвання договору та повернення орендованого
майна, переданого згідно Договору №524-7-100 від 24.11.1999 р.

Враховуючи те, що Відповідач не
заперечив проти розірвання договору оренди то відповідно до вимог ст. 785 ЦК
України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»та п. 4.4. Договору, суд вірно прийшов до висновку про те, що вимоги в
частині повернення майна - свинарника, трансформатора, шафи КТП, трактора
МТЗ-80, електрокалорифера -2 шт., причіпа, картоплекопача, комплекту кліток для
свиней є обґрунтованими та підтверджені документально.

Вимоги щодо повернення свиней ІІ
групи вгодованості загальною живою вагою 850 кг., є безпідставними. Оскільки, в
обґрунтування даної вимоги Позивач подає акт приймання передачі основних
засобів підсобного господарства від 30.11.1999 р. у відповідності з яким майно
підсобного господарства ВАТ «Тернопільський комбайновий завод», вказане в п. 1
Договору оренди від 24.11.1999 р. за №524-7-100 здав д. Барабаш В., а д.
Сільський прийняв (а.с.13). Пунктом 2 даного акту визначено, що передано свині
ІІ групи вгодованості загальною живою вагою 500 кг. Проте, даний акт не є
належним та допустимим доказом в розумінні ст. 34 ГПК України, оскільки
останній не містить ані повноважень осіб, які здійснювали приймання-передачу,
ані відтиску печаток сторін договору. Відповідно до цього, судом правомірно
відмовлено в частині повернення свиней ІІ групи вгодованості загальною живою
вагою 850 кг.

Відповідач в апеляційній скарзі
посилається на те, що ним було здійснено ряд заходів щодо покращення стану
орендованого майна і просить зобов'язати Позивача компенсувати йому вартість
вкладених коштів для покращення стану орендованого майна на загальну суму 63
146 грн.

У відповідності до вимог ст. 101
ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх
подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. В апеляційній
інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом
розгляду в суді першої інстанції.

З позовної заяви та матеріалів справи
вбачається, що предметом спору є розірвання договору оренди та повернення
майна.

Вимоги про відшкодування вартості
проведених орендарем (наймачем) покращень та ремонтних робіт найманого
приміщення та майна, Відповідачем не заявлялись в суді першої інстанції та
відповідні підтверджуючі документи не подавались.

Враховуючи наведене, судова колегія
Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про
відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного
законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102,
103, 105 ГПК України, -

Львівський
апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 30.03.2007 р. у справі №15/331-4818 залишити без
змін, апеляційну скаргу Тернопільської центральної районної лікарні - без
задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №15/331-4818 повернути
Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий суддя
Л.Л.Давид

Суддя
Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська