ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31.05.07                                                                                           Справа  № 5/3464-28/417А

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                              Орищин Г.В.

суддів                                                                  Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова від 26.02.2007 р. вих. № 3827/10-0

на постанову господарського суду Львівської області від 06.02.2007 року

у справі № 5/3464-28/417А

за позовом відкритого акціонерного товариства «Управління механізації №1», м.Львів

до відповідача ДПІ у Личаківському районі м.Львова

про скасування або визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

від скаржника – Саковець В.П. –СДПІ юр. від.

від позивача –Бойко С.М. –гол. правл., Лотоцький Г.М. –предст.,

Козій Ю.В. –предст.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам роз’яснено.

Постановою господарського суду Львівської області від 06.02.2007 р. у справі № 5/3464-28/417А (суддя Морозюк А.Я.) задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Управління механізації №1», м.Львів (далі –ВАТ), скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Личаківському районі м.Львова від 29.03.2006 р. № /0, яким позивача зобов’язано сплати штраф в сумі 23752,08 грн.; стягнено з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. судового збору. Дана постанова мотивована судом тим, що податковим органом неправомірно визначено позивачу згідно спірного податкового повідомлення-рішення, після припинення провадження у справі про банкрутство, суми штрафу 23752,08 грн., яка була предметом  кредиторських вимог у справі про банкрутство позивача.

Відповідач у справі – ДПІ у Личаківському районі м.Львова, подав апеляційну скаргу на згадану постанову господарського суду, оскільки, на його думку, господарським судом порушено норми матеріального права. Зокрема, зазначає скаржник, судом не взято до уваги, що спірна сума штрафних санкцій була виключена з кредиторських вимог та не була сплачена позивачем під час санації, тому, податковим органом, у відповідності до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.

Позивач з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с.109-112) та в усних поясненнях в судових засіданнях.

При розгляді апеляційної скарги та матеріалів справи судовою колегією встановлено наступне:

Податковим повідомленням-рішенням № /0 від 29.03.2006 року ДПІ у Личаківському районі м. Львова, на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за затримку на 317 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 47 504,16 грн. по земельному податку з юридичних осіб, ВАТ „Управління механізації №1" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50%  від зазначеної суми - 23 752,08 грн.

Як вбачається із даних облікової картки ВАТ „Управління механізації №1" по земельному податку, згідно розрахунку суми земельного податку на 2003 рік №1381964 від 01.07.2003 року позивачу проведено в обліковій картці нарахування щомісячної суми земельного податку - 5992,75 грн. з термінами сплати 01.07.2003 р., 30.07.2003 р., 01.09.2003 р., 30.09.2003 р., 30.10.2003 р., 01.12.2003 р., 30.12.2003 р., 30.01.2004 р. Сплату сум узгодженого податкового зобов'язання проведено в обліковій картці 06.05.2004 р.,19.05.2004 р. та 20.05.2004 р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.05.2004 року було порушено провадження у справі № 6/161-8/95 про банкрутство ВАТ „Управління механізації №1" та уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Справу про банкрутство було порушено за заявою ДПІ у Личаківському районі м.Львова від 07.05.2004 року. В заяві податкового органу зазначено, що згідно довідки відділу обліку заборгованість підприємства перед бюджетом станом на 05.05.2004 року склала, зокрема, по земельному податку з юридичних осіб 82 699,25 грн. - основного боргу та 32 994,92 грн. - несплаченої пені та штрафних санкцій.

Згідно даних облікової картки ВАТ „Управління механізації №1" по земельному податку, станом на 01.05.2004 року сума недоїмки ВАТ „Управління механізації №1" по земельному податку з юридичних осіб складала 82699,25 грн., сума залишку пені 3566,57 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам та матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

Як встановлено господарським судом, за результатами розгляду справи про банкрутство, ухвалою господарського суду Львівської області суду від 12-27.04.2005 року у справі № 6/161-8/95 (а.с.13) було затверджено звіт керуючого санацією та припинено процедуру санації ВАТ „Управління механізації №1" у зв'язку із виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника, провадження у справі про банкрутство припинено. Як вбачається із змісту цієї ухвали, повністю погашено заборгованість третьої та шостої черг (відповідно до ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до третьої черги відносяться вимоги щодо сплати податків і зборів(обов'язкових платежів), до шостої черги - інші вимоги).

Заявлена податковим органом у справі про банкрутство сума 32 994,92 грн. несплаченої пені та штрафних санкцій включала в себе і нарахований штраф 23 752,08 грн. за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, станом на час подання заяви (07.05.2004 року) затримка граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання становила більше 90 днів. Отже, сума штрафу 23 752,08 грн. була предметом розгляду у справі № 6/161-8/95 про банкрутство ВАТ „Управління механізації №1". Доказів виключення даної суми із кредиторських вимог податковим органом не представлено суду.

Слід зазначити, що умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлено спеціальним Законом - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», положення якого при здійсненні судової процедури банкрутства мають пріоритет порівняно з іншими нормативними актами. Зокрема, Законом України «Про порядок погашання зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(п.7.8 ст.7) визначено, що з моменту прийняття судом ухвали про порушення справи про банкрутство платника податків порядок сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з положеннями закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»без застосування норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 5, 11, 12, 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію - про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство. Після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі конкурсні кредитори, вимоги яких виникли до дати порушення провадження у справі про банкрутство боржника, незалежно від настання строку виконання зобов’язань, повинні подавати заяви з грошовими вимогами до боржника. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Окрім цього, згідно із ч.5 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 10.01.2002 року, після закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з закінченням або достроковим припиненням процедури санації або ліквідаційної процедури чи затвердження арбітражним судом мирової угоди, неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які боржник зобов'язаний був сплатити кредиторам за грошовими зобов'язаннями та зобов'язаннями щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), можуть бути заявлені до сплати в розмірах, які існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом.

Стаття 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 3088-ІІІ від 07.03.2002 року, яка є чинною) такого права кредиторам не надає.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що податковим органом неправомірно визначено позивачу суму штрафу

23752,08 грн., яка була предметом розгляду у справі про банкрутство позивача.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Львівської області від 06.02.2007 року у справі №5/3464-28/417 А залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст.211, 212 КАС України.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

головуючий суддя                                                                Г.В. Орищин

судді                                                                                       О.П. Дубник

Г.Г. Якімець