Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2007 р.                                                              Справа № 38/63-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Лакізи В.В., судді Фоміної В.О.

при секретарі Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

прокурора –Миргород І.І.  посв. №28 від 22.03.1999 р.,

позивача –Задорожна Н.Г. дов. №87/109 від 20.02.2007 р.,

3-ї особи на стороні позивача –

1.  Давиденко К.М. дов. №5698/10/10-026 від 07.07.2006 р.,

2. не з’явився,

1-го відповідача –Осипова Н.В. дов. №22426 від 28.12.2006 р.,

2-го відповідача –не з’явився,

3-го відповідача –Осипова Н.В. дов. №08-11 від 28.12.2006 р.,

3-ї особи на стороні відповідача –

1.Колонтай О.П. дов. №16/5 від 16.05. 2007 р.,

2. Бондаренко О.В. дов. від 08.06.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу ТОВ "Старт" вх.№1409Х/1-10 та апеляційну скаргу третього відповідача вх.№1410Х/1-10 на рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06

за позовом Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –

1. СДПІ у м. Харкові, м. Харків,

2. Міністерство промислової політики України, м. Харків

до  1.Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, м. Харків

2. Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" м. Харків

3. Харківської міської ради, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Старт", м. Харків,

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "БМД, ЛТД", м. Харків

за участю прокуратури Харківської області

про визнання недійсним акту

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06 ( головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Тихий П.В., суддя Черленяк М.І.) задоволено позовні вимоги позивача - визнано недійсним Акт приймання - передачі Палацу Культури "Харківського електромеханічного заводу" від 10 жовтня 2003 року, затверджений начальником Управління комунального майна та приватизації Солошкіним В.Н.

Витребувано Палац Культури "ХЕМЗ" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) з чужого незаконного володіння територіальної громади м. Харкова і зобов'язано Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради повернути Палац культури „Харківський електромеханічний завод" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) до загальнодержавної власності шляхом передачі на баланс Державного підприємства „Харківський електромеханічний завод".

Визнано Палац Культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) об'єктом права загальнодержавної власності.

Визнано право повного господарського відання на Палац Культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) за Державним підприємством "Харківський електромеханічний завод".

Зобов'язано Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно попередній запис щодо права власності Палацу Культури "ХЕМЗ" (нежитлової будівлі, розташованої за адресою: пр. Московський, 94) за територіальною громадою м. Харкова.

Зобов'язано Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" поновити право загальнодержавної власності на Палац Культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) шляхом його реєстрації   та внести відповідний запис   до   Реєстру   прав   власності на нерухоме майно.

ТОВ «Старт»з вказаним рішенням не погодилося та звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати  рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06  та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Апеляційну скаргу ТОВ «Старт»мотивує тим, що вказане рішення було прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Третій відповідач з рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06 не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати  рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06  та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Апеляційну скаргу третій відповідач мотивує тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також третій відповідач зазначає про те, що має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення від 15.03.2007р. Судом першої інстанції в рішенні від 15.03.2007р. було викладено лише доводи та докази позивача, чим було порушено вимоги ст.42 ГПК України.

Позивач надав відзив на апеляційні скарги, в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06 без змін, мотивуючи тим, що вказане рішення є законним та обґрунтованим.

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові надала відзив на апеляційні скарги, в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06 без змін, мотивуючи тим, що вказане рішення є законним та обґрунтованим.

Перший відповідач надав відзив на апеляційні скарги, в якому просить суд скасувати  рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06  та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Другий відповідач відзиви на апеляційні скарги не надав, через канцелярію суду 04.05.2007 р. другий відповідач надав лист №1435 від 24.04.2007 р., в якому повідомив,  що КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" підтримує письмові та усні пояснення, надані представником другого відповідача при розгляді справи у господарському суді Харківської області.

ТОВ "БМД, ЛТД" відзиви на апеляційні скарги не надало, однак в судовому засіданні 13.06.2007 р. представник ТОВ "БМД, ЛТД" підтримав вимоги апеляційних скарг та просив суд скасувати  рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07р. по справі № 38/63-06  мотивуючи тим, що вказане рішення було прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Прокурор відзиви на апеляційні скарги не надав, однак в судовому засіданні 13.06.2007 р. просив суд відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 р. по справі № 38/63-06 без змін, мотивуючи тим, що вказане рішення є законним та обґрунтованим.

Міністерство промислової політики України відзиви на апеляційні скарги не надало, в судове засідання 13.06.2007 р. представник не з’явився, про причини нез’явлення суд не повідомив.

Другий відповідач в судове засідання 13.06.2007 р. не з’явився, про причини нез’явлення суд не повідомив.

Враховуючи, що Міністерство промислової політики України та КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розгляд справи за відсутністю представників Міністерства промислової політики України та КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення прокурора та представників сторін та третіх осіб, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  встановила наступне.

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив суд визнати недійсним акт приймання - передачі Будинку культури Харківського електротехнічного заводу від 10 жовтня 2003 року, затверджений начальником Управління комунального майна та приватизації Солошкіним В.М., витребувати Будинок культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) з чужого незаконного володіння територіальної громади м. Харкова і зобов'язати першого відповідача повернути будівлю Будинку культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) на баланс Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», визнати право власності на Будинок культури «ХЕМЗ»за державою в особі Верховної Ради України, та зобов'язати Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно попередній запис щодо права власності на Будинок культури "ХЕМЗ" за територіальною громадою м. Харкова та зобов'язати Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати право власності на Будинок культури "ХЕМЗ" за державою в особі Верховної Ради України, користувач - Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод».

В процесі розгляду справи позивач звертався до суду із заявами про уточнення та зміну позовних вимог.

Відповідно до остаточного уточнення позовних вимог від 14.03.2007 р.,  позивач просив суд визнати недійсним акт приймання - передачі Палацу культури “Харківського електромеханічного заводу” від 10 жовтня 2003 року, затвердженого начальником Управління комунального майна та приватизації Солошкіним В.Н.; витребувати Палац Культури “ХЕМЗ” (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) з чужого незаконного володіння територіальної громади м. Харкова і зобов'язати Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради повернути Палац культури “Харківський електромеханічний завод”(не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) до загальнодержавної власності шляхом передачі на баланс Державного підприємства “Харківський електромеханічний завод”; визнати Палац Культури “ХЕМЗ” (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) об'єктом права загальнодержавної власності; визнати право повного господарського відання на Палац Культури “ХЕМЗ” (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) за Державним підприємством “Харківський електромеханічний завод”; зобов'язати Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно попередній запис щодо права власності на Палац культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) за територіальною громадою м. Харкова та зобов'язати Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" поновити право загальнодержавної власності на Палац Культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) шляхом його реєстрації та внести відповідний запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції прийняв вказані зміни та уточнення  позовних вимог до  розгляду.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2003 року комісією у складі представників Харківської міської ради та представників ДП "ХЕМЗ", утвореною відповідно до наказу Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради № 475 від 15.02.2002 року із змінами, внесеними наказом №444 від 06.10.2003 р., було складено Акт приймання-передачі Будинку Культури "Харківського електромеханічного заводу", який був затверджений начальником Управління комунального майна та приватизації Солошкіним В.Н.

Законом, що  визначає  основні  засади передачі об'єктів права державної  власності  у комунальну власність територіальних громад сіл,  селищ,  міст,  районів  у  містах  або  у  спільну власність територіальних  громад  сіл,  селищ,  міст, а також об'єктів права комунальної  власності  у державну власність безоплатно або шляхом обміну є  Закон України «Про передачу об'єктів права державної   та комунальної власності».

Статтею 4 Закону України «Про передачу об'єктів права державної   та комунальної власності» встановлено, що прийняття рішень про передачу об'єктів права     державної власності у комунальну власність здійснюється за рішенням:     органів, уповноважених    управляти     державним     майном, самоврядних організацій  -  щодо  об'єктів,  визначених у абзацах четвертому та шостому частини першої статті 2 цього Закону. Об'єктом передачі згідно з цим Законом, а саме відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 2 вказаного Закону є   житловий фонд та інші об'єкти соціальної інфраструктури , які перебувають у повному господарському   віданні   чи  оперативному  управлінні  державних підприємств,  установ,  організацій   або не увійшли  до  статутних фондів господарських товариств, створених у процесі  приватизації  (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Згідно Декрету Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" від 15.12.1992р. Кабінет Міністрів України покладає на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади здійснення функції щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності.

Згідно Указів Президента України "Про зміну у структурі центральних органів виконавчої влади" від 15.12.1999р. №1573/99, "Про державний комітет промислової політики України" від 26.04.2000р. №625/2000 повноваження щодо управління майном ДП "ХЕМЗ" на момент прийняття рішення про передачу будівлі Палацу культури до комунальної власності відповідним органом, уповноваженим управляти майном державного підприємства у відповідності до ч.3 ст.41 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності"  належали саме Державному комітету промислової політики України, який на той час було створено на базі ліквідованого відповідного Міністерства.

В листі Державного комітету промислової політики України (вих.№ 15/2-2-102 від 19.02.2001р.) зазначено, що «враховуючи пропозицію керівництва ДП «ХЕМЗ»погоджену з представником трудового колективу (від 02.02.2001 р. №60/34 додається)  Держпромполітики дає згоду на передачу підприємством майнового комплексу «Палац культури ДП «ХЕМЗ»одночасно з передачею у комунальну власність міста житлового фонду підприємства.»

В якості додаткових доказів здійснення управлінням комунального майна та приватизації дій, пов'язаних з прийняттям спірного об'єкту з державної в комунальну власність відповідно до діючого законодавства, а саме ч.З ст.41 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" (пропозиції щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цим підприємством, а щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств) було надано лист № 501/389 від 11.06.2001р. ДНВО "ХЕМЗ" за підписом генерального директора ДНВО "ХЕМЗ" та голови об'єднаного комітету профспілки .

Пунктом 2 статті 4 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" встановлено, що передача  об'єктів  з  державної  у  комунальну  власність територіальних   громад   сіл,   селищ,  міст,  районів  у  містах здійснюється за наявності згоди відповідних  сільських,  селищних, міських,  районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл,  селищ, міст – за наявності   згоди   районних   або  обласних  рад,  якщо  інше  не передбачено законом.

Згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; надання згоди на передачу об'єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об'єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об'єктів державної власності.

Рішенням Харківської міської ради Харківської області ХХУ сесії ХХIII скликання від 26.09.2001р. «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Харкова  відомчих житлових будинків» було надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади м. Харкова відомчих житлових будинків згідно з додатком до даного рішення, в якому зазначено перелік відомчих житлових будинків ДП «ХЕМЗ»та  Палац культури "ХЕМЗ".

Рішенням Харківської міської ради Харківської області XXVII сесії ХХIII скликання від 26.12.2001р. "Про комунальну власність м. Харкова" було затверджено перелік об’єктів, що прийняті до комунальної власності за станом на 26.12.2001 р. (додаток №1). Згідно зазначено додатку вказані об’єкти прийняті до комунальної власності, в тому числі житлові будинки ДП «ХЕМЗ»(№73-91) та Будинок культури "ХЕМЗ" (№92).

Як вже зазначалось, 10 жовтня 2003 року комісією у складі представників Харківської міської ради та представників ДП "ХЕМЗ", утвореною відповідно до наказу Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради № 475 від 15.02.2002 року з змінами, внесеними наказом №444 від 06.10.2003 р., було складено Акт приймання-передачі Будинку Культури "Харківського електромеханічного заводу", який був затверджений начальником Управління комунального майна та приватизації Солошкіним В.Н.

29.10.2003 року Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради своїм розпорядженням № 1242 затвердило прийняття Будинку культури „ХЕМЗ" на свій баланс, посилаючись на виконання рішення XXVII сесії Харківської Міської ради XXIII скликання від 26.12.2001 р. та приймаючи до уваги акт приймання - передачі Будинку культури "Харківського електромеханічного заводу".

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив суд визнати недійсним акт приймання - передачі Будинку культури Харківського електротехнічного заводу від 10 жовтня 2003 року, затверджений начальником Управління комунального майна та приватизації Солошкіним В.М.,

Відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Залежно від компетенції  органу, який прийняв такий документ і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Таким чином, акт приймання-передачі Палацу культури Харківського електромеханічного заводу від 10 жовтня 2003 року не є нормативним або ненормативним актом.

Стаття 202 Цивільного кодексу України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Правочин –це дія суб’єктів цивільного (приватного) права, які завжди є рівними особами. Можливість вчинення ними правочинів –елемент змісту їх цивільної дієздатності. За цією ознакою правочини відрізняються від актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим  та органів місцевого самоврядування, які хоча і можуть породжувати цивільні права та обов’язки, але за юридичною природою є владними актами, що видаються у межах компетенції зазначених органів –суб’єктів публічного права.

Саме тому правовідносини виникають  на підставі цих актів незалежно від бажання осіб вступати у них, тоді як за допомогою правочинів правовідносини завжди встановлюються за волею їх учасників.

Оспорюваний акт приймання-передачі майна від 10.10.2003р. підписано комісією у складі представників виконавчих органів Харківської міської ради та представників ДП "ХЕМЗ". Зазначеною комісією в акті було встановлено склад  об'єктів, що передаються за актом, їх первісна та залишкова вартість, загальні відомості про об'єкти та запропоновано оформити в установленому порядку технічну документацію на будинок Палацу культури.

Таким чином оскаржуваний акт є документом, який лише засвідчує виконання саме нормативно-правового акту у вигляді рішення Харківської міської ради і містить перелік майна яке передане до комунальної власності,  і не є правочином .

Враховуючи викладене,  правові підстави для задоволення позовних вимог  про визнання недійсним акта приймання - передачі Палацу культури Харківського електромеханічного заводу від 10 жовтня 2003 року, відсутні  і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, слід зазначити, що в оскаржуваному акті йдеться про  передачу 4 об’єктів, позивач просив суд визнати недійсним акт  приймання-передачі майна від 10.10.2003р. в цілому, однак в обґрунтування  позовних вимог посилався лише на неправомірну передачу Палацу культури по пр. Московському, 94.

Згідно ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як вже зазначалось, Рішенням Харківської міської ради Харківської області ХХУ сесії ХХIII скликання від 26.09.2001р. «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Харкова  відомчих житлових будинків» було надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади м. Харкова відомчих житлових будинків згідно з додатком до даного рішення, в якому зазначено перелік відомчих житлових будинків ДП «ХЕМЗ»та  Палац культури "ХЕМЗ".

Рішенням Харківської міської ради Харківської області XXVII сесії ХХIII скликання від 26.12.2001р. "Про комунальну власність м. Харкова" було затверджено перелік об’єктів, що прийняті до комунальної власності за станом на 26.12.2001 р. (додаток №1). Згідно зазначено додатку вказані об’єкти прийняті до комунальної власності, в тому числі житлові будинки ДП «ХЕМЗ»(№73-91) та Будинок культури "ХЕМЗ" (№92).

Вищезазначені рішення Харківської міської ради не скасовані та не визнані незаконними в судовому порядку, тобто територіальна громада м. Харкова має правові підстави щодо права комунальної власності на Палац культури по пр. Московському ,94.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилався також на ст.387 Цивільного кодексу України, яка встановлює право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, та  вказував що з таким позовом також може звернутись особа, в якої є право повного господарського відання таким майном.

Однак вказані доводи позивача є необґрунтованими, оскільки у відповідності до рішення Харківської міської ради XXVII сесії ХХIII скликання від 26.12.2001р. було затверджено перелік об'єктів, що були прийняті до комунальної  власності, і саме це рішення є документом, який підтверджує правомірне набуття права власності,  тому з моменту передачі майна до комунальної власності також було припинено право позивача на повне господарське відання майном.

Таким чином, позовні вимоги про  витребування Палацу Культури "ХЕМЗ" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) з чужого незаконного володіння територіальної громади м. Харкова і зобов'язання Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради повернути Палац культури „Харківський електромеханічний завод" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) до загальнодержавної власності шляхом передачі на баланс Державного підприємства „Харківський електромеханічний завод"; про визнання Палацу Культури "ХЕМЗ" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) об'єктом права загальнодержавної власності; про визнання права повного господарського відання на Палац Культури "ХЕМЗ" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) за Державним підприємством "Харківський електромеханічний завод" є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, стосовно позовних вимог  позивача про визнання Палацу Культури "ХЕМЗ" об'єктом права загальнодержавної власності та про зобов’язання Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" поновити право загальнодержавної власності на Палац Культури "ХЕМЗ" (не житлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) шляхом його реєстрації   та внести відповідний запис   до   Реєстру   прав   власності на нерухоме майно слід зазначити наступне.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності. Підставою зазначених позовних вимог є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності на спірне майно.

Згідно ст. 31 Закону України "Про власність" до державної власності в Україні належить загальнодержавна власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність), суб'єктами права на які є відповідно держава в особі Верховної ради України і адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських рад.

Згідно ст.33 вказаного Закону управління державним майном здійснює відповідно Верховна Рада України і місцеві ради, а також уповноважені ними органи.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу  України встановлює, що підприємства мають право  звертатися до господарського суду  з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом  саме  своїх   порушених   або   оспорюваних   прав і охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з позовних вимог, позивач не вказав якою саме нормою він керувався звертаючись до суду з позовом про  визнання Палацу Культури "ХЕМЗ" об'єктом права загальнодержавної власності та про зобов’язання Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»поновити право загальнодержавної власності на Палац Культури "ХЕМЗ" (нежитлову будівлю, розташовану за адресою: пр. Московський, 94) шляхом його реєстрації   та внести відповідний запис   до   Реєстру   прав   власності на нерухоме майно, тобто за захистом прав саме держави.

Державному підприємству «ХЕМЗ» ні законом,  ні будь-яким іншим чином не надані повноваження на представництво інтересів держави щодо  пред’явлення позову про  визнання Палацу Культури "ХЕМЗ" об'єктом права загальнодержавної власності .

Судова колегія  також вважає, що судом  першої інстанції неправомірно було  задоволено позовну вимогу позивача стосовно скасування в реєстрі прав власності на нерухоме майно - запису щодо права власності на Палац культури «ХЕМЗ»за територіальною громадою м. Харкова , оскільки такого запису, за ствердженням представника КП «Харківське міське  бюро технічної інвентаризації», навіть не існує,  однак зазначена обставина також не була врахована судом першої інстанції.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06 прийняте при невірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, в зв’язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційні скарги ТОВ «Старт»та Харківської міської ради підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 101, п.2 ст. 103, п. 4 статті 104, статтею 105  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги ТОВ «Старт»та Харківської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 38/63-06  скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Головуючий суддя         (підпис)                          Шепітько І.І.

суддя          (підпис)                          Лакіза В.В.

суддя          (підпис)                          Фоміна В.О.