ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №  07/3191а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2007 р.

11год.30хв., м. Черкаси

За адміністративним позовом малого приватного підприємства „Вегас”

до державної податкової інспекції у Чигиринському районі

про скасування рішень

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Долженкова І.М.

Представники сторін:

від позивача: Касапенко Р.Д. –за довіреністю від 01.02.2006р.;

від відповідача: Іванов О.В. –за довіреністю від 21.07.2006р.

Заявлено адміністративний позов про скасування рішень відповідача від 22 лютого 2007р. №/0 про застосування до позивача 21403грн. 75коп. фінансових санкцій, у тому числі: 11275грн. за непроведення розрахункової операцій через реєстратор розрахункових операцій, 4230грн. за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків та жетонів сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій і 340грн. за застосування при здійсненні розрахункових операцій незареєстрованого реєстратора розрахункових операцій та №/0 про застосування до позивача 10500грн. штрафу за порушення порядку використання торгових патентів.

В обґрунтування позову позивач вказав на порушення державною податковою адміністрацією в Донецькій області встановленого ст. 11-2 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” порядку проведення позапланової перевірки позивача, за результатами якої було прийняте спірне рішення.

За твердженням позивача позапланова перевірка була проведена без вручення йому направлення та копії наказу на проведення такої перевірки. При цьому на думку позивача службові особи державної податкової адміністрації в Донецькій області не мали права проводити контрольну закупку відповідної послуги, тому акт, складений за результатами такої перевірки, не може братися судом до уваги при вирішенні цієї справи як належний доказ, оскільки він був одержаний з порушенням закону.

У засіданні суду представник позивача підтримав позов і в доповнення  до нього, зазначив, що надані відповідачем у засіданні суду направлення на перевірку не відповідають вимогам ст. 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідач проти позову заперечив, оскільки вважає, що перевірка позивача була проведена у відповідності з вимогами законодавства, а встановлені нею правопорушення позивача –доведеними.

За твердженням відповідача перевірка позивача проводилася згідно із планом-графіком проведення перевірок, затвердженим 31.10.2006р. державною податковою адміністрацією в Донецькій області, службовими особами цієї адміністрації на  підставі виданих їм направлень.

Ненадання позивачу під розписку копії наказу про проведення позапланової перевірки та направлень на таку перевірку на думку відповідача є підставою лише для недопущення до проведення перевірки, а враховуючи те, що позивач допустив до проведення перевірки, то підстав вважати її незаконною немає.

Факт здійснення службовими особами державної податкової адміністрації в  Донецькій області при проведенні перевірки контрольної закупки послуги відповідач не визнав.

У засіданні суду представник відповідача підтримав заперечення проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

31 жовтня 2006р. головою державної податкової адміністрації в Донецькій  області Соколовим О.А. був затверджений план-графік проведення відділом оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи ДПА в Донецькій області перевірок за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу на листопад 2006р. До цього плану був включений і позивач.

14 листопада 2006р. у залі гральних автоматів позивача, розташованому за адресою: вул. Металургів, 58, м. Маріуполь, Донецька область, службовими особами державної податкової адміністрації в Донецькій Кальченком Є.Б. і Несторенком Л.В., які діяли на підставі направлень на перевірку від 09.11.2006р. №615 і від 14.11.2006р. №716, у присутності директора Гусака Е.В. і менеджера-адміністратора Фомченкова О.П. була проведена перевірка позивача щодо контролю за здійсненням ним розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. При цьому директор Гусак Є.В. розписався на вказаних направленнях у підтвердження ознайомлення з ними.

Доказів надання позивачу під розписку плану перевірок, наказу про проведення перевірки чи направлення на перевірку відповідач суду не надав.

Перевіркою були встановлені такі факти:

позивач застосовував реєстратор розрахункових операцій Samsung ER-350F-UA.01i, заводський номер DI 00502429, реєстраційне посвідчення № від 03.08.2006р., видане державною податковою інспекцією у Чигиринському районі. У Жовтневій міжрайонній державній податковій інспекції м. Маріуполя цей реєстратор розрахункових операцій був поставлений на облік 14.08.2006р. При цьому уже з 08.08.2006р. позивач проводив через цей реєстратор розрахункових операцій розрахункові операції;

у монетоприймальниках гральних автоматів знаходилося 2255грн., які не були проведені через реєстратор розрахункових операцій;

сума готівкових коштів та жетонів, які знаходилися на місці проведення розрахунків не відповідала сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Сума невідповідності склала 2140грн. 75коп.;

на 30 гральних автоматах знаходилися 30 фотокопій торгових патентів, Оригінали цих торгових патентів знаходилися у сейфі менеджера-адміністратора.

За результатами перевірки був складений акт від 14.11.2006р. №000678.

Встановлені перевіркою факти були оцінені відповідачем як порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 3 ст. 13 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в редакції Закону України від 01.06.1996р. №1776-ІІІ з урахуванням наступних змін і доповнень (далі –Закон №265/95-ВР) і ч. 1 ст. 7 Закону України від 23.03.1996р. №98/96-ВР „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” (далі-Закон №98/96-ВР).

На підставі акта від 14.11.2006р. №000678 відповідач прийняв спірні рішення від 22.02.2007р.:

№/0 про застосування до позивача 21403грн. 75коп. фінансових санкцій, у тому числі:

11275грн. фінансових санкцій, передбачених п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР, за непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність (2255грн. х 5);

340грн. фінансових санкцій, передбачених п.2 ст. 17 Закону №265/95-ВР, за застосування при здійсненні розрахункових операцій незареєстрованого реєстратора розрахункових операцій у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян (17грн. х 20);

9788грн. 75коп. фінансових санкцій, передбачених ст. 22 Закону №265/95-ВР, за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій у п’ятикратному розмірі  суми, на яку виявлено невідповідність (1957грн. 75коп. х 5).

№/0 про застосування до позивача 10500грн. штрафу, встановленого ч. 1 ст. 8 Закону України від 23.03.1996р. №98/96-ВР „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” (далі-Закон №98/96-ВР), за порушення передбаченого ч. 1 ст. 7 цього ж Закону порядку використання торгових патентів у розмірі вартості торгового патенту за один календарний місяць (350грн. - вартість одного торгового патенту х 30 торгових патентів).

Позивач встановлені перевіркою факти не спростував.

Стаття 11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю торгових патентів, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

У статті 11-1 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” зазначено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", є позаплановими.

Статтею 11-2 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Стаття 1 Закону №265/95-ВР передбачає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами –суб’єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб’єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 та 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадках використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Стаття 15 Закону №265/95-ВР здійснення контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону покладає на органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 16 Закону №265/95-ВР планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно з п. 2.2 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000р. №614 зі змінами і доповненнями, реєстрація реєстраторів розрахункових операцій здійснюється в органі державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) суб’єкта підприємницької діяльності, а якщо останній обслуговується в інспекції по роботі з великими платниками податків, - то за місцем податкового обліку. У разі використання реєстраторів розрахункових операцій на території іншої адміністративно-територіальної одиниці його необхідно до початку використання взяти на облік в органі державної податкової служби за місцем використання, крім реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються на об'єктах виїзної торгівлі (надання послуг), та резервних реєстраторів розрахункових операцій. Реєстрація та взяття на облік здійснюються безоплатно, реєстрація - не пізніше двох робочих днів з моменту подання, а взяття на облік - у день подання суб’єктом підприємницької діяльності усіх необхідних документів.

Пункти 1 і 2  ст. 17 Закону №265/95-ВР передбачають, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

- двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій непереведеного у фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій.

Статтею 22 Закону №265/95-ВР встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадках використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб’єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Частиною 1 ст. 7 Закону №98/96-ВР встановлено, що торговий патент повинен бути розміщений у приміщеннях для надання послуг у сфері грального бізнесу. Торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду.

Частина 1 ст. 8 Закону №98/96-ВР передбачає, що суб’єкти підприємницької діяльності, що здійснюють операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, за порушення порядку використання торгового патенту, передбаченого ч. 1 ст. 7 цього Закону, сплачують штраф у розмірі вартості торгового патенту за один календарний місяць.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Проведена державною податковою адміністрацією в Донецькій області  перевірка позивача відповідно до вимог ст. 11-1 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” є позаплановою. Державна податкова адміністрація в Донецькій області є компетентним органом щодо проведення таких перевірок, а відповідач - щодо застосування до суб’єктів підприємницької діяльності фінансових санкцій, передбачених Законами №265/95-ВР та №98/96-ВР.

Встановлені перевіркою факти порушення позивачем вимог п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР і ч.1 ст. 7 Закону №98/96-ВР є доведеними.

Сам факт невручення позивачу під розписку копії наказу про проведення позапланової перевірки та направлення на перевірку при фактичному допуску до її проведення не має наслідком визнання незаконними застосованих відповідачем до позивача за результатами такої перевірки фінансових санкцій.

За таких обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові відмовити повністю

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                                 Дорошенко М.В.