КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2007                                                                                           № 31/204

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Коваленко Н.В. (за довір.)

від відповідача - Череповський Є.В. (за довір.)

від третьої особи- Атаманчук Д.І. (за довір.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.04.2007

у справі № 31/204

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Вимірювальна техніка"

до                                                   Державного підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

третя особа відповідача           Дочірня компанія "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

третя особа позивача

про                                                  стягнення 91671,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача заборгованості та нарахованих штрафних санкцій, в розмірі 91 671,72 грн., що виникла в звязку із неналежним виконанням покупцем (відповідачем) обов’язків за договором  № 597-04 від 24.12.2004 р., не проведення повного розрахунку за поставлену продукцію.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.04.2007 р. у справі № 31/204  позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з відповідача 80928,57 грн. – основного боргу, 8350,34 – 3% річних , 2392,81 – інфляційні.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення  суду  від 11.04.2007 р. скасувати, з підстав постановлення його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, при порушенні норм матеріального і процесуального права, у справі прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на неврахування судом специфіки діяльності  відповідача, як організації, створеної з метою матеріально-технічного забезпечення діяльності 3-ї особи, і з врахуванням чого було укладено з позивачем спірний договір та відповідно регламентовано порядок здійснення розрахунків за договором (п.3.5.), з гідно з яким  остаточні розрахунки за поставлену продукцію мають проводитися протягом 3-х банківських днів з дня надходження до відповідача коштів від споживача продукції. Тому, в зв’язку із ненадходженням від споживача коштів відповідачу за оплату отриманої продукції, строк виконання обов’язку зі сплати боргу у відповідача не настав, відповідно відсутні й підстави нараховувати штрафні санкції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,  дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія не може погодитися із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, вважає такі висновки помилковими, виходячи з наступного.

Істотними для з’ясування наявності порушеного права позивача  та стягнення заборгованості за поставлену продукцію, колегія вважає встановлення двох юридичних фактів: виконання позивачем зобов’язання з поставки продукції та настання строку виконання зобов’язань з оплати вартості поставленої продукції.

Судом першої інстанції під час розгляду спору було встановлено, що між сторонами був укладений договір №597-04 від 24.12.2004 р., згідно з предметом  якого постачальник (позивач) зобов'язався поставити покупцю (відповідачу) продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець прийняти і оплатити продукцію на умовах, викладених у договорі (п. 1.1.).

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору (п.3.2.) сторонами було досягнуто згоди щодо вибору можливих умов оплати поставки продукції: попередня оплата або оплата після поставки продукції, що мало зазначатися в кожній специфікації.

У відповідності до умов укладеного договору №597-04, порядок здійснення попередньої оплати врегульований п.3.3 та п.3.4. даного договору, а порядок оплати продукції за фактом поставки регламентовано п.3.5. договору.

Відповідно до затверджених сторонами Специфікацій №8 та №9 до договору №597-04, умови оплати поставленої продукції - оплата по факту поставки.

Згідно п.3.5. договору, що регулює порядок оплати продукції за фактом поставки, остаточні розрахунки за поставлену продукцію здійснюються покупцем після поставки продукції та підписання акту прийому-передачі продукції на протязі 3-х банківських днів з дня надходження коштів від споживача продукції (ДК «Укргазвидобування», ДК «Укртрансгаз», ВАТ «Укртранснафта»).

За таких обставин, враховуючи умови укладеного договору,  колегія приходить до висновку, що  строк виконання зобов’язання відповідача зі сплати вартості поставленої продукції остаточно позивачем визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати.

У відповідності до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, положень п.3.5. укладеного договору, обов’язок щодо проведення розрахунку із позивачем виникає у відповідача лише після проведення розрахунку з ним споживачем – ДК «Укртрансгаз», а оскільки на час подання позову ДК «Укртрансгаз»  розрахунок із відповідачем не провів, строк виконання зобов’язання по сплаті поставленої позивачем продукції за договором  №597-04 не настав.

Дослідивши обставини справи, колегія приходить до висновку, що сторони, укладаючи спірний договір дійшли згоди з істотних умов, визначили  порядок і строки остаточного розрахунку, що відповідає приписам ст.530 ЦК України та не протирічить вимогам чинного законодавства. За таких обставинах колегія вважає, що в діях відповідача відсутні порушення зобов’язання щодо строків оплати поставленої продукції, а відтак підстави для стягнення в примусовому порядку нарахованої позивачем заборгованості, 3% річних та інфляційних.

Крім того, судом першої інстанції не було досліджено та не надано належної оцінки, стосовно виконання відповідачем п.3.5. Договору №597-04 від 24.12.2004 р. Зокрема, в судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що в з зв’язку із надходженням відповідачу від споживача часткової оплати за поставлену продукцію, він  протягом 3-х банківських днів здійснив розрахунок із позивачем, перерахувавши йому 3 390,63 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №651 від 10.05.2006 р.

Колегія також звертає увагу  на те, що позивачем в обгрунтувння доводів позовної заяви не надано доказів, які б підтверджували факт надходження відповідачу коштів за поставлену продукцію від споживача.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія  приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва  від  11.04.2007 р. у справі № 31/204   підлягає скасуванню, в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Укрнафтогазкомплект» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Укаїни»  задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2007 р. у справі № 31/204  скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вимірювальна техніка” (61200 м. Харків, площа Конституції, 1, під’їзд 5, пов.1,  п/р 1 в АКБ „Меркурій” м. Харкова, МФО 351663, ) на користь Дочірнього підприємства «Укрнафтогазкомплект» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Укаїни»  (04107 м. Київ, вул. Нагірна, 27, р/р 93 в АК ЗАТ ПІБ м. Києва, МФО 300012, ) 459 грн. – витрат за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити  Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи  № 31/204  повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді