ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  39/197-47/352

23.05.07

За позовом     Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максимус"

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна"

про                    стягнення 531 838,40 грн.

Суддя

Представники:
Від позивача:
Від відповідача:

Чорний В.С. –представник.;
Не з’явився.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до відповідача про стягнення –502198,20 грн. заборгованості за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року, 25592,06 грн. – пені, 4045,44 грн. – 3% річних, а також судових витрат (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2006 року позивач прохав суд стягнути з відповідача 552215,59 грн. заборгованості за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року, у зв’язку з використанням бетону в більшій кількості, ніж погоджено Кошторисом (Додатком №2 до Договору підряду №47/ГП від 25.11.2005 року), 28142,74 грн. –пені, 4448,22 грн. –3% річних, а також судових витрат).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2006 року № 39/197 позов задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2006 року рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2006 року скасоване та справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Свою постанову Вищий господарський суд України мотивував тим, що Господарським судом міста Києва дано помилкову юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалене ним судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.

Ухвалою від 26.12.2006 року розгляд справи було призначено на 24.01.2007 року.

Однак, внаслідок оскарження вищенаведеної постанови ВГСУ від 05.12.2006 року, справу було направлено до ВСУ, який ухвалою від 01.02.2007 року відмовив скаржнику у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови ВГСУ від 05.12.2006 року у справі №39/197.

Ухвалою від 22.03.2007 року розгляд справи було призначено на 25.04.2007 року.

В судовому засіданні 25.04.2007 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Прохав суд позов задовільнити у повному обсязі.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 22.03.2007 року не виконав, пояснень по суті спору не надав і в судове засідання 25.04.2007 року представник відповідача не з’явився. Через канцелярію Господарського суду ніяких заяв та клопотань не подавав. Про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 25.04.2007 року розгляд справи №39/197-47/352 було відкладено до 23.05.2007 року.

В судовому засіданні 23.05.2007 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Прохав суд позов задовільнити у повному обсязі.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 22.03.2007 року не виконав, пояснень по суті спору не надав і в судове засідання 23.05.2007 року представник відповідача не з’явився. Через канцелярію Господарського суду ніяких заяв та клопотань не подавав. Про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна", заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо - будівельна компанія “Максімус” (позивачем), в якості підрядника, та Товариством з обмеженою відповідальністю “Траско - інвест Україна” (відповідачем), в якості замовника був укладений Договір підряду №47/ГП від 25.11.2005 року (далі Договір), згідно п. 1.1 якого підрядник (позивач) взяв на себе обов’язок виконати комплекс будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник (відповідач)  зобов’язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

Згідно п. 1.2 Договору об’єм, характер і вартість робіт, передбачених п. 1.1 робіт даного Договору, визначається кошторисом, який погоджується та підписується сторонами. Основою для проведення розрахунків є умови даного Договору, акти здачі –приймання виконаних робіт, які пдписуються сторонами.

У п. 2.1 Договору сторони дійшли згоди, що загальна сума Договору складає –1004397,80 грн. згідно кошторису, який погоджений і підписаний сторонами та який є невідємною частиною даного Договору.

Згідно п. 2.2 Договору сторони узгодили, що загальна вартість Договору, що вказана у названому п. 2.1 останнього, є фіксованою і не підлягає зміні, а у випадку виконання бетону в більшій кількості у порівнянні з розрахунковим, по завершенню робіт і підписанню кінцевих актів і додаткової угоди замовником (відповідачем) здійснюється доплата за фактичні перевитрати бетону.

Згідно п. 3.1 Договору оплата по даному Договору здійснюється з обов’язковим авансуванням для придбання основних та видаткових матеріалів, необхідних для виконання робіт по даному Договору на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно п. 3.2 Договору розрахунки по даному Договору здійнюється замовником поетапно, у відповідності до “Графіку фінансування” (Додаток №3), який є невідємною частиною даного Договору.

Згідно п. 3.4 Договору кінцевий розрахунок по даному Договору за фактично виконані роботи здійснюється замовником після здавання об’єкту в експлуатацію, наявності візи інвестора про відсутність претензій до виконаних робіт. Оплата повинна бути здійснена протягом 3-ьох банківських днів з моменту здачі об’єкта, про що замовник письмово повідомляє підрядника, з урахуванням авансу, поетапних платежів і погодженої між сторонами загальної вартості робіт по даному Договору, але в любому випадку не пізніше –15.03.2006 року.

Згідно п.п. 4.1.5 п. 4.1 Договору замовник зобов’язався здійснити оплату виконаних підрядником робіт в порядку і строки визначені даним Договором.

Згідно п.п. 4.1.6 п. 4.1 Договору замовник зобов’язався прийняти виконані роботи в п’ятидений термін з моменту одержання письмового повідомлення підрядника про закінчення робіт по акту здачі –приймання виконаних робіт. У випадку мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи, останній складає заперечення і зауваження до акту здачі –приймання виконаних робіт, які підрядник повинен виправити за свій рахунок в п’ятидений термін (у п. 6.3 Договору сторони конкретизували, що у випадку мотивованої і обгрунтованої відмови замовника від прийняття робіт сторонами складається акт з зазначенням недоліків, переліку необхідних доопрацювань, порядку і строків їх проведення, які підрядник має за свій кошт та в погоджений між сторонами термін ліквідувати).

Відповідно до п. 5.1 Договору підрядник зобов’язався виконати роботи передбачені п. 1.1 Договору і здати їх в строки і в об’ємах, які передбачені сторонами у “Графіку виконання робіт” (Додаток №4), який є невід’ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 6.1 Договору після виконання робіт (етапів робіт), передбачених даним Договором, підрядник пред’являє замовнику акт на виконані роботи, в тому числі на скриті роботи.

Згідно п. 6.2 Договору замовник зобов’язаний протягом 5-ти календарних днів прийняти пред’явлені виконані роботи по акту приймання –здачі робіт чи надати мотивовану відмову в письмовій формі з вказанням причин, які перешкоджають такому прийманню. Підставою достатньою для відмови в прийманні робіт є перепад висоти підлоги перевищуючий дані технічного завдання.

У п. 9.5 Договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі –0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочень, але не більше 7,5% від несплаченої суми.

Згідно п. 9.7 Договору у випадку якщо виконані роботи не відповідають встановленим вимогам технічних норм, підрядник ліквідовує недоліки за свій рахунок і в строки вказані замовником.

Згідно п. 11.1 Договору сторони погодили, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до моменту виконання сторонами прийнятими на себе зобов’язань.

Так, на виконання п. 1.2 Договору між сторонами було підписано Кошторис на виконання комплексу робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з підсиленим верхнім слоєм (Додаток №2 до Договору) згідно якого сторони погодили, що вартість усіх робіт по Договору складає –1004397,80 грн.

На виконання п. 3.2 Договору між сторонами було підписано Графік фінансування (платежів –Додаток №3 до Договору), згідно якого сторони погодили, що 1-ий авансовий платіж у розмірі 50% загальної вартості Договору в сумі –502198,90 грн. перераховується замовником підряднику протягом 3-ьох банківських днів після підписання Договору (тобто до 30.11.2005 року, хоча фактично був оплачений відповідачем 02.12.2005 року згідно банківської виписки №415 Філії “Головне управління Промінвестбанку у Донецькій області” м. Донецька), 2 –ий платіж (25% загальної вартості Договору в сумі –251099,45 грн.) перераховується замовником підряднику протягом 5-ти банківських днів після підписання акту виконаних робіт по Договору і третій платіж (25% загальної вартості Договору в сумі –251099,45 грн.) сплачується протягом 3-ьох банківських днів після здачі об’єкта в експлуатацію, але в любому випадку –не пізніше 15.03.2006 року.

На виконання п. 5.1 Договору між сторонами було підписано Графік виконання робіт (Додаток №4 до Договору) згідно якого сторони узгодили, що виконання робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з підсиленим верхнім слоєм розпочинаються –10.12.2005 року, а закінчуються відповідно 30.12.2005 року.

10.12.2005 року між повноважними представниками сторін було підписано Акт від 10.12.2005 року (а.с. 44) згідно якого сторонами було засвідчено, що на об’єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області відсутній герметичний контур (передбачений зокрема п. 4.1.2 Договору).

Лише 12.12.2005 року між повноважними представниками сторін було підписано Акт від 12.12.2005 року (а.с. 43) згідно якого представники замовника передали підряднику основу підлоги для початку виконання робіт по улаштуванню арматурного каркасу і бетонної підлоги на об’єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області.

15.12.2005 року між повноважними представниками сторін було підписано Акт від 15.12.2005 року (а.с. 42) згідно якого представники замовника передали підряднику герметичний контур для влаштування пристрою бетонної підлоги в зимових умовах на об’єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області.

21.12.2005 року між повноважними представниками сторін було підписано Акт від 21.12.2005 року (а.с. 40) згідно якого було встановлено повноважними представниками замовника (в т.ч. повноважним представником відповідача –Яворським А.), що в роботах наявні відступи від норм зокрема в осі Ж –12/13, але в цілому роботи виконані з допустимою якістю.

09.01.2006 року між повноважними представниками сторін було підписано Акт від 09.01.2006 року (а.с. 38) згідно якого було погоджено і встановлено останніми (в т.ч. повноважним представником відповідача –Яворським А.), що підрядник (позивач) здав бетонну підлогу з підсиленим верхнім слоєм на об’єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області у повному обсязі та в строк, але зазначено про погоження і підписання між сторонами також і Дефектного акту, який датований також 09.01.2006 року, відповідно до якого цими ж представниками сторін було зафіксовано ряд недоліків, які підрядник зобов’язався усунути з 09.01.2006 року до 10.02.2006 року.

Згідно листа замовника (відповідача) №07 від 27.01.2006 року останній повідомляв підрядника (позивача), що у зв’язку з неякісним виконанням деяких робіт по Договору, виникла необхідність негайної подачі підрядником в строк до двох робочих днів програми і технології по усуненню всіх дефектів.

Листом №8 від 27.01.2006 року підрядник в вою чергу прохав відповідача (замовника) надати можливість і погодити строки продовження виконання підрядником гарантійних зобов’язань по усуненню дефектів.

У листі №15 від 07.02.2006 року та №21 від 13.02.2006 року підрядник (позивач) детально описав запропоновану ним технологію усунення дефектів, підтверджував готовність виконати роботи по усуненню недоліків та просив відповідача звільнити об’єкт від будівельної техніки і надати об’єктивну можливість виконати роботи по усуненню дефектів.

Згідно листів № 40 від 06.03.2006 року  та №42 від 10.03.2006 року позивач повідомив замовника що роботи по усуненню дефектів були завершені ним 06.03.2006 року (направлені відповідачу згідно квитанції –фінансового чеку і опису вкладення у цінний лист 13.03.2006 року і отримані відповідачем – 16.03.2006 року).

Згідно претензії замовника від 13.04.2006 року відповідач вказав підряднику, що дефекти перелічені у названому вище акті від 09.01.2006 року були усунуті підрядником частково, але деякі дефекти і недоробки залишились не усунутими (у додатку до претензії відповідач перелічив неусунуті дефкти та недоробки) та відповідно повідомив підрядника, що до часу їх усунення роботи по Договору у повному обсязі прийматися не будуть.

Листом №83 від 25.04.2006 року підрядник повідомив замовника що визнані ним дефекти, вже станом на –25.04.2006 року, у виконаних роботах по влаштуванню бетонної підлоги на об’єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області були усунуті.

Натомість листом №37 від 10.05.2006 року замовник повідомив підрядника (позивача), що станом на 05.05.2006 року усунуті підрядником дефекти на об’єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області знову поновилися, через що прохали підрядника переглянути технологію усунення дефектів, адже вона себе не виправдала, та прохали надіслати повторно спеціаліста підрядника на об’єкт для усунення зазначених у листі дефектів, які повторно з’явились.

15.05.2006 року підрядником було надіслано замовнику (відповідачу) Акт виконаного комплексу робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм по Договору №47/ГП від 25.11.2005 року для погодження зазначених у ньому детальних обсягів виконаних позивачем підрядних робіт та підписання на загальну суму –1054441,49 грн., що підтверджується квитанцією –фінансовим чеком і описом вкладення у цінний лист від 15.05.2006 року, який отриманий повноважним представником відповідача –24.05.2006 року.

25.05.2006 року відповідач знову направив позивачу претензію з переліком дефектів, на усуненні яких він наполягає, та зазначав про необхідність в строк до двох днів представити програму і технологію по усуненню всіх виявлених повторно дефектів, а також в строк не більше 4-ьох днів узгодити строки, роботи і технологію по виправленню останніх.

Позивач відреагував на отриману претензію шляхом направлення відповідачу листа за №112 від 25.05.2006 року з пропозицією створити спільну комісію для здійснення огляду об’єкту і вирішення питання про наявність або відсутність дефектів у виконаних роботах, що підтверджується фінансовим чеком і описом вкладення у цінний лист від 26.05.2006 року.

Відповідач на створення комісії на 26 травня 2006 року погодився, надіславши на вищезазначений лист –лист за вихідним № 49 від 25.05.2006 року.

Вже 26.05.2006 року комісією у складі повноважних представників позивача та відповідача (в т.ч. вищезгаданого начальника будівництва відповідача –Яворського А.) був здійснений огляд об’єкта розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області, у зв’язку з чим складений акт з переліком недоліків, що підлягають усуненню, за наслідками чого 02.06.2006 року між тими ж повноважними представниками сторін (в т.ч. за участю вищезгаданого начальника будівництва відповідача –Яворського А.) було погоджено та підписано Акт про те, що згідно згаданого акту огляду від 26.05.2006 року підрядником з 30.05.2006 року здійснювались роботи по усуненню виявлених недоліків, наслідком яких зони в осях П-А, 5-14 і П-Ж, 1-5 усунуті, а зона в осях А-Ж, 1-5 не виконувалась, внаслідок відмови замовником, в особі начальника будівництва відповідача –Яворського А. з 01.06.2006 року –продовжувати регламентно відновлювльні роботи.

На день розгляду справи у суді (23.05.2007 року), згідно Договору №47/ГП від 25.11.2005 року на виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області, Акту від 15.05.2006 року виконаного комплексу робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм по Договору №47/ГП від 25.11.2005 року, Акту від 02.06.2006 року про відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна" від претензій по решті дефектів і пояснень повноважного представника позивача, відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна", за розрахунком позивача, не оплатив позивачу за виконані підрядні роботи на об'єкті розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області –552215,59 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором №47/ГП від 25.11.2005 року на виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на даний час, за розрахунком позивача, складає –552215,59 грн., пеня згідно п. 9.5 Договору –28142,74 грн. та 3% річних у сумі –4448,22 грн.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу  України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно п. 5 ст. 222 Господарського кодексу України претензія надсилається в письмовому вигляді рекомендованим або цінним листом або вручається адресатові під розписку.

Згідно статті 317 ГК України для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно статті 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Згідно статті 319 ГК України підрядник має право за згодою замовника залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядників, на умовах укладених з ними субпідрядних договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Згідно статті 321 ГК України у договорі підряду на капітальне будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення. Вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника та належна йому винагорода) може визначатися складанням приблизного або твердого кошторису. Кошторис вважається твердим, якщо договором не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за погодженням сторін.

У разі виникнення потреби значно перевищити приблизний кошторис підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Якщо підрядник не попередив замовника про перевищення кошторису, він зобов'язаний виконати роботу, не вимагаючи відшкодування понесених додаткових витрат.

Згідно статті 323 ГК України договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до закону.

Згідно п. 3 постанови (далі постанова) КМУ від 1 серпня 2005 року N 668 “Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві” договірна документація –це договір підряду та інші документи (проектна, кошторисна, тендерна документація, тендерні пропозиції, акцепт тендерної пропозиції, повідомлення, запити, претензії тощо), які встановлюють, конкретизують, уточнюють або змінюють умови договору підряду;

Кошторис –зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна. Кошторисна вартість будівництва може визначатися у приблизному або твердому кошторисі. Кошторис вважається твердим, якщо договором підряду не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за згодою сторін;

Договірна ціна –визначена на основі кошторису, узгоджена сторонами і обумовлена у договорі підряду ціна (вартість) робіт;

Згідно п. 21 даної постанови договірна ціна у договорі підряду визначається на основі кошторису як приблизна або тверда. Договірна ціна вважається твердою, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 91 постанови передача закінчених робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі.

Згідно п. 95 постанови право власності на закінчені роботи (об'єкт будівництва) переходить до замовника з моменту підписання акта приймання-передачі.

Згідно п. 96 постанови підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно п. 98 постанови оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.

Згідно п. 99 постанови розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Згідно п. 101 постанови оплата робіт, виконаних субпідрядниками, проводиться на підставі складених ними та підписаних генеральним підрядником документів про прийняття виконаних робіт та їх вартість і може проводитися безпосередньо генеральним підрядником або замовником, якщо це передбачено договором підряду та договором субпідряду.

Згідно п. 110 постанови порушення зобов'язань за договором підряду є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором підряду.

Згідно п. 114 постанови сторона, що порушила майнові права або законні інтереси іншої сторони, зобов'язана поновити їх, не чекаючи пред'явлення їй претензії чи звернення до суду.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України).

Статті 15 та  16 ЦК України встановлюють, що кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів.

Встановлені способи  захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, ними можуть бути:

-          примусове виконання обов’язку в натурі;

-             зміна правовідношення;

-          відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес  іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно до вищевикладеного, статтею 837 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-VI встановлено, що за   договором   підряду    одна    сторона    (підрядник) зобов'язується  на  свій  ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),  а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення,  обробку, переробку,  ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 838 згаданого кодексу визначено, що підрядник  має право,  якщо інше не встановлено договором, залучити  до  виконання  роботи   інших   осіб   (субпідрядників), залишаючись  відповідальним  перед  замовником за результат їхньої роботи.  У цьому  разі  підрядник  виступає  перед  замовником  як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до частини 2 згаданої статті генеральний  підрядник  відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором   підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Згідно статті 844 ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Стаття 853 ЦК України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду,  оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому  посилатися  на  ці  відступи  від  умов  договору  або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи,  які могли  бути  встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Стаття 854 визначає порядок оплати роботи за договором підряду, відповідно до якої, якщо договором підряду  не  передбачена  попередня  оплата виконаної  роботи або  окремих  її етапів,  замовник зобов'язаний сплатити  підрядникові  обумовлену  ціну  після  остаточної  здачі роботи за умови,  що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно статті 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: п. 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника.

Згідно статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно статті 877 ЦК України Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника.

Згідно статті 878 ЦК України замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором.

Згідно статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Згідно статті 886 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Згідно статті 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 527 згаданого кодексу визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання), а боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо  він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у  строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу  України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене судом визнається, що позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" роботи з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області по Договору №47/ГП від 25.11.2005 року виконало, хоча й визнало в той же час (згідно вищеперелічених дефектних актів від 09.01.2006 року, від 26.05.2006 року та листів №40 від 06.03.2006 року, №42 від 10.03.2006 року, №83 від 25.04.2006 року) наявність недоліків у деяких видах робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області, більшість з яких були виправлені на прохання замовника (відповідача), що підтверджується в тому числі актом від 02.06.2006 року, а відповідач, в свою чергу, згідно названого акту від 02.06.2006 та імперативних вимог статтей 853, 854, 882 ЦК України та п. 3.2, 6.2 Договору свого обов’язку щодо оплати виконаних робіт (згідно Графіку фінансування –Додатку №3 до Договору оплата вартості виконаних робіт здійснюється протягом п’яти банківських днів після підписання акту виконаних робіт) та належного приймання останніх (обов’язок підписати акт виконаних робіт від 15.05.2006 року виник у відповідача одразу після відмовиви від претензій по решті дефектів згідно двостонньопогодженого акту від 02.06.2006 року) –не виконав, у зв’язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна" на день розгляду справи у суді наявна заборгованість по Договору №47/ГП від 25.11.2005 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" у розмірі –502198,90 грн. (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2006 року позивач прохав суд стягнути з відповідача –552215,59 грн. заборгованості за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року, у зв’язку з фактичним виконанням робіт та використанням бетону в більшій кількості, ніж погоджено твердим Кошторисом –Додатком №2 до Договору підряду №47/ГП від 25.11.2005 року (вартість наведених понаднормових робіт та бетону склала –50016,69 грн.), які в наведеній сумі –50016,69 грн. в силу статтей 844 ЦК України, 321 ГК України і п. 2.2 Договору задоволенню не підлягають, адже додаткової угоди щодо збільшення кошторису  між сторонами –не погоджувалось та не підписувалось), яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" в судовому порядку, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області у розмірі –552215,59 грн., визначється судом законною та обгрунтоваю, але такою що підлягає задоволенню частково, в сумі –502198,90 грн..

Доказів протилежного, в тому числі оплати робіт з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області по Договору №47/ГП від 25.11.2005 року в сумарному розмірі –502198,90 грн. відповідач суду не надав, з загального відділу Канцелярії Господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №39/197-47/352 зазначені докази в розумінні статей 33, 34 ГПК України –не надходили.

Стаття 547 Цивільного кодексу України 2004 року від 16.01.03 № 435-VI встановлює, що правочин   щодо   забезпечення   виконання    зобов'язання вчиняється у письмовій формі, а правочин щодо забезпечення   виконання   зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Стаття 549 Цивільного кодексу України 2004 року від 16.01.03 № 435-VI встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Відповідно до статті 611 ЦК України якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 230 ГК України від 16.01.03 № 436-IV встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 232 ч.6 ГК України встановлено порядок застосування штрафних санкцій, відповідно до якого нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

Згідно статі 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР платники  грошових коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статі 3 Закону України  “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 625 Цивільного кодексу України 2004 року встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховуючи викладене, дійшов висновку, що оскільки відповідач свої зобов’язання по повній оплаті вартості виконаних позивачем підрядних робіт за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області належним чином досі не виконав, повна оплата на даний час ним не здійснена, заборгованість відповідача перед позивачем складає –502198,90 грн., і на даний час ним не погашена, тобто, на даний час є прострочення виконання відповідачем зобов’язання по повній оплаті вартості виконаних позивачем підрядних робіт за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області, суд, враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3% річних за прострочення виконання зобов’язання за наведеним Договором, дійшов висновку, що розмір 3% річних складає – 330,21 грн., виходячи з розрахунку здійсненого судом: (502198,90 грн. / 365 днів х 3% х 8 днів прострочення,  розпочинаючи з 08.06.2006 року ((в силу п. 3.2 Договору та Додатку №3 до нього, який встановлює порядок оплати виконаних позивачем робіт протягом п’яти днів після підписання акту виконаних робіт по Договору, який мав бути підписаний відповідачем одразу після відмовиви відповідачем від претензій по решті дефектів згідно двостонньопогодженого акту від 02.06.2006 року, тобто вже 03.06.2006 року)) та закінчуючи строк розрахунку –15.08.2006 роком, у зв’язку з тим, що дана дата самостійно визначена позивачем у розрахунку 3% річних, до якої позивач просить здійснювати розрахунок зазначеної штрафної санкції), через що за розрахований період 3% річних на переконання суду становлять –330,21 грн., а не 4448,22 грн., розраховані позивачем згідно заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2006 року, а тому  вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання робіт за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області є законною та обґрунтованою, але такою, що підлягає задоволенню частково –в сумі 330,21 грн.

Також в контексті вищенаведеного суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач свої зобов’язання по повній оплаті вартості виконаних позивачем підрядних робіт за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області належним чином досі не виконав, повна оплата на даний час ним не здійснена, заборгованість відповідача перед позивачем складає –502198,90 грн., і на даний час ним не погашена, тобто, на даний час є прострочення виконання відповідачем зобов’язання по повній оплаті вартості виконаних позивачем підрядних робіт за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області, а позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пені передбаченої п. 9.5 Договору підряду №47/ГП від 25.11.2005 року за прострочення виконання зобов’язання за наведеним Договором, розмір даної штрафної санкції (пені), за розрахунком суду,  складає –8035,12 грн., виходячи з розрахунку здійсненого судом: (502198,90 грн. х 0,2% (передбачена сторонами ставка пені у п. 9.5 Договору) х 8 днів прострочення,  розпочинаючи з 08.06.2006 року ((в силу п. 3.2 Договору та Додатку №3 до нього, який встановлює порядок оплати виконаних позивачем робіт протягом п’яти днів після підписання акту виконаних робіт по Договору, який мав бути підписаний відповідачем одразу після відмовиви відповідачем від претензій по решті дефектів згідно двостонньопогодженого акту від 02.06.2006 року, тобто вже 03.06.2006 року)) та закінчуючи строк розрахунку –15.08.2006 роком, у зв’язку з тим, що дана дата самостійно визначена позивачем у розрахунку пені, до якої позивач просить здійснювати розрахунок зазначеної штрафної санкції), через що за розрахований період пеня на переконання суду становить –8035,12 грн., а не 28142,74 грн., розраховані позивачем згідно заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2006 року, а тому  вимога позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов’язання робіт за Договором підряду №47/ГП від 25.11.2005 року з виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім слоєм на об’єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань, Баришівського району, Київської області є законною та обґрунтованою, але такою, що підлягає задоволенню частково –в сумі 8035,12 грн.

Крім того, позивач, відповідно до статті 44 ГПК України, просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат з оплати послуг адвоката у розмірі –26591,82 грн., підтверджуючи зазначені витрати як договором про надання послуг адвоката №35 від 25.05.2006 року між адвокатом Голуб В.Є. та позивачем (відповідно до ст. 4  договору №35 від 25.05.2006 р. вартість адвокатських  послуг  складає –26591,82  грн.), так свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №1447/10 від 30.09.1998 року і платіжним дорученням №636 від 04.07.2006 року про сплату зазначеному адвокату –26591,82  грн. за надані адвокатські послуги.

Суд враховуючи вимоги статті 44 ГПК України, приймаючи до уваги інформаційний лист ВГСУ від 14.07.2004  N 01-8/1270 “Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2003 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України” та інформаційний лист ВГСУ від  від 13.02.2002 № 01-8/155 “Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів та внесення змін і доповнень до деяких інформаційних листів” дійшов висновку про необхідність зменшення суми, що підлягає стягненню з Відповідача за надані Позивачу адвокатські послуги у зв’язку з розглядом справи №47/361, виходячи з наступного.

Статтею 44 ГПК України передбачено,  що до складу судових витрат  входить  оплата  послуг  адвоката.  В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді  справи  підлягають сплаті лише в тому випадку,  якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій  такі  послуги  надавалися,  а   їх   сплату   підтверджено відповідними фінансовими документами.

Стягнення зазначених витрат в рахунок майбутньої їх оплати  у вигляді судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до частини третьої  статті  48  ГПК України витрати,  що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про    адвокатуру". Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами та судові витрати за участь  адвоката  у  розгляді справи  підлягають оплаті лише в тому випадку,  якщо вони сплачені адвокату стороною,  котрій такі послуги надавались, а їх  сплата підтверджується  відповідними фінансовими документами.

У зв’язку з вищенаведеним, витрати на адвокатські послуги, підлягають стягненню з відповідача, та визнаються судом законними та обґрунтованими, але такими, що підлягають задоволенню частково –в сумі 23217,31 грн., в силу імперативних вимог ч. 5 п. 3 статті 49 ГПК України.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, підлягають стягненню з сторін відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а щодо суми –0,32 грн., яка сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" в сумі державного мита –5848,38 грн. (згідно квитанцій від 21.06.2006 року на суму –5318,38 грн. та від 17.07.2006 року на суму 530,00 грн.) –суд, керуючись статтею 47, 49, 84 ГПК України та статтею 8 Декрету КМУ від 21 січня 1993 року №7-93, прийшов до висновку про необхідність повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" з державного бюджету України зайво сплаченого (надміру сплаченого державного мита) у розмірі –0,32 грн. (згідно квитанцій від 21.06.2006 року на суму –5318,38 грн. та від 17.07.2006 року на суму 530,00 грн.), адже 1% від суми позову (584806,55 грн.), в якості державного мита, яке мав сплатити позивач (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2006 року) складає 5848,06 грн., а не 5848,38 грн., які сплачені сумарно позивачем згідно квитанцій від 21.06.2006 року на суму – 5318,38 грн. та від 17.07.2006 року на суму 530,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна" –задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна" (адреса: м. Київ, проспект Маяковського, 14 А, к. 204; ; рахунок № 1  у КФ АТ “Кредит Банк”(Україна) м.  Києва, МФО 321897), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" (адреса:  м. Київ, вул.  Пирогова, 10 В; ; рахунок № 0772 в КРФ ВАТ КБ “Хрещатик”,  МФО 300830) суму заборгованості в розмірі 502198  (п’ятсот дві тисячі сто дев’яносто вісім) грн. 90 коп., 8035 (вісім тисяч тридцять п’ять) грн. 12 коп. –пені, 330 (триста тридцять) грн. 21 коп. –3% річних, 23217 (двадцять три тисячі двісті сімнадцять) грн. 31 коп. –адвокатських витрат, а також 5105 (п’ять тисяч сто п’ять) грн. 35 коп. витрат по сплаті державного мита та 103 (сто три) грн. 02 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Траско-інвест Україна" з державного бюджету України 0,32 грн. зайво сплаченого державного мита згідно квитанцій від 21.06.2006 року на суму –5318,38 грн. та від 17.07.2006 року на суму 530,00 грн..

4.   В іншій частині первісного позову –відмовити.

5.   Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

6.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                       Станік С.Р.