ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" квітня 2007 р.                                                             Справа №     А18/127-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві

до  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Біла Церква

про      визнання неправомірними дій

За участю представників:

Позивач -  Колісниченко С.В.

Відповідач -  Омельченко  Ю.М.

Суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява  Управління  Пенсійного фонду  у м. Біла Церква (далі - позивач)  до Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування  від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Біла Церква (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій та зобов’язання  підписати акт звірки розрахунків за лютий 2007 року.

Провадження  у справі було відкрите відповідно до ухвали  від  26.03.2007 року  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи було призначено на  27.04.2007 року.

В судовому засіданні 27.04.2007 року   позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, однак, письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд встановив.

На підставі п. «а»ч. 1 ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(далі –Закон) позивачем, внаслідок нещасного випадку на виробництві, громадянину Кузнєцову  Михайлу Івановичу  призначено пенсію по інвалідності.

В зв’язку зі смертю зазначеного вище громадянина, позивачем на підставі частини четвертої ст. 91 Закону проведено виплату допомоги на поховання померлого, особам, які здійснили поховання в сумі 300 грн.

Відповідно до частини другої ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки. Тобто, зазначеною нормою Закону встановлено проведення розрахунків між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та іншими страховиками (в даному випадку Пенсійним фондом України) за виплачені потерпілому іншим страхувальником кошти.

04.03.2003 року спільною Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №5-4/4 затверджено «Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання»(далі –Порядок), тобто, цією Постановою керівні органи сторін самі визначили механізм здійснення зазначеного відшкодування.

Відповідно до п. 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в тому числі допомога сім’ї померлого на його поховання або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію. А пунктом 5 цього Порядку органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на  виробництві або професійного захворювання у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Як зазначає представник позивача, на підставі наведеного, ним 03.03.2007 року на адресу відповідача надіслано для звірки та підписання Акт «Щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за лютий 20007 року»(далі –Акт).

Відповідач, листом № 25 від 07.03.2007 року повідомив позивача, що в зв’язку з відсутністю причинного зв’язку між смертю потерпілого з одержаним раніше каліцтвом на виробництві, не приймає зазначений Акт щодо відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою допомоги на поховання. В зазначеному листі відповідач послався на лист Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 513-08-3 від 27.07.2006 року, який передбачає відшкодування витрат Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Проте, в даному випадку правовідносини щодо відшкодування витрат Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України врегульовані Законом України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та затвердженим спільною Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Порядком, відповідно до якого, як встановлено вище, органи Пенсійного фонду з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України складають акт щомісячної звірки витрат.

Посилання відповідача на  лист Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 513-08-3 від 27.07.2006 року суд не приймає, оскільки такий лист не є нормативно-правовим документом, а Фонд не наділений  повноваженнями  щодо  тлумаченя  норм  закону.

З огляду на  досліджені норми законодавства, які регулюють спірні відносини,   відповідач зобов'язаний  провести звірку розрахунків, підстав для відмов в підписанні акту звірки  законодавчо не пердбачено, тому  господарський суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не підписання Акту є неправомірними.

Проте, у разі незгоди з зазначеними в Акті сумами відшкодування відповідач не позбавлений права зазначити в ньому свої заперечення.

Відповідно до п. 1 та п. 2 частини другої ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій суб’єкта владних повноважень та зобов’язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти  адміністративного позову. А згідно частини першої ст. 69 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В зв’язку з тим, що відповідач доказів в обгрунтування правомірності своїх дій щодо не підписання Акту не надав,  господарський суд задовольняє позовні вимоги повністю, визнає дії відповідача щодо не підписання Акту «Щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за лютий  2007 року»неправомірними та зобов’язує його провести  з управлінням Пенсійного фонду України у м. Біла Церква звірку витрат по особових справах за лютий 2007 року та за її результатами підписати відповідний Акт.

Керуючись ст. ст.  69,  71, 158-162 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1.    Позов задовольнити повністю.

2.   Визнати дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Біла Церква щодо не підписання Акту «Щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за лютий 2007 року»неправомірними.

3. Зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Біла Церква провести з управлінням Пенсійного фонду України у м. Біла Церква звірку витрат по особових справах за лютий  2007 року та за її результатами підписати Акт «Щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Кошик А. Ю.