СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

21.09.07
Справа№ 23/212А

Господарський суд Львівської області
у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі
судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні
справу за позовом Суб”єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
(надалі СПД-ФО) ОСОБА_1, м. Львів,

До
відповідача 1 Львівської міської ради, м. Львів,

До
відповідача 2 Управління комунальної власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради, м. Львів,

про
скасування ухвали Львівської міської ради

За участю представників:

Від
позивача: ОСОБА_1;

Від
відповідача 1: Марусевич Р.Я.;

Від
відповідача 2: Марусевич Р.Я.;

Суть спору: СПД-ФО
ОСОБА_1, м. Львів, звернулась з позовом до Львівської міської ради та
Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської
міської ради про скасування Ухвали Львівської міської ради № 484 від 25.01.2007
р. “Про вилучення пунктів з додатків до ухвал міської ради від 20.10.2005 р. №
2720, від 29.12.2005 р. № 3057, від 23.02.2006 р. № 3392 і від 16.03.2006 р. №
3402” в частині п. 1 п.п. 1.3. (пункт 26). Позовні вимоги мотивовані тим,
зокрема, що ухвалою № 3392 від 23.02.2006 р. Львівської міської ради, нежитлові
приміщення, загальною площею 77 м кв. АДРЕСА_1, включено до переліку об”єктів,
що підлягають приватизації способом викупу. Позивач посилається на норми ч. 2 ст.
8 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)”. СПДВ-ФО ОСОБА_1 вважає, що оспорювана ухвала Львівської міської
ради прийнята з порушенням ч. 2 ст. 41 Конституції України, ухвалу прийнято не
у спосіб, передбачений Конституцією України. Жодних застережень з боку
орендодавця та Львівської міської ради до неї, як орендаря приміщення на
АДРЕСА_1, не було.

Представник відповідачів у відзиві на
позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити, вважаючи оспорювану
ухвалу такою, що жодним чином не порушує прав позивача. Оскільки згідно з
законом власник (територіальна громада м. Львова через орган місцевого
самоврядування) володіє, користується та розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Відповідно до ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування
в Україні” прийняття рішення щодо визначення доцільності, порядку та умов
приватизації об”єктів права комунальної власності відноситься до виключної
компетенції сільської, селищної, міської ради. Як на підставу прийняття
Львівською міською радою ухвали № 484 “Про вилучення пунктів з додатків до
ухвал міської ради від 20.10.2005 р. № 2720, від 29.12.2005 р. № 3057, від
23.02.2006 р. № 3392 і від 16.03.2006 р. № 3402” посилається на те, що сесією
Львівської міської ради не було встановлено ціни продажу спірного об”єкта.

У судовому
засіданні, 21.09.2007 р., позивачем подано заяву про відкликання позовних вимог
щодо відповідача 2.

Справу призначено до розгляду у
попередньому судовому засіданні ухвалою суду від 11.07.2007 р. Попереднє
засідання відкладалось з підстав, викладених в ухвалі суду від 02.08.2007 р.
Ухвалою від 11.09.2007 р. справу призначено до судового розгляду на 21.09.2007
р.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області
дійшов висновку, що позов слід задоволити частково. Роблячи такий висновок,
господарський суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Порядок, правовий механізм та
способи приватизації невеликих державних підприємств (малої приватизації)
визначено Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)” від 06.03.1992 р. № 2171-ХІІ з наступними змінами і
доповненнями. Відповідно до ст.ст. 3, 7, 8 згаданого Закону приватизація
об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні,
за конкурсом. Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації
переліки об'єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності,
власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають:
продажу на аукціоні, за конкурсом; викупу. Включення об'єктів малої
приватизації до переліків здійснюється відповідно до Державної та місцевих
програм приватизації або з ініціативи відповідних органів приватизації чи
покупців. Покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про
включення підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об'єктів,
що підлягають приватизації. Орган приватизації розглядає подану заяву і у разі
відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до
переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не
пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій
формі. Відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли: особа, яка
подала заяву, не може бути визнана покупцем підприємства згідно з цим Законом;
є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства; не
затверджено переліків об”єктів, які підлягають продажу на аукціоні, за
конкурсом, або викупу. З моменту прийняття рішення про приватизацію
підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об'єкта
малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації, які, зокрема
визначають ціну продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або
початкову ціну продажу об'єкта на аукціоні, за конкурсом. Строк підготовки
об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з
дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що
підлягають приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Львівської міської ради № 2025 від 11.01.2005 р. затверджено Програму
приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2000-2006 роки та Перелік
об”єктів, що підлягали приватизації. 23.02.2006 р. Львівська міська рада,
розглянувши заяви про включення об”єкта до переліку об”єктів, що підлягають
приватизації, прийняла ухвалу № 3392 “Про приватизацію об”єктів комунальної
власності способом викупу”, п. 1 якої ухвалила включити до переліку об”єктів,
що підлягають приватизації способом викупу, об”єкти згідно з додатком. У п. 26
загадного додатку (Перелік об”єктів, що підлягають приватизації способом
викупу) зазначено: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, підвал площею 77 кв. м. Вказане
приміщення на підставі Договору оренди № С-1449 від 10.04.2003 р., укладеного
між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та ОСОБА_1, що діяла на
підставі Свідоцтва про державну реєстрацію суб”єкта підприємницької діяльності
від 11.03.2002 р., перебувало в користуванні позивача (цільове призначення: для
громадської вбиральні). 28.04.2006 р. наказом начальника Управління
комунального майна Львівської міської ради № 1916 затверджено звіт про оцінку
приміщень, які орендувала СПД-ФО ОСОБА_1, що знаходяться за АДРЕСА_1. Висновок
про вартість майна: нежитлового приміщення, загальною площею 77 м кв.,
розташованого за АДРЕСА_1, зроблено оцінювачем на замовлення Управління
комунального майна Львівської міської ради. Наказом Управління комунального
майна Львівської міської ради № 2000 від 27.10.2006 р. продовжено дію висновків
про оцінку майна об”єктів приватизації на строк 9 місяців з дати їх
затвердження. Вказаний висновок про вартість майна, як зазначено у відзиві
представником відповідачів, розглядався на сесії Львівської міської ради, проте
в результаті розгляду ціна продажу спірного об”єкта не була встановлена.
Враховуючи наведене, а також  витяг з
протоколу засідання постійної комісії комунального майна та власності від 26.12.2006
р. № 01-1133, відповідач 1 прийняв 25.01.2007 р. ухвалу № 484, якою, зокрема
ухвалив: “вилучити з додатків до ухвали міської ради “Про приватизацію об”єктів
комунальної власності способом викупу” від 23.02.2006 р. № 3392 пункт 26
(підвал площею 77 кв. м по АДРЕСА_1)”. Однак, ч. 6 ст. 2 Закону України “Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” встановлено
вичерпний перелік об”єктів, які можуть бути у встановленому порядку виключені з
переліку об”єктів малої приватизації за рішенням місцевих рад відповідного
рівня. У матеріалах справи відсутні та відповідачами суду не подані докази, які
б свідчили про те, що об”єкт приватизації у даній справі є закладом культури,
чи приміщенням соціально-побутового призначення, спорудженим за рахунок коштів
державних підприємств, обслуговує населені пункти, райони чи мікрорайони у
містах, громадські організації або певні професійні (виробничі) колективи, або
ж відноситься до об”єктів, які не можуть бути об”єктами приватизації, чи не
підлягають приватизації (ст. 2 Закону). Крім цього, визначення ціни продажу
об”єкта малої приватизації згідно з ч. 1 ст. 8 Закону здійснюється на стадії
підготовки об”єкта малої приватизації до продажу. Відповідач 1, прийнявши
оспорювану ухвалу, фактично відмовив позивачу у приватизації приміщення. Тоді
як з аналізу ч.ч. 4, 5 ст. 7 Закону України “Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу приватизацію)” вбачається, що відмова у
приватизації можлива лише за результатами розгляду заяви покупця про включення
підприємства до переліків об”єктів, що підлягають приватизації, у випадках,
вичерпний перелік яких дано в ч. 5 ст. 7 Закону. Докази того, що: позивач не
може бути визнаний покупцем згідно з ч. 2 ст. 5 Закону; є законодавчо
встановлене обмеження на приватизацію підвалу по АДРЕСА_1; не затверджено
переліків об”єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, продажу на
аукціоні, за конкурсом, відповідачами суду не подані. Законом не передбачено
права органу приватизації повторно розглядати уже задоволені заяви про
включення підприємства до одного з переліків об”єктів, що підлягають
приватизації.

Вирішуючи спір у справі, суд також
бере до уваги те, що об”єкт приватизації відноситься до сфери обслуговування і
згідно з довідкою Управління охорони історичного середовища № 04/2780 від
17.09.07 р. не включений в перелік пам”яток архітектури. Відповідачами не
спростовано доводів позивача про те, що вартість майна (об”єкта приватизації)
визначалась обраним відповідачами оцінювачем, позивач до визначення вартості майна
відношення не мав. За таких обставин, непогодження з ціною продажу об”єкта,
визначеною за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, обраним
відповідачами оцінювачем, не може бути підставою для прийняття рішення про
виключення підвального нежитлового приміщення
АДРЕСА_1, з переліку об”єктів приватизації способом викупу. Якщо ж у
відповідача 1 були сумніви щодо законності п. 26 ухвали Львівської міської ради
№ 3392 “Про приватизацію об”єктів комунальної власності способом викупу” від
23.02.2006 р., то йому слід було діяти відповідно до вимог ч. 10 ст. 59 Закону
України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

За наведених обставин, ухвала
Львівської міської ради № 484 від 25.01.2007 р. в оспорюваній частині прийнята
з порушенням вимог, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України і підлягає скасуванню.

Враховуючи заяву позивача від
21.09.2007 р., позовні вимоги до відповідача 2 слід залишити без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Керуючись ст.ст.
51,71,86,89,94,155,158,160,162,163,167,258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

1. Позов задоволити в частині
позовних вимог до Львівської міської ради.

Скасувати Ухвалу Львівської міської
ради (4-ї сесії 5-го скликання) від 25.01.2007 р. № 484 “Про вилучення пунктів
з додатків до ухвал міської ради від 20.10.2005 р. № 2720, від 29.12.2005 р. №
3057, від 23.02.2006 р. № 3392 і від 16.03.2006 р. № 3402” в частині п. 1, п.п.
1.3. (пункт 26).

2. Виконавчий лист про стягнення 3
грн. 40 коп. судового збору видати за заявою Суб”єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 після набрання постановою законної сили.

3. Позовну заяву в частині позовних
вимог до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики
Львівської міської ради залишити без розгляду.

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
КАС України, якщо таку заяву не було подано.

5. Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.
Постанову виготовлено у повному обсязі 28.09.2007 р.

Суддя
Бортник
О.Ю.