ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  03/2580

"25" липня 2007 р.

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Семерез М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача –Ангола О.М., за довіреністю, Сизонюк І.О., за посадою;

від  відповідача –Кутовий М.М., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромтех”, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе

до дочірнього підприємства “Кам’янський цукровий завод” товариства з обмеженою відповідальністю “Руна”,  м. Кам’янка

про  стягнення 4 774 378,86 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 4 774 378 грн. 86 коп. за невиконання зобов’язань по договору № 2010/06 від 20.10.2006 р., а саме :

-          2 237 440 грн. - основного боргу;

-          2 387 440 грн. - штрафу за невиконання та за відмову від виконання умов договору відповідального зберігання № 2010/06 від 20.10.2006 р.;

-          111 094 грн. 44 коп. - пені за несвоєчасне повернення об’єкта зберігання;

-          18 799 грн. 52 коп. - інфляційних;

-          19 604 грн. 90 коп. - 3% річних.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково в розмірі основного боргу; вимогу щодо стягнення штрафних санкцій не визнав посилаючись на те, що підприємство знаходиться в дуже скрутному фінансовому та економічному стані, має сезонний режим роботи, і в даний час всі кошти використовуються для проведення ремонтних робіт для підготовки заводу до виробничого сезону 2007 року.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

20.10.2006 р. між товариством з обмеженою відповідальністю “Укрпромтех” та дочірнім підприємством “Кам’янський цукровий завод” товариства з обмеженою відповідальністю “Руна” укладений договір № 2010/06 відповідального зберігання (далі - договір).

П. 1.1 договору сторони визначили, що позивач (поклажедавець) передає, а відповідач (зберігач) приймає на відповідальне зберігання цукор –пісок харчовий, що відповідає ДСТУ 2316-93 “Цукор - пісок” і за якістю відповідає сертифікату якості виробника в кількості 856,567 т, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Кам’янка, який належить позивачу (поклажедавцю) на підставі накладної на відвантаження цукру № 2010/06/1 від 20.10.2006 р. та накладної на відвантаження цукру № 2010/06/2 від 20.10.2006 р., виданих відповідачем позивачу (далі –об’єкт зберігання), відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Загальна вартість переданого на відповідальне зберігання об’єкта зберігання за цим договором на момент передачі становить 2535440 грн. 00 коп., в т. ч. ПДВ –422573 грн. 33 коп.

18.01.2007 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1801/07-02 повернути залишок цукру –піску, який перебуває на відповідальному зберіганні, в кількості 806,567 т на загальну суму 2387440 грн. 00 коп., в т. ч. ПДВ –397906 грн. 67 коп. Вимога залишилась невиконаною.

Відповідно до п.п. 5.1 та 5.2 договору відповідач (зберігач) зобов’язаний:

-          в установлений цим договором термін прийняти на відповідальне зберігання об’єкт зберігання;

-          організувати та забезпечити охорону об’єкта зберігання позивача (поклажедавця), прийнятого на відповідальне зберігання, від розкрадання та не допустити проникнення сторонніх осіб на об’єкти, що охороняються;

-          забезпечувати дотримання встановлених правил пожежної безпеки на постах силами працівників охорони під час несення ними служби, а у випадку виявлення на об’єкті, що охороняється, пожежі або спрацьовування охоронно-пожежної сигналізації пожежі та технічної несправності охоронно-пожежної сигналізації;

-          повернути на першу вимогу позивача (поклажедавця) об’єкт зберігання в тому ж стані та якості, в якому він був прийнятий на відповідальне зберігання;

-          відшкодувати ринкову вартість об’єкта зберігання, прийнятого на відповідальне зберігання, у разі неможливості його повернення в тому ж стані та якості, в якому він був прийнятий на відповідальне зберігання, з урахуванням понесених збитків, в тому числі упущеної вигоди;

-          надавати позивачу (поклажедавцю) необхідні матеріали, відомості, документи, тощо, про виконання умов договору.

Вартість неповерненого об’єкта зберігання на вимогу позивача, складає 2 237 440 грн. 00 коп., що відповідачем не оспорюється.

08.02.2007 р. за вих. № 0802/07-1 на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою негайно (в триденний термін з моменту отримання даної претензії) погасити суму заборгованості з врахуванням пені за несвоєчасне повернення об’єкта зберігання та штрафу за невиконання та за відмову від виконання умов договору на загальну суму 4798664 грн. 40 коп., а саме:

-          2387440 грн. 00 коп. –основний борг;

-          2387440 грн. 00 коп. –штраф за неналежне виконання умов договору;

-          23874 грн. 40 коп. –пеня за несвоєчасне повернення об’єкта зберігання.

16.02.2007 р. за вих. № 0802/07-1 відповідач направив по факсимільному зв’язку лист, в якому визнав наявну заборгованість та просив розглянути графік погашення заборгованості у грошовій формі і погодити його, в зв’язку з важким фінансовим станом підприємства.

Позивач проти пропозицій відповідача не заперечував. Цим самим сторони по суті змінили порядок виконання зобов’язань по договору.

Відповідач 03.03.2007 р. та 16.03.2007 р. частково провів розрахунок на загальну суму 150 000 грн. 00 коп.

Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов’язання у відповідності з вимогами мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач подав розрахунки розміру штрафу, пені, інфляційних та 3 % річних, розмір яких по суті відповідачем не оспорюється, але не визнаються з тих мотивів, що підприємство знаходиться в дуже скрутному фінансовому та економічному стані, має сезонний режим роботи, і в даний час всі кошти використовуються для проведення ремонтних робіт для підготовки заводу до виробничого сезону 2007 року.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути 2 237 440 грн. основного боргу, 2 387 440 грн. штрафу, 111 094 грн. 44 коп. пені, 18 799 грн. 52 коп. інфляційних, 19 604 грн. 90 коп. 3 % річних, а всього на суму 4 774 378 грн. 86 коп.; 25500 грн. 00 коп. витрат по сплаті держмита і 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з дочірнього підприємства “Кам’янський цукровий завод” товариства з обмеженою відповідальністю “Руна”, м.Кам’янка, вул. Перемоги, 2, код 32895522, на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромтех”, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Жовтнева, 258, к. 48, код 32739890.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного  апеляційного господарського суду протягом 10 діб.

СУДДЯ                                                                                         В.В.Єфіменко