ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
№ 2/322

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача

Шабаш Н.М. –довіреність від 03.07.2007 р.
Тетерський В.Ю. –довіреність від 03.07.2007 р.
Бурлаченко В.О. –довіреність від 21.02.2007 р.

третьої особи
Мільчаков О.Л. –довіреність від 01.06.2007 р.

прокурора

Івченко О.А. –прокурор відділу Генеральної прокуратури України

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання
Першого заступника прокурора Київської області

на постанову
від 04.10.2004 р. Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2/322 господарського суду м. Києва

за позовом
Державного міжнародного аеропорту "Бориспіль"

до
- Бориспільської об’єднаної державної податкової інспекції;
- Товариства з обмеженою відповідальністю “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД”

третя особа
Відкрите акціонерне товариство “Авіакомпанія “Авіалінії України”

про
визнання договору недійним

Доповідач: Дроботова Т.Б.

В С Т А Н ОВ И В :

ДП “МА “Бориспіль” звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Бориспільської ОДПІ та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД”, за участю третьої особи на стороні відповідачів –ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” про визнання недійсним договору купівлі –продажу майна на біржовому ринку № 29804 від 21.04.2004 р., укладеного між відповідачами щодо продажу лабораторного корпусу АТБ ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилаючись на приписи статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України позивач вважає договір купівлі –продажу           № 29804 від 21.04.2004 р. укладений між відповідачами таким, що порушує публічний порядок, оскільки спрямований на незаконне заволодіння                    ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” майном ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”, який є боржником у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчих документів на користь позивача, а також прав позивача на примусове виконання рішень суду, прийнятих на його користь.

На думку позивача, продаж лабораторного корпусу АТБ було проведено незаконно, з порушенням встановленого законом порядку примусового продажу активів платників податків. На час проведення біржових торгів та укладення спірного договору будівля лабораторного корпусу АТБ перебувала під арештом, накладеним органами державної виконавчої служби, що виключало можливість її відчуження у будь-який спосіб від ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”.

Бориспільська ОДПІ та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” у відзивах на позовну заяву проти позовних вимог заперечували при цьому посилаючись на те, що підстави для визнання спірного договору недійсним відсутні, договір не порушує публічний порядок, акти законодавства та не направлений на незаконне заволодіння майном ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”.

Крім того, Бориспільською ОДПІ у відзиві зазначено, що спірний договір купівлі –продажу № 29804 від 21.04.2004 р. укладений між відповідачами не порушує права позивача у зведеному виконавчому провадженні.

Рішенням господарського суду м. Києва від 27.08.2004 р. (суддя Домнічева І.О.) позов задоволено, визнано недійсним в цілому договір купівлі –продажу майна на біржовому ринку № 29804 від 21.04.2004 р. між Бориспільською ОДПІ Київської області та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” щодо купівлі –продажу Лабораторного корпусу АТБ ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” з моменту його укладення.

Мотивуючи рішення суд дійшов висновку, що спірний договір № 29804 від 21.04.2004 р. був укладений в порушення вимог статті 124 Конституції України, статті 55 Закону України “Про виконавче провадження”, приписів Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а тому на підставі частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України визнаний судом недійсним в цілому з моменту його укладення.

За апеляційною скаргою ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” Київський апеляційний господарський суд переглянув рішення господарського суду               м. Києва в апеляційному порядку та постановою від 04.10.2004 р. (судді: Шипко В.В., Сотніков С.В., Дикунська С.Я.) скасував його, прийняв нове рішення, у задоволенні позову відмовив.

З огляду на приписи статті 203 Цивільного кодексу суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірний договір купівлі-продажу майна на біржовому ринку від 21.04.2004 р., укладений між відповідачами щодо купівлі –продажу лабораторного корпусу АТБ є дійсним і відповідає загальним умовам дійсності правочину.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що звертаючись з позовом до суду ДП “МА “Бориспіль” не довів і не надав належних доказів що його права були порушені.

Також позивачем не надано доказів про визнання недійсним або скасованим в установленому порядку податкові вимоги ДПІ у Шевченківському районі м. Києва та Бориспільської ОДПІ та виключення із Державного реєстру застав майна лабораторного корпусу ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”.

Перший заступник прокурора Київської області подав до Вищого господарського суду України касаційне подання на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2004 р., в якому просить її скасувати, а рішення господарського суду м. Києва від 27.08.2004 р. залишити без змін, обґрунтовуючи касаційну скаргу доводами про порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

На думку прокурора постанова Київського апеляційного господарського суду не відповідає вимогам частини 1 статті 207 Господарського кодексу України, а також вимогам Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Заслухавши доповідь судді –доповідача,  пояснення присутніх в судовому засіданні прокурора, представників відповідачів та третьої особи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові, колегія суддів вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція виходить з обставин встановлених судом першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції ДП “МА “Бориспіль” звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі –продажу майна на біржовому ринку № 29804 від 21.04.2004 р., укладеного між Бориспільської ОДПІ Київської області та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” щодо продажу лабораторного корпусу АТБ (інв. № 1485), який належав ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”, в рахунок погашення податкового боргу на підставі приписів статті 11 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” з 2001 р. має заборгованість з платежів до бюджету та відповідно до Витягу про реєстрацію застав у Державному реєстрі застав рухомого майна з 18.02.2002 р. все рухоме та нерухоме майно і майнові права товариства перебувають у податковій заставі (том 1 а.с. 122-125).

Листом Бориспільського районного Бюро технічної інвентаризації № 2480 від 27.07.2004 р., Бориспільську ОДПІ було повідомлено, що лабораторний корпус АТБ (інв. №1485), що належав ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”, в період з 01.04.2004 р. по 21.04.2004 р. (до моменту реалізації) під арештом відділів Державних виконавчих служб не перебував (том 1 а.с. 135).

Крім того, під час здійснення апеляційного провадження Київським апеляційним господарським судом було встановлено, що рішенням Бориспільського міського суду Київської області від 14.04.2004 р. у справі               № 2-79/2004 за скаргою ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міського управління юстиції, дії державного виконавця щодо заборони відчуження лабораторного корпусу АТБ в акті опису та арешту від 27.10.2003 р. визнано неправомірними (том 1 а.с. 126-127).

Листом від 05.04.2004 р. № 7.1/2-918 ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” повідомило Бориспільську ОДПІ про те, що з метою погашення податкового боргу Авіаліній України у відповідності до встановленої законодавством процедури, не заперечує проти вжиття податковою інспекцією передбачених законодавством заходів стягнення та реалізації об’єктів, які знаходяться на балансі ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”, зокрема, лабораторного корпусу АТБ (том 1 а.с. 134).

21.04.2004 р. відбулися торги на аукціоні з продажу будівлі лабораторного корпусу АТБ, про проведення яких в газеті “Ринок Бориспіль” № 6 (44)                від 01.04.2004 р. було оголошено повідомлення, з переможцем торгів –                   ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” було укладено спірний договір купівлі - продажу № 29804 від 21.04.2004 р.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.  Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 зазначеного Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені під час здійснення апеляційного провадження обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком Київського апеляційного господарського суду стосовно того, що договір купівлі –продажу майна на біржовому ринку № 29804 від 21.04.2004 р. укладений між Бориспільською ОДПІ Київської області та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” щодо купівлі –продажу Лабораторного корпусу АТБ (інв. № 1485)                     ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” є дійсним і відповідає загальним умовам дійсності правочину, а саме: договір не суперечить Цивільному кодексу України; у осіб, які вчиняли правочин наявний необхідний обсяг цивільної дієздатності, наявне вільне волевиявлення про укладенні правочину, наявна відповідна форма вчинення правочину згідно вимог статті 657 Цивільного кодексу України, правочин спрямований на реальне настання наслідків передбачених ним.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання правочину недійсним.

Звертаючись  до  суду  позивач    у  позовній  заяві  викладає  предмет  і  підставу  позову.  Предмет  позову  це  конкретна  матеріально-  правова  вимога  позивача  до  відповідача,  а  підстава  позову  це  фактичні  обставини,  на  яких  ґрунтується  вимога  позивача.  Вже після  з’ясування  фактичних  обставин  суд  може  зробити  висновок  щодо  відповідності  заявленої  матеріально - правової  вимоги  способам  захисту   права  і  про  порушення  охороняємого   законом  інтересу  позивача.   Якщо  буде  встановлено,  що  заявлені  вимоги  за  своїм  змістом  не  відповідають  матеріально-правовим способам  захисту  права  суд  приймає  рішення  про  відмову  у  позові.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту того, що при укладанні відповідачами оспорюваного договору порушено його права та інтереси, а також, що ця угода порушує публічний порядок.

Під час здійснення апеляційного провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що ДП “МА “Бориспіль” звертаючись в господарський суд з позовом до Бориспільської ОДПІ Київської області та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД”, за участю третьої особи на стороні відповідачів -                           ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” про визнання договору, укладеного між відповідачами, недійсним не довів і не надав належних доказів що його права були порушені.

Крім того, позивачем не надано доказів про визнання недійсними або скасованими в установленому порядку податкові вимоги, які надсилалися           ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України” та виключення із Державного реєстру застав майна лабораторного корпусу АТБ.

Відтак, матеріали справи не дають підстав для висновку щодо порушення суб’єктивного цивільного права ДП “МА “Бориспіль”, яке потребує правового захисту.

А тому, беручи до уваги встановлені під час здійснення апеляційного провадження обставини, судова колегія вважає правомірним висновок суду апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог ДП “МА “Бориспіль” про визнання недійсним договору купівлі –продажу майна на біржовому ринку № 29804 від 21.04.2004 р., укладеного між Бориспільською ОДПІ Київської області та ТОВ “Н.М.Т. Компані Україна ЛТД” щодо купівлі –продажу Лабораторного корпусу АТБ (інв. № 1485) ВАТ “Авіакомпанія “Авіалінії України”.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної  інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняту у справі постанову такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2004 у справі № 2/322 господарського суду м. Києва залишити без змін, а касаційне подання Першого заступника прокурора Київської області без задоволення.

Головуючий                                                                              Т. Дроботова

Судді                                                                                          Н. Волковицька

Л. Рогач