ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07 р.                                                                             Справа № 26/419а

Постановлена у нарадчий кімнаті 12 квітня 2007 р. о 17 год.45 хв.

По справі  26/419а

Господарський суд Донецької області  у складі судді  Наумової К.Г.

При секретарі судового засідання –  Митрофановій А.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу

за позовом                Товариства з обмеженою відповідальністю „Дилема” (м. Донецьк)

До                               Державної податкової інспекції у Київському районі (м. Донецьк)

Про                              визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Дилема” (м. Донецьк) звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Київському районі (м. Донецьк), далі за текстом “ДПІ”, про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0.

Уточненнями позовних вимог від 04.04.07р., позивач змінив позовні вимоги та просить визнати недійсним рішення про застосування фінансових санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0 в частині застосування  фінансових санкцій у сумі 2000грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

13.01.06р. представниками ДПІ була проведена перевірка позивача, за наслідками якої складено акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності. № 05990005/234 (05640009/2343 від 27.01.06р.) бланк № 000357. На підставі вищевказаного акта, ДПІ прийняте рішення про застосування штрафних санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0. ДПІ було встановлене порушення п. 1, 2 ст. 3 ЗУ „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме не проведення розрахункової операції на суму покупки 480,43 грн. через реєстратор розрахункових операцій. Застосовано фінансову санкцію на підставі п. 1 ст. 17 вищевказаного Закону в розмірі 2402,15 грн. Зазначене рішення про застосування фінансових санкцій прийнято з порушенням норм матеріального права. Перевірка проводилася з порушенням ст. 11-2 ЗУ „Про державну податкову службу в Україні”. При проведенні перевірки представники ДПІ замовили обід, зробили замовлення на банкет, а після одержання рахунка пред’явили свої посвідчення, де підписи були нерозбірливі. Копії посвідчень та наказу на перевірку вручені не були. Позивач уклав договір оренди зі СПД Чубковец Ганною Василівною. Відповідно до цього договору СПД Чубковец Г.В. орендує у позивача 60 квадратних метрів площі кафе „Башня” для використання як об’єкт громадського харчування. Перевіряючи зробили замовлення обіду у СПД Чубковец Г.В. СПД Чубковец Г.В. працює на спрощеній системі оподаткування. При розрахунку за реалізовані послуги СПД Чубковец Г.В. не використовує реєстратор розрахункових операцій. При здійсненні відповідачем замовлення банкета, що був прийнятий працівником позивача Песоцькой Л.І., відповідач залишив заставу у сумі 400грн. як передплату. Застава була сплачена не за замовлення банкета, а за резервування місця, з замовником не було узгоджено перелік блюд, спиртних напоїв і інших продуктів для банкета. Передоплата не є розрахунковою операцією за надану послугу або отриманий товар, оскільки така послуга ще не була надана. Відповідно до п. 1 ст. 17 наведеного закону, фінансові санкції застосовуються у розмірі кратному вартості проданих товарів по яких виявлена невідповідність. Передача коштів у заставу на проведення банкету не може вважатися порушенням п. 1,2 ст. 3 зазначеного закону. Таким чином прийом замовлення на проведення банкету не є фактом проведення розрахункової операції на повну суму покупки. Застава у сумі 400грн. повернута не була.

ДПІ проти позову заперечує посилаючись на наступне.

Податкові органи відповідно до п. 4 ст. 10 ЗУ „Про державну податкову службу в Україні” здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Відповідач вважає перевірку позивача позаплановою та проведеною відповідно до повноважень податкового органу. За результатами перевірки був складений акт №05990005/234, зареєстрований ДПІ у Київському районі м. Донецька за №05640009/2343 від 27.01.06р., у якому відображені факти порушень чинного законодавства, а саме: п. 1,2 ст. 3 ЗУ „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме не проведення розрахункової операції на суму покупки 480грн. 43коп. через реєстратор розрахункових операцій. За результатами розгляду матеріалів перевірки начальником інспекції було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0 згідно з яким до позивача застосовані фінансові санкції у розмірі 2402грн. 15коп,. у п’ятикратному розмір вартості проданих товарів за непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій. Законодавством не передбачено, що розрахункові операції повинні проводитися через РРО після передачі товарів (надання послуг). Можливість попердньої оплати товарів (послуг) або оплати їх в кредит передбачена ст. 706, 693, 903 Цивільного кодексу України. Отже саме отримання готівкових коштів повинна проводитися через РРО з видачею відповідного розрахункового документа. Перевірку було проведено ДПА у Донецькій області на підставі посвідчень на право проведення перевірки від 12.01.06р. №40, №41. Акт перевірки та додані до нього документи були направлені ДПІ у Київському районі для прийняття рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи  докази, та заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

На підставі плану-графіку перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у готівковій та безготівковій сфері та хронометражних обстежень на січень 2006 року відділу оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи ДПА у Донецькій області від 28.12.2005р., посвідчень на перевірку № 40, 41 від 12.01.2006р. виданих ДПА у Донецькій області, працівники ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька Д’яконенко І.В. та ДПІ у м. Макіївка Власов С.О. 13.01.2006 р. здійснили перевірку кафе „Башня”, що належить ТОВ „Дилемма”, яке розташоване у м. Донецьку, вул. Будьонівських партизан, б/н, за наслідками якої складено Акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності. № 05990005/234 (05640009/2343 від 27.01.06р.) бланк № 000357.

На підставі даного акту ДПІ прийняла 15.02.06р. рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 2057/10/23-343/0, яким до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 2402грн. 15коп. Згідно розрахунку фінансових санкцій до цього рішення, фінансові санкції у сумі 2402грн. застосовані за непроведення розрахункової операції через РРО у сумі 480грн. 43коп., у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів на підставі п. 1 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Як вбачається з матеріалів справи, фінансові санкції у сумі 2000грн., застосовані спірним рішенням за непроведення через РРО розрахункової операції – отримання передплати за замовлення банкету у сумі 400грн.

З акту перевірки вбачається, що працівники ДПІ замовили в кафе „Башня” проведення банкету. З рахунку № 42, що виписаний на бланку кафе „Башня” ТОВ „Дилема”, вбачається, що 13.01.2005р. кафе прийняті кошти у сумі 400грн. у якості застави. Сторонами по справі визнано, що підпис на цьому рахунку належить адміністратору кафе Песоцькой Л.І. Сторонами визнано, що у розрахунку помилково зазначено 2005 рік замість 2006 року, оскільки перевірка відбувалась 13.01.2006 року. Дана операція не проведена через РРО, про що свідчить акт перевірки, денний звіт РРО. Даний факт позивачем не спростовується.

До матеріалів справи не надано переліку страв замовлених працівниками ДПІ. Також не надано доказів отримання цього замовлення. В рахунку № 42 зазначено, що кошти прийняті у якості застави.

Наведене свідчить, що послуг з приготування банкету працівникам ДПІ надано не було.

У спірному рішенні зазначено, що фінансові санкції застосовані за порушення позивачем п. 1, 2 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та на  підставі п. 1 ст. 17  цього закону.

У статті 3 наведеного закону визначені обов’язки суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.  Зокрема п. 1 даної статті передбачено, що вони  зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. П. 2 даної статті передбачає видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Статтею 17 встановлена відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за порушення вимог цього Закону, зокрема суб’єкти підприємницької діяльності сплачують фінансові санкції у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки. При цьому розмір фінансових санкцій визначається виходячи з вартості наданих послуг, на які виявлено невідповідність.

З наведеного вбачається, що суб’єкти підприємницької діяльності зобов’язані проводити  розрахункову операцію через РРО у разі надання послуг та отримання коштів на повну суму покупки (послуги). Обов’язку суб’єктів підприємницької діяльності проводити розрахункову операцію через РРО у разі отримання застави (передплати) за замовлення банкету закон не містить. Сума фінансових санкцій визначається виходячи з вартості проданих товарів (послуг).

Як встановлено, послуга підприємством надана не була, документи в підтвердження замовлення банкету відсутні, кошти у сумі 400грн. прийняті у якості застави.

Таким чином підстави для застосування фінансових санкцій за не проведення розрахункової операції через РРО відсутнв.

За таких обставин суд вважає застосування до позивача зазначеної фінансової санкції безпідставним.

Враховуючи наведене, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0, яким до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 2402грн. 15коп., підлягає скасуванню у частині застосування фінансових санкцій у сумі 2000грн., відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства судові витрати складаються з судового збору, а також  витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач під час подачі позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 3 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією від 23.12.2006р.

Враховуючи наведене, витрати по сплаті судового збору у сумі 3 грн. 40 коп. підлягають стягненню з коштів Державного бюджету на користь позивача.

Враховуючи викладене та, керуючись Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,

ст. ст. 7 –12, 69-72, 94, 122-163, 254, та прикінцевими та перехідними положеннями   Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька (м. Донецьк) про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.02.06р. № 2057/10/23-343/0, яким до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 2402грн. 15коп., у частині застосування фінансових санкцій у сумі 2000грн.

Стягнути з коштів Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дилема” (м. Донецьк) витрати по сплаті судового збору у сумі 3грн. 40коп.

Зазначена постанова  може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява та скарга подається на ім’я Донецького апеляційного адміністративного суду через Господарський суд Донецької області.

Постанову підписано  16 квітня  2007 р.

Суддя