ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
серпня 2007 р.
Справа № 29/375-07

вх. № 7938/5-29

Суддя господарського суду Тихий П.В.

при секретарі судового засідання Мазур Т.В.

за участю представників сторін:

позивача - Дегтяр В.М.
відповідача - ОСОБА_2

розглянувши справу за позовом ТОВ компанія
"ФормоПак", м. Харків

до  СПДФО ОСОБА_1, м.
Харків

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить
визнати договір № 15 від 05.11.04 р. недійсним, а також віднести на відповідача
свої витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.04 р. між сторонами було
укладено договір № 15, відповідно до умов якого позивач зобов*язався виготовити
та передати у власність відповідача, а відповідач - прийняти та оплатити
продукцію у кількості та у строки, передбачені договором.

Позивач в обгрунтування своїх доводів посилається на те, що
сторонами при укладанні спірного договору в належній формі не досягнуто згоди
щодо істотних умов договору поставки, тобто не була складена відповідна
спеціфікація, що обумовило неможливість виконання позивачем своїх обов*язків за
даним договором, не застосовано термінів "Інкотермс", відсутнє
технічне завдання, яке є невід*ємною частиною договору, що також не позволило
позивачеві належним чином виконати свої договірні зобов*язання.

Такі твердження позивача не можуть бути прийняті до уваги судом,
оскільки відповідно до ч.2 ст.266 ГК України загальна кількість товарів, що
підлягають поставці, їх чатскове співвідношення (асортимент, сотамент,
номенклатура) за сортами, групами, пігрупами, видами, марками, типами,
розмірами визначаються спеціфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено
законом. З огляду не умови спірного договору вид продукції, що підлягає
поставці, передбачений сторонами в п.1.2, а саме - пневматичне формування з
контактним нагрівом РFA-001-FP, кількість та якість поставляємої продукції
передбачена розділом 2 даного договору.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), які встановлені
частинами першою-третьою, п*ятою та шостою ст.203 цього Кодексу, а саме якщо
зміст правочину суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчинила правочин не має
необхідного обсягу цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину не
є вільним та не відповідає його внутрішній волі, правочин не спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та інше.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставини, на якій
посилається позивач в позовній заяві не є підставою для визнання договору
поставки № 15 від 05.11.04 р. недійсним.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є необгрунтованими, в
зв*язку з чим в їх задоволенні треба відмовити.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.226 ГК України, ст.ст.44,
49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
Тихий П.В.