СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 жовтня 2007 року

Справа № 2-29/7037.1-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко
В.А.,

суддів                                                                      Градової
О.Г.,

Маслової З.Д.,

за участю представників сторін:

позивача: Філімонова
Т.О., довіреність № 2405 від 11.10.2007,

відповідачів:

Багатофункціонального сільськогосподарського
кооперативу "Саки":

не
з'явився,

фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1:  не
з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Кримської
філії Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Башилашвілі О.І.) від 09.08.2007 у справі
№2-29/7037.1-2007

за позовом           Відкритого акціонерного товариства
"Укртелеком" (бул. Т. Шевченка, 18,Київ,01030)

в особі Кримської філії Відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Р. Люксембург,
1,Сімферополь,95000)

до           Багатофункціонального сільськогосподарського
кооперативу "Саки" (вул. Центральна, 2,Оріхове, Сакський р-н,96570)

фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про визнання частково недійсним
договору та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство  «Укртелеком»в особі Кримської філії
звернулося до  господарського суду
Автономної Республіки Крим  з позовною
заявою про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу б/н від
23.02.2004р. у частині відчуження двох стійок ІКМ балансовою вартістю 13667,70
грн., зобов'язання фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 передати дві стійки ІКМ, визнання права власності на певне
майно.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 09.08.2007 (суддя Башилашвілі О.І.) у справі №
2-29/7037.1-2007 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду  мотивовано тим, що позивач не надав доказів в
обґрунтування своїх вимог.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати  судове рішення та задовольнити позовні
вимоги, вважаючи рішення суду прийнятим
з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм
процесуального права.

Скарга мотивована тим, що
відчуження з боку відповідача  на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 майна, яке підлягало поверненню позивачу на
підставі мирової угоди, порушило майнові права позивача. На думку сторони,
Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»набув права власності на  певне майно на підставі мирової угоди, а тому
при  здійсненні  продажу
продавець не попереджав покупця про права інших осіб на відчужене майно.
Крім того, сторона  вважає, що судом  зроблено неправильний висновок стосовно  виведення
спірного майна  із податкової
застави. Більш детальніше доводи вказані у
апеляційній скарзі.

Відзивів на апеляційну скаргу не
надходило.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідачі не скористались наданим
правом на участь їх представників у судовому засіданні, про час та місце
розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, причини неявки
невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи не має.

Враховуючи викладене, а також те,
що явка у судове засідання це право, а не обов'язок сторін, неявка відповідачів
не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, так як в матеріалах справи
достатньо доказів для повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх
обставин, судова колегія ухвалила: розглянути апеляційну скаргу у відсутність
представників відповідачів.

Розглянувши справу повторно, в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія встановила наступне.

Рішенням арбітражного суду
Автономної Республіки Крим від 29.04.98 р. у справі № 2449-5/98 були задоволені
вимоги Сакського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Кримського
республіканського державного підприємства електрозв'язку
"Кримтелеком", правонаступником якого є позивач, до Колективного
сільськогосподарського підприємства "Саки", правонаступником якого є
БСК «Саки», про стягнення 42307,79грн.

07.08.2001р. до господарського суду
Автономної Республіки Крим надійшло подання Сакського міжрайонного прокурора
про зміну засобу та порядку виконання рішення у справі № 2449-5/98 від
29.04.1998 р.

Ухвалою від 20.09.2001р. у справі №
2449-5/98 суд замінив позивача по справі на Відкрите акціонерне товариство
«Укртелеком», відповідача - на БСК «Саки», звернув стягнення на майно БСК
Саки»на суму заборгованості у розмірі 42307,79 грн.

19.08.2003р. між позивачем та БСК
«Саки»була укладена мирова угода у рамках справи № 2449-5/98.

Ухвалою від 04-13.11.2003р. у
справі № 2-10/2449-5/98 господарський суд Автономної Республіки Крим затвердив
вказану мирову угоду, відповідно до якої на виконання рішення арбітражного
суду  Автономної Республіки Крим від
24.04.98 р. та ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим від
20.09.2001р. БСК «Саки»мав передати позивачу стійки ІКМ - апаратуру уплотнення,
яка працює за принципом тимчасового розподілення каналів з імпульсно-кодовою
модуляцією, яка призначена для організації зв'язку між АТСКЕ «Квант» БСК
«Саки»та Центральною АТС м. Саки, для чого використовуються 2 полукомплекти,
конструктивно розташованих на стійках та працюючих по з'єднувальним смугам;
з'єднувальні смуги, довжиною 2,815 км по кабелю КСПП 1x4x0,9 прокладеному у
кабельній каналізації на ділянці від ЦАТС м. Саки до ЦИНАО, що належать
позивачу, а на ділянці від ЦІАОСГ до контори БСК «Саки», що належать
останньому; кабельну каналізацію двоканальну з азбестових та поліетиленових
труб діаметром 100,150 та 200 мм, обладнану типовими колодязями ККС-3 довжиною
1390 м; кабель ТПП 30x2x0,5, довжиною 1837 м, прокладений у кабельній
каналізації, що належить частково боржнику, частково стягувачу для влаштування
телефонного зв'язку від ЦАТС м. Саки до абонентів стягувача, що знаходяться на
території с. Горіхове в рахунок погашення боргу МСК «Саки»у сумі -1307,79 грн.

Але
вказана мирова угода не містить
вказівок про  визнання права
власності  на спірне майно, а лише містить
зобов'язання, яке повинно бути  виконано
на підставі  цієї мирової угоди.

Доказів про виконання цієї мирової
угоди суду не надано.

З матеріалів справи
вбачається,  що 23.02.2004р. між БСК
«Саки» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу, відповідно до якого останній придбав майно, серед якого були
зазначені дві стійки ІКМ 1986р. (том 1, а.с. 17).

Відповідно до статті 328 Цивільного
кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Стаття 346 Цивільного кодексу
України передбачає, що право власності припиняється у разі: відчуження
власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права
власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна;
викупу пам'яток історії та культури; викупу земельної ділянки у зв'язку із
суспільною необхідністю; викупу нерухомого майна у зв'язку з викупом з метою суспільної
необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене; звернення стягнення на
майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної
особи чи смерті власника.

Право власності може бути припинене
в інших випадках, встановлених законом. Суд встановив, що відповідач - БСК
«Саки»не виконав умови мирової угоди, що затверджена ухвалою господарського
суду Автономної Республіки Крим від 04-13.11.2003р. у справі № 2-10/2449-5/98,
у зв'язку з чим позивач у 2004 році звернувся до господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовом про спонукання БСК «Саки» виконати цю мирову угоду
та передати позивачу  майно у сумі
42307,79 грн.

Однак, ухвалою від 04.11.2004р. у
справі 2-10/14321-2004, суд припинив провадження у справі, з тих підстав, що у
випадку невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, зацікавлена
сторона може звернутися до державного виконавця із заявою про примусове
виконання рішення, ухвали, якою затверджена мирова угода. У зв'язку з чим суд
першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що примусове виконання
затверджених господарським судом мирових угод, укладених сторонами при
виконанні судових рішень, здійснюється в поза судовому порядку.

Ця ухвала господарського суду
Автономної Республіки Крим набрала законної сили. Так, передача спірного майна
від БСК «Саки»до позивача фактично не відбулась, в наслідок невиконання БСК
«Саки»мирової угоди. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази звернення
стягнення на майно БСК «Саки» за його зобов'язаннями перед позивачем, що у свою
чергу виключає припинення права власності БСК «Саки»на спірне майно, та
відповідно відсутній факт набуття Відкритим акціонерним товариством
«Укртелеком»права власності на спірне майно.

При цьому суд першої інстанції
зробив правильний висновок, що наявність ухвали господарського суду Автономної
Республіки Крим про зміну засобу виконання рішення зі стягнення грошової суми
на задоволення вимог за рахунок майна від 20.09.2001р. у справі №2449-5/98, не
є фактичним зверненням стягнення за рахунок конкретних активів боржника на які
він з цього часу втрачає права власника.

Стаття 215 Цивільного кодексу
України встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою
- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до змісту статті 203
Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати
його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними" N 3 від 28.04.1978р. угода може бути визнана недійсною лише з
підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про
визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими
закон пов'язує визнання угоди недійсною.

Судова колегія погоджується з
висновком суду, що відсутні підстави для визнання  спірного договору недійним відповідно до
статей 203, 215 Цивільного кодексу
України.

Так, зокрема, сторони спірного
договору при його укладенні мали необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що  спірне майно було виведено
із податкової застави, тому БСК «Саки»не був обмеженим у розпорядженні ним,
навіть враховуючи мету виведення майна із податкової застави.

Крім того, спірний договір містить
у собі вільне волевиявлення його сторін. Спірний договір цілком відповідає
встановленій законом формі, оскільки вчинений у простій письмовій формі.

Також, враховуючи наявний в
матеріалах справи акт прийому-передачі від 23.02.2004р. БСК «Саки»передав,  а фізична особа - підприємець ОСОБА_1
прийняла майно за спірним договором, що у свою чергу свідчить,  що спірний договір спрямований на реальне
настання правових наслідків, тобто перехід права власності.

Доводи апеляційної скарги не
приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія надійшла висновку, що  рішення
суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
тому воно  зміні чи скасуванню не
підлягає.

Апеляційна скарги у зв'язку з цим
залишається без задоволення.

Керуючись статтями 101,
пунктом  1 статті  103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Кримської філії
Відкритого акціонерного  товариства
"Укртелеком" залишити без задоволення

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 09.08.2007 у справі № 2-29/7037.1-2007 залишити
без змін.

Головуючий суддя                                                  В.А.
Лисенко

Судді
О.Г. Градова

З.Д. Маслова