ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 липня 2007 р.

№ 16/61-пд

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

головуючого  судді                                               Кузьменка
М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши    касаційну
скаргу  суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного господарського суду
від 10.05.2007р. та рішення господарського суду Луганської області від
02.04.2007р.

у  справі                   №16/61пд господарського суду
Луганської області

за позовом               суб'єкта підприємницької
діяльності

ОСОБА_1

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю

"Богдан-Вокк"

про                            визнання договору оренди
поновленим

за участю
представників:

СПД ОСОБА_1 -ОСОБА_2;

ТОВ "Богдан-Вокк" -  не з'явилися

в с т а н о в
и л а :

суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Луганської області з позовом та
просить визнати  договір оренди нежилого
приміщення, розташованого на території міни-ринку "Кіровський"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Вокк", -
торгівельного кіоску площею 4м2
(м. Луганськ, вул.21 МЮДа,29), укладеного 01.01.2000р. між нею та
відповідачем у справі -ТОВ "Богдан-Вокк", поновленим на строк з
01.01.2005р. по 31.12.2009р.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивачка посилається на те, що фактично між сторонами досягнуто домовленості
щодо оренди вказаного приміщення на строк з 01.01.2005р. по 01.12.2009р.,
однак, відповідач ухиляється від укладення такого договору у письмовій формі.
При цьому, позивачка стверджує, що є орендарем зазначеного приміщення з
01.01.2000р. (а.с.2).

Відповідач у справі - ТОВ
"Богдан-Вокк" у відзиві на позов просить провадження у справі
припинити на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України. При цьому, відповідач
стверджує, що аналогічний спір вже розглядався
і щодо нього прийнято рішення господарським судом Луганської області
22.09.2006р. у справі №18/416пд. Крім того, відповідач стверджує, що
відповідний договір сторонами не укладався
(а.с.15-16).

Рішенням господарського суду
Луганської області 02.04.2007р. у позові відмовлено (а.с.47-48).

Відмовляючи у задоволенні заявлених
вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

- рішенням господарського суду
Луганської області від 22.09.2006р. у справі №18/416пд встановлено, що договір
оренди від 01.01.2005р. не може бути визнаний укладеним та дійсним, у зв'язку з
тим, що усний спосіб укладення договорів оренди між фізичною та юридичною
особою суперечить закону;

-
факти встановлені зазначеним рішенням є преюдиційними для даної справи і
не потребують встановлення;

- позивачем не доведено укладення
між сторонами договору оренди від 01.01.2000р. та звернення до відповідача в
установленому порядку з пропозицією укласти відповідний договір.

Постановою Луганського апеляційного
господарського суду від 10.05.2007р. рішення господарського суду Луганської
області від 02.04.2007р. залишено без змін (а.с.68-69).

Не погоджуючись з прийнятими у
справі судовими актами, СПД ОСОБА_1 звернулася до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, прийнявши нове рішення
про задоволення заявлених вимог.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права судами.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу
такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу ст.124 Конституції України,
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі. При цьому, судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Розмежування компетенції між судами
загальної юрисдикції щодо розгляду справ визначається, зокрема, нормами
процесуального права.

Відповідно до ст.1 ГПК
України,  підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Звертаючись до суду з даним
позовом, СПД ОСОБА_1 просить визнати поновленим договір оренди від 01.01.2000р.
між нею та відповідачем у справі -ТОВ "Богдан-Вокк", тобто фактично
просить визнати факт продовження існування прав та обов'язків, що виникли у
сторін в силу факту укладення договору від 01.01.2000р.

Разом з тим, вимога щодо
встановлення або спростування  певного
факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді,
оскільки до повноважень останнього не належать повноваження щодо встановлення
фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у
справах за позовами, в основі яких правова вимога -спір про право, що виникає з
матеріальних правовідносин.

Так, відповідно до ст.12 ГПК
України, господарським судам підвідомчі:

- справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо
приватизації майна, та з інших підстав, а також у спорах про визнання
недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім  спорів, визначених у цій нормі;

- справи про банкрутство;

-справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції;

-справи що виникають з
корпоративних відносин.

Із змісту вказаної норми
вбачається, що господарському суду підвідомчі справи у
спорах, за виключенням справ, визначених у пп.2,3 ч.1 ст.12 ГПК України.
Отже, господарський суд розглядає: справи у позовному провадженні, для якого
характерно наявність спору про право між сторонами; справи про банкрутство;
справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати.

Разом з тим, господарські суди
можуть встановлювати наявність чи відсутність певних фактів, здійснюючи розгляд
спорів про право.

Наявність чи відсутність факту
продовження чи поновлення  дії договору
може досліджуватись, зокрема, під час розгляду спору про зобов'язання позивача
звільнити орендовані приміщення.

Враховуючи зазначене, провадження у
даній справі порушено судом першої інстанції безпідставно, у зв'язку з чим
прийняті у цій справі судові акти підлягають скасуванню, а провадження у справі
-припиненню на підставі ч.1 п.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.8 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про державне мито", позивачу підлягає
поверненню з державного бюджету державне мито, сплачене у зв'язку з оплатою
позову, апеляційної та касаційної скарг державним митом, у загальній сумі
172грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.80, 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК
України, колегія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

1.          Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1  задовольнити частково.

2.Постанову Луганського
апеляційного господарського суду від 10.05.2007р. та рішення господарського
суду Луганської області від 02.04.2007р. у справі №16/61пд скасувати.

3.Провадження у справі припинити.

4.Повернути суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 з державного бюджету державне мито, перераховане відповідно
до квитанцій НОМЕР_1 від 19.01.2007р., НОМЕР_2 від 11.04.2007р., НОМЕР_3 від
22.05.2007р., у загальній сумі 172грн.

5.Доручити видати довідку на
виконання п.4 резолютивної частини постанови господарському суду Луганської
області.

Головуючий  суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Палій В.М.