ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"16" жовтня 2007 р.
Справа №  3/294

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н. В. Болгар розглянув у  судовому засіданні 16.10.07 о 14:50  адміністративну справу № 3/294

за позовом: Приватного  підприємства "Новий світ";

до відповідача: Державної  інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області;

про скасування рішення  № 2 від 23.03.07,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмичової О.О.;

представників

позивача - директора Малого М.В.;

позивача -  головного бухгалтера Ігошиної Т.І., довіреність № б/н від 01.10.07;

позивача - Мухіної Н.В., довіреність б/н від 02.10.07;

відповідача - начальника відділу контролю за цін на  ринках продовольства Кармазина М.М., довіреність № 17-2 від 09.01.07;

відповідача - головного спеціаліста-юрисконсульта сектору організаційно-аналітичної та правової роботи Куницького В.В., довіреність № 9-02 від 09.1.07.

Приватне підприємство "Новий світ" (далі по тексту - ПП "Новий світ") звернулося до господарського суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою, у якій просить  скасувати рішення державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області (далі по тексту - Держінспекція з контролю за цінами) № 2 від  23.03.07  про застосування фінансових (штрафних) санкцій в сумі 24 928 грн. 80 коп. за порушення в частині додержання державної дисципліни цін.

Державна інспекція з контролю за цінами в Кіровоградській області просить залишити адміністративний позов без задоволення, посилаючись у письмових запереченнях на те, що

контроль за додержанням державної дисципліни цін є її повноваженнями;

під час перевірки підприємства встановлено порушення вимог п. 1 ст. 6 Закону України  "Про  державне регулювання виробництва  і реалізації цукру" , п. 6 "Порядку визначення мінімальних цін на цукрові буряки та цукор", затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 02.06 № 868, постанови Кабінету Міністрів України № 171 від 20.02.06 "Про заходи щодо державного регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків";

мінімальна ціна реалізації з буряків урожаю 2006 постановою Кабінету Міністрів України № 171 від 20.02.06 встановлена на рівні 2 370 грн. за 1 тонну (без ПДВ);

у жовтні 2006 р. позивачем, згідно реєстру видаткових документів за жовтень 2006 р., реалізований цукор (видано за викопування цукрового буряка) у кількості 3172 грн. за ціною 2 грн. 35 коп. за кг (з ПДВ) на суму 7 454 грн. 20 коп.

відповідно до реєстру видаткових документів за жовтень 2006 був виданий цукор  (за вирощування цукрового буряка) у кількості 2132 кг на суму 5010 грн. 20 коп. (з ПДВ), де застосована ціна 2 грн. 35 коп./кг (з ПДВ), тоді як згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України № 171 мінімальна ціна на цукор повинна становити 2 грн. 85 коп. за кг (з ПДВ);

загальна сума порушення, встановлена на підставі документів, наданих самим підприємством - реєстру видаткових документів за жовтень 2006 р. та довідки про реалізацію цукру врожаю 2006 р. (станом на 21.03.07, які є первинними бухгалтерськими документами, становить 12 464 грн. 40 коп.;

примірник акту перевірки  від 21.03.07 отриманий головним бухгалтером приватного підприємства "Новий світ", і будь-яких заперечень щодо викладених у ньому фактів останнім не викладено;

різниця у датах акту пояснюється допущеною  опискою, фактично перевірку почато і закінчено 21.03.07.

У заяві, наданий 16.10.07 ПП "Новий світ" змінило позовні вимоги і просить визнати нечинним рішення Держінспекції з контролю за цінами від 23.03.07 № 2.

Зміна позовних вимог є правом позивача за ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський суд встановив наступне.

Уповноваженими Держінспекцією з контролю за цінами особами проведена перевірка дотримання державної дисципліни ПП "Новий світ" -  мінімальних цін на цукрові буряки і цукор, виходячи з встановлених вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 171 від 20.02.06 "Про заходи щодо державного регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків, які поставлятимуться на внутрішній ринок, з врожаю 2006 року., результати якої оформлені актом від 21.03.07. Як зазначено у акті перевірки, проведеної за вересень 2006 - березень 2007 р. р., господарством отримано 10000 кг цукру, що був реалізований в рахунок оплати праці, орендної плати за земельний пай та заготівку у розмірах від 2 грн. 35 коп. (з ПДВ) до 4 грн. 70 коп. (з ПДВ); відповідно до відомостей "На видачу цукру за викопування цукрового буряка урожаю 2006 року" згідно реєстру видаткових документів за жовтень 2006 р. видано 3172 кг цукру на суму 7 454 грн. (з ПДВ), тобто застосована ціна 2 грн. 35 коп. за кг (з ПДВ) замість встановленої мінімальної ціни - 2 грн. 85 коп. за кг (з ПДВ); відповідно до відомостей "На видачу цукру за вирощування цукрового буряка урожаю 2006 року" згідно реєстру видаткових накладних за жовтень 2006 року" видано 2 132 кг цукру на суму 5 010грн. (з ПДВ), де застосована ціна 2 грн. 35 коп. за кг замість встановленої мінімальної ціни - 2 грн. 85 коп. за кг (з ПДВ); загальна сума порушень становить 12 464 грн. 40 коп.

Заступник начальника Держінспекції з контролю за цінами прийняв рішення від 23.03.07 № 2 про вилучення у ПП "Новий світ" у доход державного бюджету  24 928 грн. 80 коп. за порушення Закону України "Про ціни і ціноутворення", Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру", постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.06 № 171 "Про заходи щодо державного регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків".

Позивач із названим рішенням не погодився з тих підстав, що під час проведення перевірки не прийняті до уваги акти від 23.10.06 про здійснення дооцінки цукру, виданого буряководам; рішення про стягнення штрафу. встановленого ст. 9 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" може прийматися лише судом за позовами органів, які за дорученням Кабінету Міністрів України здійснюють контроль  за виконанням цього закону.

Господарський суд визнає наявність підстав для задоволення позову.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" визначає правові, економічні та організаційні засади державної політики виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі цукром.

Відповідно до ч. ч. 1, ст. 9 вказаного Закону контроль за виконанням умов виробництва та реалізації цукру здійснюється Кабінетом Міністрів України; за порушення норм цього Закону юридичні та фізичні особи притягуються до відповідальності згідно із чинним законодавством.

Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.00 № 868 "Про деякі питання державного регулювання виробництва і реалізації цукру" контроль за виконанням умов виробництва та реалізації цукру, що встановлені Законом України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру", покладений на Міністерство аграрної політики, Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції, Державну інспекцію з контролю за цінами, Державну податкову адміністрацію (в межах її компетенції), Раду Міністрів Автономної республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації.

Наказом Міністерства економіки України № 107 від 21.05.01 "Про надання повноважень щодо застосування штрафних санкцій" здійснення контролю за виконанням умов виробництва і реалізації цукру в частині додержання встановлених мінімальних цін покладено на Державну інспекцію з контролю за цінами та її територіальні органи, яких зобов'язано подавати позови до судів або арбітражних судів та застосовувати штрафні санкції в порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру".

Таким чином Держінспекція з контролю за цінами має право здійснення контролю в частині додержання встановлених мінімальних цін при державному регулюванні виробництва і реалізації цукру, застосовувати штрафні санкції при здійсненні такого контролю в порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру", подавати позови до судів.

При здійсненні такого контролю, застосуванні штрафних санкцій Держінспекція з контролю за цінами має керуватися ст. 9 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру".

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 названого Закону за порушення його норм - поставок цукру на внутрішній ринок понад встановлену квоту або реалізації його за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціни, з суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної та фізичної особи стягується до місцевого бюджету за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, винного в порушенні цього Закону, штраф у розмірі подвійної вартості цукру, реалізація якого здійснена з порушенням встановленого порядку, рішенням, прийнятих судом за позовами органів, які за дорученням Кабінету Міністрів України здійснюють контроль за виконанням цього Закону.

Виходячи з викладеного, штраф за ч. 3 ст. 9  Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" стягується на підставі рішення суду за позовом уповноваженого контролюючого органу і в доход місцевого бюджету, а не за рішенням контролюючого органу про вилучення суми штрафу в доход державного бюджету.

За частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Держінспекції з контролю за цінами приймати рішення про вилучення у господарюючого суб'єкта передбаченого Законом України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" штрафу в доход державного бюджету відсутні.

Рішення  № 2 від 23.03.07 прийняте з порушенням викладених вище норм законодавства.

Передбачений ст. 3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" штраф стягується зокрема за реалізацію цукру за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціні.

Основні поняття і терміни, які вживаються для цілей названого Закону, містяться у його ст. 1.

Під мінімальною ціною на цукор у названій нормі розуміється нижня межа ціни при укладанні угод купівлі-продажу на внутрішньому ринку України в обсягах квоти "А" (квоти поставки цукру на внутрішній ринок).

Виходячи із викладених понять, реалізацією цукру є його поставка на внутрішній ринок по угодах купівлі-продажу.

Поняття "угода купівлі-продажу" та порядок її укладання діюче законодавство не містить.

Статті 202, 655, 712 Цивільного кодексу України встановлює поняття та види правочинів, та договорів купівлі-продажу і поставки як дво- чи багатосторонніх правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору  та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Однак, у будь-якому випадку про мінімальну ціну йдеться як про ціну купівлі-продажу.

Роздрібною торгівлею цукром, за визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" є діяльність з продажу цукру громадянам та іншим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Докази того, що ПП "Новий світ" здійснювало діяльність з продажу цукру відсутні.

Як вбачається із пояснень ПП "Новий світ", заперечення на які Держінспекцією з контролю за цінами не викладалися, у жовтні 2006 р. цукор у кількості 3 172 кг видавався працівникам, задіяним на роботах по викопуванню цукрового буряку, а у кількості 2132 кг - працівникам за вирощування цукрового буряку врожаю 2006 року. Питання щодо того, чи видавався громадянам такий цукор як оплата праці відповідно до Закону України "Про оплату праці" чи як оплата по договорах підряду за виконані роботи, чи в рахунок іншого способу матеріального стимулювання не досліджувалося і у акті перевірки не відображено.

У разі, якщо цукор видавався в рахунок оплати праці, то при розрахунку суми заробітної плати податок на додану у складу частину заробітної плати, яка підлягає виплаті, не входить.

Діяльність ПП "Новий світ" з продажу цукру не доведена.

Крім того, відповідач не надав пояснень щодо того, яким чином з відомостей на видачу цукру особи, які здійснювали перевірку, зробили висновок про застосування ціни - 2 грн. 35 коп., до якої увійшов податок на додану вартість

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем не доказана правомірність свого рішення  № 2 від 23.03.07 із доведенням факту реалізації ПП "Новий світ"" цукру з врожаю цукрових буряків 2006 р. по ціні, що є меншою від встановленої додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.06 № 171.

Позов про визнання нечинним рішення Держінспекції з контролю за цінами від 23.03.07 підлягає задоволенню господарським судом.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати ПП "Новий світ" у вигляді сплати до державного бюджету 3 грн. 40 коп. державного мита присуджуються йому з Державного бюджету.

Керуючись ч. 1 ст. 94, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ст. 163,  ч. ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області №  2 від 23.03.07.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "Новий світ" (адреса: с. Тернівка, Новоархангельського району, Кіровоградської області; і. к. 232538) 3 грн. 40 коп. судового збору.

4. Виконавчий лист про стягнення судового збору видати за заявою позивача після набрання судовим рішенням законної сили..

5. Після одержання заяви позивача про видачу виконавчого листа направити виконавчий лист про стягнення судового збору до державної податкової адміністрації у Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна скарга, постанова набирає чинності після закінчення  строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

Н. В. Болгар

підписана 18.10.07