донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.10.2007 р.                                                                          справа №6/102

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Чічіна І.В.-за довір.,

від відповідача:
не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
17.07.2007 року

по справі
№6/102

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГІАК" м.Донецьк

про
стягнення 68829 грн. 98 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт" м.Донецьк подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 17.07.2007р. по справі №6/102.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Подколзіна Л.Д.) позовні вимоги ТОВ "Моноліт" м.Донецьк до ТОВ "ВАГІАК" м.Донецьк про стягнення 47588грн.54коп. задовольнив частково. Стягнув з ТОВ "ВАГІАК" на користь ТОВ "Моноліт" борг в сумі 18163грн.82коп., пеню в сумі 12750грн.57коп., 3% річних в сумі 478грн.97коп. та інфляційні в сумі 1874грн.18коп., витрати по сплаті держмита в сумі 332грн.54коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. В решті позовних вимог відмовив.

Позивач наполягає на скасуванні рішення в зв"язку з тим, що воно суперчить вимогам закону та не відповідає фактичним обставинам справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт" м.Донецьк звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК" м.Донецьк про стягнення боргу в сумі 27728грн.82коп. за надану автотранспортну техніку, інфляційних в сумі 2688грн.38коп., 3% річних в сумі 620грн.06коп., пені в сумі 37792грн.72коп. відповідно договору №07 від 03.04.2006р. , всього 68 829грн. 98коп.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, так як відповідно до умов договору він повинен сплатити отриману продукцію після отримання рахунків від ТОВ "Моноліт". Але ним рахунки були отримані частково, тому стверджує що станом на 14.06.2007р. заборгованість ТОВ "ВАГІАК" перед позивачем становить  18163грн. 82коп., пеня 12750грн.57коп., 3% річних в сумі 478грн. 97коп. та інфляційні в сумі 1874грн.18коп.

У процесі слухання справи відповідач повідомив суд, що сплатив позивачу борг в сумі  1000грн.,  про що свідчить платіжне доручення №4 від 13.06.2007р.

17.07.2007р. позивач надав до господарського суду заяву про внесення змін до позовних вимог, в якій відмовився від частини заявленої в позові пені, а саме пені, нарахованої після закінчення шестимісячного строку позовної давності.   Крім того в обгрунтування своїх вимог додав рішення Пролетарського районного суду м.Донецька по цивільній справі №2-о-124 07 відповідно до якого, на думку позивача, встановлено факт передачі уповноваженою особою  ТОВ "Моноліт" рахунків-фактур до сплати ТОВ "ВАГІАК" разом з актами виконаних робіт в день їх підписання. Крім того, позивач підтвердив погашення відповідачем суми заборгованості в розмірі 1000грн. Враховуючи вищевикладене,  позивач  просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 26728грн. 82коп., інфляційні в сумі 2688грн. 38коп., 3% річних в сумі 620грн. 06коп. та пеню в сумі 17 551грн. 28коп., всього 47588грн.54коп.

03.04.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт" м.Донецьк та товариством з обмеженою відповідальністю "ВАГІАК" м.Донецьк був укладений договір №07, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов"язання з надання відповідачу автотранспортної техніки, належної позивачу, для перевезення товарів, вантажів на об"єкти відповідача, а відповідач прийняв на себе зобов"язання оплатити надані позивачем послуги.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов"язань у повному обсязі: відповідно до умов договору за період квітень 2006р.–червень 2006р. виконав для відповідача роботи на суму 44818грн.82коп., про що свідчать акти прийому-передачі виконаних робіт, підписані уповноваженими особами обох підприємств та скріплені печатками та виставив для сплати рахунки-фактури  за виконані роботи.

Пунктом 5.1 договору №07 від 03.04.2006р. сторони встановили, що оплата за даним договором здійснюється відповідачем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача згідно виставленого позивачем рахунку, який виставляється на підставі відповідного рапорту до шляхового листа, підписаного обома сторонами. Відповідач повинен здійснити оплату наданих по даному договору послуг після їх фактичного надання в термін двох банківських днів зі дня отримання від позивача відповідного рахунку, що також передбачено п.5.2 договору.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов"язання виконав частково в сумі 27728грн.82коп. та у процесі слухання справи перерахував суму боргу в розмір 1 000грн.,  в результаті чого по вищевказаному договору у товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГІАК" перед позивачем  виникла заборгованість в сумі 26728грн.82коп., яка до теперішнього часу  ним не погашена.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов"язання  повинні виконуватися  належним чином та у встановлений  строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов"язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається (ст.525 ЦК України).

Відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов"язання  по оплаті  виконаних робіт   своєчасно не виконав.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідач пояснив, що ТОВ "Моноліт" надало йому 6 рахунків для оплати виконаних робіт відповідно договору. ТОВ "ВАГІАК", отримавши ці рахунки сплатило відповідачу суму 17090грн., згідно  отриманих рахунків. Залишок  несплаченої продукції ТОВ "ВАГІАК" складає 18163грн.82коп.

Відповідач стверджує, що залишкову суму він не міг сплатити, так як рахунки до актів №75 від 29.04.06р. та №86 від 13.05.06р. для сплати він не отримав.

Пунктом 6.2. укладеного договору сторони передбачили, що у разі порушення відповідачем строку оплати, встановленого п.5.2 договору, він повинен оплатити позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно перерахованих грошових коштів за кожен день прострочки.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання  зобов"язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст.549 ЦК України  неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов"язання, зокрема в разі прострочення виконання.  Оскільки відповідач порушив умови договору №07 від 03.04.2006р. і своєчасно не оплатив  виконані роботи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 17551грн. 28коп. такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 12750грн.57коп., оскільки відповідно виставлених рахунків, борг відповідача перед позивачем виникає з 31.05.2006р.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону відповідачу нараховані  інфляційні в сумі 2688грн.38коп., 3% річних в сумі 620грн.06коп., які також  підлягають частковому  стягненню, а саме  інфляційні в сумі 1874грн.18коп. та 3% річних у сумі 478грн.97коп.

Посилання позивача на рішення Пролетарського районного суду м.Донецька №2-о-12407, не може бути прийнято до уваги, оскільки дане рішення присікло вимоги ТОВ "Моноліт" до Логачової Л.С. з приводу невиконання нею зобов"язань.  Ні ТОВ "Моноліт", ні ТОВ "ВАГІАК" не були сторонами по справі №2-о-12407, з нього не вбачається, що ТОВ "ВАГІАК" отримувало рахунки на підставі актів виконаних робіт №75 від 29.04.2006р. та №86 від 13.05.2006р. У рішенні також не вказано кому саме були надані рахунки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що господарський суд прийняв вірне рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково.

Керуючись ст. ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 17.07.2007р. по справі №6/102 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1.госп.суду

1 ДАГС