ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2007 р.                                                            Справа № 49/52-07

вх. № 2041/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Вінніцький Н.В., дов. № 138юр від 20.08.2004 року  відповідача - Гирман В.В., дов. б/н від 12.03.2007 року 3-ї особи - не з'явився

розглянувши справу за позовом КП "Харківські теплові мережі", м. Харків

до  АТЗТ "Український інститут "Промзернопроект", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДП Харківський проектний інститут "Промзернопроект", м. Харків

про стягнення 2774,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який прохає суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість яка виникла на підставі договору № 11298 від 01.11.2004 року у розмірі 2774,84 грн., з яких 2338,40 грн. - сума боргу за невиконання договірних зобов'язань, 197,92 грн. - сума пені, 197,92 грн. - сума пені, 191,72 грн. - сума інфляційних витрат та 46,80 грн. - сума трьох відсотків річних. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку.

Ухвалою суду від 29.05.2007 року до участі у справі у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ДП Харківський проектний інститут "Промзернопроект".

18.07.2007 року відповідач надав суду заяву про залишення позову без розгляду, оскільки позивач не надав на вимогу суду угоди про порядок та строки розрахунків за показниками облікових пристроїв теплолічильників.

Представник позивача заперечував проти задоволення наданої заяви.

Суд, дослідивши надану заяву, вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, оскільки не знаходить правових підстав для залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 18.07.2007 року оголошувалась перерва до 25.07.2007 року до 15:00 години.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав суду документи, витребувані судом, які залучаються до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що сплатив в повному обсязі використану теплову енергію.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01.11.2004 року між КП “Харківські теплові мережі”(Енергопостачальна організація) та АТЗТ “Український інститут “Промзернопроект”(Споживач) був укладений тимчасовий договір № 11298 про постачання теплової енергії. Відповідно умов договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Згідно п. 5.1. договору сторони визначили, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладом обліку.

Позивач в позовній заяві зазначає, що станом на 01.01.2007 року у відповідача існує заборгованість за спожиту теплову енергію за грудень 2004 року та березень 2005 року та складає 2338,40 грн. Вказана заборгованість була донарахована відповідачеві згідно актів звітності по показниках засобів обліку теплової енергії.

В обґрунтування здійснення подачі відповідачеві тепла в спірний період, позивач посилається на акт № 12/366 від 23.11.2004 року про включення опалення в будинок за адресою пр. Леніна, 50. Згідно вказаного акту при здійсненні обстеження споживання АТЗТ “Український інститут “Промзернопроект” теплової енергії за особовим рахунком № 17300-9412-02 здійснено включення опалення 23.11.2004 року. Також в акті зазначено, що одночасно включено опалення в кафе "Колос" (особовий рахунок 17300-1057).

Як свідчать матеріали справи, теплопостачання відповідачеві здійснювалось для опалення приміщення офісу, розташованого в будівлі за адресою: м. Харків, вул. Леніна, 50.

До матеріалів справи доданий акт приймання в експлуатацію вузла обліку теплової енергії на опалення та гаряче водоспоживання від 07.09.2002 року відповідно якого ДП Харківський проектний інститут "Промзернопроект" був прийнятий в експлуатацію засіб обліку - тепловий лічильник "Superkal 430" по пр. Леніна, 50.

19.11.2004 року згідно акту приймання - передачі ДП Харківський проектний інститут "Промзернопроект" передав, а АТЗТ "Український інститут "Промзернопроект" прийняв у тимчасове використання тепловий вузол та тепловий лічильник "Superkal 430", який розташований у підвалі 5-ти поверхового будинку за адресою: 61072, м. Харків, пр. Леніна, 50.

Матеріалами справи встановлено що вказаний засіб обліку - теплолічильник здійснював облік спожитої теплової енергії трьома споживачами, а саме - АТЗТ "Український інститут "Промзернопроект" (особовий рахунок 17300-9412), Харківського центрального конструкторського бюро "Енергопрогрес" (особовий рахунок 17300-1052) та ТОВ "Колос" (особовий рахунок - 17300-1057). До матеріалів справи додані відповідні договори, укладені вказаними споживачами із позивачем.

До матеріалів справи додані акти звітності по показниках засобу обліку теплової енергії за період з 23.11.2004 року по 23.12.2004 року, з 23.12.2004 року по 24.01.2005 року, з 24.01.2005 року по 25.02.2005 року та з 25.02.2005 року по 25.03.2005 року. При цьому в актах за період з 23.11.2004 року по 23.12.2004 року та з 23.12.2004 року по 24.01.2005 року вказані обсяги споживання теплової енергії трьома споживачами, враховуючи відсоткове співвідношення споживання теплової енергії: АТЗТ "Український інститут "Промзернопроект" - 50,89 % від загального обсягу спожитої теплоенергії, Харківське центральне конструкторське бюро "Енергопрогрес" - 45,54 % та ТОВ "Колос" - 4,54 %. В актах  за період з 24.01.2005 року по 25.02.2005 року та з 25.02.2005 року по 25.03.2005 року вказані обсяги споживання теплової енергії трьома споживачами, враховуючи відсоткове співвідношення споживання теплової енергії: АТЗТ "Український інститут "Промзернопроект" - 56,8 % від загального обсягу спожитої теплоенергії, Харківське центральне конструкторське бюро "Енергопрогрес" - 36,7 % та ТОВ "Колос" - 6,5%. У зв'язку з невірним визначенням в актах за грудень 2004 року та січень 2005 року відсоткової ставки обсягу спожитої відповідачем теплової енергії позивач донарахував до сплати 2338,40 грн.

Позивач в своїх поясненнях в обґрунтування заявлених до стягнення сум та здійснення нарахування згідно вказаного відсоткового співвідношення посилається на порядок розподілу теплової енергії споживачам. Так, до матеріалів справи позивач надав Додаток до договорів, номер та дату яких не визначено, про порядок та строки розрахунків по показникам облікових засобів теплолічильників. Даний додаток складений для теплового пункту АТЗТ „Український інститут Промзернопроект” по якому 17.09.2002 р. оформлений акт приймання вузла обліку теплової енергії, підписаний керівниками КП „Харківські теплові мережі”,  АТЗТ „Український інститут Промзернопроект”, ФХЦКБ „Енергопрогрес” ТОВ „Котлотурбопром”, ТОВ „Колос” та скріплений печатками зазначених юридичних осіб, окрім  АТЗТ „Український інститут Промзернопроект”. Проте дата складання цього додатку не визначена, як і не зазначено невід’ємною частиною яких договорів на відпуск теплової енергії відповідно до п. 11 є даний додаток. П. 2 додатку встановлено, що датою початку розрахунку за спожиту теплову енергію по приладам обліку рахувати 17.09.2002 р. Однак на час укладання тимчасового договору № 11298 про постачання теплової енергії від 01.11.2004 р. сторони не передбачили застосування в своїх правовідносинах порядку та строків розрахунків по показникам облікових засобів теплолічильників які викладені в зазначеному додатку та визначили певні умови щодо обліку теплової енергії (розділ 5 та додаток 1 до договору № 11298) та порядок розрахунків (розділ 6 договору № 11298).

Відповідно ч. 1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. З наведених вище обставин, суд не приймає додаток про порядок та строки розрахунків по показникам облікових засобів теплолічильників в якості належного доказу на підтвердження встановлення порядку розрахунків між позивачем та відповідачем, щодо теплової енергії переданої на підставі тимчасового договору № 11298 про постачання теплової енергії від 01.11.2004 р.

Ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Так, відповідно до п. 5.3 договору споживач, щомісячно не пізніше 28 числа поточного місяця подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, та згідно до п. 6.3. договору за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, що є заявкою на наступний розрахунковий період, зарахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. При перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25 числа поточного місяця.

Матеріалами справи встановлено що в період з 23.11.2004 р. по 25.03.2005 р. відповідач своєчасно надавав позивачу акти звітності по показникам приладів обліку теплової енергії та в повному обсязі сплатив спожиту відповідно до наданих звітів теплову енергію, що підтверджується копіями платіжних доручень, наданих до матеріалів справи.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона спирається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивач не навів достатніх доказів в обґрунтування своїх позовних вимог та в підтвердження наявності грошової заборгованості у розмірі 2338,40 грн. та правомірності нарахування пені, інфляційних витрат, 3% річних, а тому вважає позовні вимоги необґрунтованими  та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України;

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписаний 30.07.2007 року.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.

49/52-07