ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"17" липня 2007 р.
Справа № 22/108-07-2148

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Пироговського В.Т., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання –Буравльовій О.М.

за участю представників:

від позивача –Пронін М.В.,

від відповідача –Побірська А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу КП «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»

на рішення господарського суду Одеської області від 23.05.2007р.

по справі № 22/108-07-2148

за позовом Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»

до Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»

про стягнення 114486,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

ДП «Управління механізації та транспорту»ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд»звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з КП «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 52420,7грн. і штраф у сумі 5202,9грн. за договором на використання теплової енергії в гарячій воді №3 від 26.09.2006р. та заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 56255,6грн. і штраф у сумі 607,5грн. за договором на використання теплової енергії в гарячій воді №1/11 від 01.11.2006р., а всього –114486,7грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.05.2007р. позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з’ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи та невідповідність цим обставинам висновків, викладених у рішенні, просить скасувати рішення суду першої інстанції по даній справі та закрити провадження по справі.

Зокрема апелянт послався на те, що місцевий господарський суд не прийняв до уваги протокол розбіжностей до договору використання теплової енергії в гарячій воді №3 від 26.09.2006р., яким на думку відповідача внесно зміни до умов договору згідно з якими розрахунки за поставлену теплову енергію повинні були проводитись відповідачем по фактично отриманим від населення платежам, а відповідальність КП «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»за несвоєчасне проведення розрахунків виключена з умов договору.

Також, апелянт стверджує, що у позивача відсутнє право вимагати сплати заборгованості за поставлену теплову енергію на підставі договору на використання теплової енергії в гарячій воді №1/11 від 01.11.2006р., оскільки умовами цього договору передбачено, що порядок сплати відповідачем за поставлену позивачем теплову енергію до житлових будинків шляхом її оплати з урахуванням фактично отриманих платежів від населення, і не передбачено стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобов’язань з оплати поставленої теплової енергії.

Заслухавши пояснення представників присутніх у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

26 серпня 2005 року між Дочірнім підприємством «Управління механізації та транспорту»відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»та Комунальним підприємством «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»укладено договір №3 на використання теплової енергії у гарячій воді на період опалювального сезону 2005-2006рр.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.08.2006р. по справі №6/194-06-5131, яке набрало законної сили, за позовом Дочірнього підприємства «Будівельний комбінат»Відкритого акціонерного товариства «Одестрансбуд», правонаступником якого є позивач заборгованість за договором №3 від 26.08.2005р. у розмірі 47353,88 грн., стягнута з КП «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»на користь позивача по вказаній справі, у зв’язку з чим відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України провадження у справі № 22/108-07-2148 в частині стягнення 47353,88грн. підлягає припиненню.

Разом з тим, враховуючи те, що дана заборгованість на момент пред’явлення позову відповідачем не погашена, обґрунтованими, згідно із приписами ст. 625 ГПК України, є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у зв’язку з простроченням виконання даного грошового зобов’язання, які відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача складають 5074,00 грн., а також штрафу за несвоєчасне та неповне виконання розрахунків за теплову енергію у розмірі 10% від суми простроченого платежу, передбаченого п. 6.2.3 договору №3 від 26.08.2005р., що складає в даному випадку 4742,11 грн.

З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором №3 від 26.08.2005р. частково, а саме у розмірі наведених вище сум.

При цьому, апеляційний господарський суд не приймає посилання апелянта на протокол розбіжностей в обґрунтування відсутності правових підстав для стягнення інфляційних втрат і штрафу у зв’язку із невиконанням грошового зобов’язання за договором №3 від 26.08.2005р., оскільки з копії даного договору, протоколу розбіжностей та протоколу врегулювання розбіжностей вбачається, що обидві сторони підписали вказаний договір і при цьому позивач підписав договір із застереженням посилаючись на протокол врегулювання розбіжностей, а відповідач будь-яких застережень при підписанні договору не зробив, в той час як саме відповідно до протоколу врегулювання розбіжностей умови договору щодо сплати поставленої теплової енергії залишилися в редакції, що викладена в тексті договору підписаному сторонами.

01.11.2006р. сторони уклали Договір №1/11 на використання теплової енергії в гарячій воді, згідно з умовами якого позивач –виробник послуг, зобов’язався в період опалювального сезону поставляти теплову енергію в гарячій воді для опалювання житлових будинків, а відповідач–виконавець послуг, зобов’язався сплачувати теплову енергію по тарифам для населення в строки передбачені цим договором.

Пунктом 3.2.1 договору, передбачено, що відповідач зобов’язаний виконувати умови та порядок сплати за вжиту теплову енергію в кількості та строках передбачених цим договором. Згідно із пунктами 5.2., 5.3 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата здійснюється відповідачем по тарифам встановленим та затвердженим Одеською міською радою для населення, згідно фактично отриманих від населення платежів, з урахуванням наданим законодавством громадянам пільги.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків заборгованість відповідача за отриману по договору №1/11 від 01.11.2006р. теплову енергію на момент звернення із позовом складає 54248,40грн., що не заперечується відповідачем.

Заперечення відповідача щодо відсутності у позивача правових підстав для стягнення вказаної заборгованості не приймаються апеляційним господарським судом з огляду на те, що ні суду першої інстанції, ані апеляційному господарському суду відповідач, всупереч вимог ст. 33 ГПК України не надав доказів несвоєчасної оплати населенням спожитої теплової енергії, тобто не довів ті обставини на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України та інших правових актів.

Відповідно до приписів ст. 625 ГПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені обставини і норми матеріального права з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Договору №1/11 від 01.11.2006р. із врахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 56255,6грн., а також три проценти річних від простроченої суми - 588,72грн., а всього 66659,91грн.

На підставі викладеного оскаржене рішення слід відповідно змінити у зв’язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 23.05.2007р. по справі №22/108-07-2148 змінити.

Позов задовольнити частково:

Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»на користь Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту»відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»:

- за договором №3 від 26.09.2006р. –4742,11 грн. штрафу та 5074,00 грн. інфляційних втрат у зв’язку з простроченням виконання грошового зобов’язання;

- за договором №1/11 від 01.11..2006р. - 56255,60 грн. основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми - 588,72 грн., а всього 66659,91грн.

- судові витрати: держмито у сумі 666,60 грн. та витрати на оплату ІТЗ у сумі 68,70 грн.

Провадження у справі в частині стягнення 47353,88грн. припинити.

В решті позову відмовити.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                В.Т. Пироговський

В.І. Жеков

Повний текст постанови підписаний 20.07.2007р.