ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.07                                                                                                  Справа  13/164-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсально торгово-зернова фірма”, с. Требухів, Броварський р-н

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трубіж”, Баришівський р-н, с. Коржі

про стягнення 16601,54 грн.

Суддя  С.Ю. Наріжний

Представники:

Від позивача: Давидович В.М. –довіреність;

Від відповідача: не з’явився;

суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Універсально торгово-зернова фірма” (далі –позивач) заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трубіж” (далі –відповідач) про стягнення 16601,54 грн., з яких 15765 грн. –основний  борг,  96,20 грн. - 3% річних та  740,34 грн. інфляційні збитки.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач не оплатив поставлений йому товар.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзиву на позов та інших витребуваних ухвалою суду документів не подав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання ухвалою суду від 02.04.2007 р., що підтверджується поштовим повідомленням про її вручення 13.04.2007 р. Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду. Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судом встановлено наступне.

Відповідач згідно накладної №379 від 30.10.2006 р. отримав від позивача товар у кількості 21,020 тон на загальну суму 15765 грн., що підтверджується довіреністю №009939 серія ЯНВ від 22.12.2006 р.

В силу п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідач отриманий товар не оплатив, у зв’язку з чим на день подання позову нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 15765 грн., про що також свідчить акт звірки розрахунків за листопад 2006 р.

Згідно п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь –який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензію позивача №01/1 від 01.02.2007 р., яка була вручена відповідачу 02.02.2007 р. з вимогою сплатити заборгованість відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг, який підлягає стягненню та визнаний відповідачем становить 15765 грн.

Крім того, згідно із ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, що знаходиться в матеріалах справи розмір 3% річних та інфляційних збитків за період з 07.11.2006 р. по 21.02.2007 р. складає 836,54 грн.

Проте зазначена вимога є необгрунтованою та не може бути задоволена судом, оскільки не відповідає вимогам закону та обставинам справи, так як в порушення ст. 530 ЦК України позивачем нараховано 3% річних та інфляційних збитків з 07.11.2006 р., а не після закінчення 7-ми денного строку від дня пред’явлення вимоги відповідачу 02.02.2007 р.

Таким чином оскільки відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов’язання з урахуванням вимог ст. 530 ЦК України з 09.02.2007 р., то вимога позивача про стягнення з відповідача 836,54 грн. 3% річних та інфляційних збитків  за період з 07.11.2006 р. по 21.02.2007 р. є неправомірною, оскільки позивач не має права нараховувати санкції за цей період, а тому не підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі  15765 грн. –основного боргу.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Трубіж” (Київська обл., Баришівський р-н, с. Коржі, вул. Промислова 40/9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсально торгово-зернова фірма” (Київська обл., Броварський р-н, с. Требухів, вул. Броварська 1; ) 15765 (п’ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п’ять) грн. заборгованості, а також судові витрати: 157 (сто п’ятдесят сім) грн. 65 коп.  державного мита та  112 (сто дванадцять) грн. 05 коп. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 836,54 грн. 3% річних та інфляційних збитків відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                         Наріжний С.Ю.