АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2007 р.
Справа №  17/5720

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача: Сабурова П.Г. - представника за довіреністю № 122 від 22.05.2007р.,

від
відповідача: ОСОБА_2 - представника за довіреністю від 26.06.2006р.,

розглянувши
апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Нетішин Хмельницької області

на  рішення господарського суду Хмельницької  області

від
"14" лютого 2007 р.  у справі №
17/5720 ( суддя Димбовський  В.В.)

за
позовом Закритого акціонерного товариства "Балтик Майстер", м.Київ

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Нетішин Хмельницької області

про
стягнення 23370 грн. боргу, 3505,50 грн. пені та 85,59 грн. штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.02.2007
року  у справі №17/5720 позов Закритого
акціонерного товариства "Балтик Майстер" до Приватного підприємця
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто на користь позивача 23370 грн. боргу, 233,70 грн. витрат
по оплаті  державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся
до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуваний судовий
акт у зв'язку з  невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним  застосуванням норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове рішення, яким  в позові відмовити.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, зокрема,
наступне:

-суд дійшов помилкового висновку про те, що відносини, які виникли
між сторонами по справі за своєю правовою природою є відносинами
купівлі-продажу, залишивши поза увагою укладений позивачем і відповідачем
договір поставки;

-суд не зважив, що згідно п.6.2. договору від 06.12.2005р.
поставка товару вважається здійсненою тільки після підписання сторонами акту
приймання-передачі обладнання;

-суд не взяв до уваги, що працівник відповідача ОСОБА_3 не
підписав видаткову накладну №РН-0000102, оскільки товар включений у перелік був
переданий позивачем не в повному обсязі;

-суд ігнорував заяву відповідача про те, що накладна №РН-0000102
підписана не тією особою, яку він уповноважував на отримання обладнання і не
задовольнив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, чим порушив
процесуальні права відповідача;

-суд безпідставно відхилив клопотання відповідача про залучення до
справи в якості третьої особи ОСОБА_3 для дачі пояснень по суті.

Крім того, скаржник вважає, що у суду не було  підстав зупиняти  провадження у справі  і направляти
матеріали справи  до прокуратури
Хмельницької області  для
організації  перевірки  у порядку ст. 97 КПК  України. Зазначає, що висновок суду про
належність підпису  на видатковій
накладній №РН-0000102 ОСОБА_3 не може базуватись на постанові ГДСБЕЗ  Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій
області від  28.01.2007р. про відмову в
порушенні  кримінальної справи, оскільки
питання належності підпису не було предметом дослідження під час проведення
перевірки.

Суд неправильно застосував положення п.2 "Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання
цінностей", затвердженої Наказом Мінфіну України від 16.05.1996 року.,
визнавши, що доручення відповідача є доказом відносин купівлі-продажу, не
зваживши на те, що доручення не може бути доказом обсягу поставленого
обладнання.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги в повному обсязі.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу №02-01/3221/07
від 16.04.2007 року та його представник в засіданні суду заперечили проти  доводів
апеляційної скарги, просять рішення місцевого господарського суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність
юридичної оцінки обставин справи, повноту їх встановлення, застосування
місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при
прийнятті оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В вересні 2006р. до господарського суду Хмельницької області
звернулось Закрите акціонерне товариство "Балтик  Майстер" з позовом про стягнення в
зв'язку з невиконанням умов договору №01.1205П від 06.12.2005р. з Приватного
підприємця ОСОБА_1 23370 грн. боргу, 3505,50 грн. пені та 55,59 грн. штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення основного боргу
суд першої інстанції  дійшов висновку про
те, що між сторонами відбулася передача товару, яка за своєю правовою природою
є відносинами купівлі-продажу та застосував положення           ст.ст. 655,692 Цивільного кодексу
України.

З таким висновком  колегія
суддів не погоджується з огляду на слідуюче.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
викладених у пункті 6 постанови від 29.12.1976 року №11 "Про судове
рішення", мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом
обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку
всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.
Мотивувальна частина кожного рішення повинна мати також посилання на закон та
інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і
обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Рішення суду першої інстанції у даній справі цим вимогам не
відповідає.

Як свідчать матеріали справи
06.12.2005 року  між сторонами
укладено договір поставки №01.1205П, за умовами якого ЗАТ  "Балтик Майстер" (Постачальник)
зобов'язується поставити обладнання в  асортименті, кількості по цінах, вказаних у
специфікації №1, а ПП ОСОБА_1 (Замовник) зобов'язується прийняти та  оплатити поставлене обладнання на загальну
суму 87660 грн.

Оплата по договору проводиться в безготівковому порядку в три
етапи:

І етап - замовник оплачує 40% від суми договору (35064 грн.)
протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору;

ІІ етап -  замовник оплачує
30%  від суми договору (26298 грн.) не
пізніше 3-х банківських днів після письмового повідомлення про готовність
обладнання до відвантаження  зі складу
в  м. Вільнюсі;

ІІІ етап - замовник оплачує 30 % від суми договору (26298 грн.)
протягом 3-х банківських днів з моменту після отримання обладнання по акту
приймання - передачі обладнання.

На виконання умов договору відповідач платіжними дорученнями від
05.12.2005р. за №151 та від 01.02.2006р. за №24 перерахував позивачу відповідно
35064 грн. і 26298 грн.

До матеріалів справи долучено видаткові накладні від 03.03.2006р.
за №РП-0000101, №0000102 та довіреність серії ЯЛТ №942360 від 03.03.2006р. на
які позивач посилається  як на докази
отримання  відповідачем обумовленого в
специфікації обладнання.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування та поданих доказів розподіляється між сторонами,
виходячи із того, хто посилається на юридичні факти, які ґрунтують його вимоги
і заперечення.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічну норму закріплено в ст.526 Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525
Цивільного кодексу України, ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відносини, що виникають з договорів  поставки
врегульовуються  нормами
Цивільного та Господарського  кодексів
України. У ст.712 Цивільного кодексу України поставка розглядається як  різновид купівлі - продажу (гл. 54 ЦК
України), проте приписами ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України
дозволяється застосування відповідних норм Цивільного кодексу  України, що регулюють відносини купівлі - продажу
лише до відносин поставки, які не врегульовані
Господарським кодексом України.

За договором поставки одна сторона - постачальник  зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього повну
грошову суму (ст.265 ГК України).

Пунктом 6.2. договору від 06.12.2005р. встановлено, що поставка
вважається здійсненою тільки після підписання сторонами акта приймання-передачі
обладнання.

Крім того, п.4.1. угоди пов'язує виникнення  у відповідача права гарантії на
поставлене  обладнання з моментом
підписання акта приймання - передачі.

Оскільки після завершення господарської операції сторони не
підписали акта приймання-передачі обладнання, суд першої інстанції повинен був
дослідити причини порушення умов договору, а не посилатись  на
оформлену неналежним чином видаткову
накладну та довіреність від 03.03.2006р., в якій взагалі відсутній
перелік цінностей, які належало отримати.

З пояснень  ОСОБА_3, який
працює у відповідача на посаді експедитора та якому було доручено отримати від
позивача обладнання вбачається, що 03.03.2006р. він отримав зі складу ЗАТ
"Балтик Майстер" згідно видаткової накладної №РН-0000101 обладнання
на суму 39558 грн., після чого підписав зазначений документ. Від підпису
видаткової накладної №РН-0000102
працівник відмовився, оскільки з переліченого в ній обладнання він зміг
отримати лише його частину на  суму 23793
грн. Таким чином на підставі зазначених видаткових накладних відповідач отримав
обладнання на загальну суму 63351 грн.
Враховуючи, що  отриману за  видатковою накладною №РН-0000102 соковижималку
відповідач повернув позивачу як товар неналежної якості, загальна вартість
товару склала 62493 грн.(а.с. 36).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивач звернувся
до суду з позовом про стягнення коштів за товар, який не був поставлений
відповідачу.

Водночас слід зазначити, що проведеною ГДСБЕЗ Нетішинського МВ
УМВС України в Хмельницькій області перевіркою встановлено, що відповідач лише
частково прийняв передбачене договором обладнання, оскільки позивач постійно
порушував строки поставок обладнання та його комплектність, у зв'язку з чим ПП
ОСОБА_1 вимушений був отримати необхідне йому обладнання в іншому місці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарським судом
першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи,
відповідно до                     п.1 ч.1
статті 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського
суду Хмельницької області від 14.02.2007р.
в частині стягнення 23370 грн. основного боргу підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення - про відмову в позові у зазначеній частині.

Судові витрати, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на  позивача.

Керуючись
ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Нетішин
Хмельницької області задовольнити частково.

2. Рішення господарського
суду Хмельницької  області від 14
лютого 2007 року у справі № 17/5720 скасувати в частині стягнення 23 370 грн.
боргу , 233,70 грн. по оплаті держмита та
118 грн. витрат на  інформаційно-
технічне забезпечення судового процесу та прийняти в цій частині нове рішення -
про відмову в позові.

В решті рішення  залишити
без змін.

3. Наказ господарського суду Хмельницької області від 26 лютого
2007 року              № 17/5720 вважати
таким, що втратив чинність.

4. Справу №17/5720
повернути  до господарського  суду Хмельницької  області.

Головуючий - суддя:

судді::

віддрук.
4 прим.:

1
- до справи,

2
- 3 - сторонам,

4
- в наряд.