ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2007 р.

№ 55/315-06

Вищий  господарський
суд  України  у
складі  колегії  суддів:

головуючий суддя

Муравйов О. В.

судді

Полянський А. Г. Фролова Г. М.

розглянувши касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 20.03.2007 року

по справі

№ 55/315-06 Господарського суду
Харківської області

за позовом

Відкритого акціонерного
товариства "Шепетівський завод культиваторів"

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення 278000 грн.

за участю представників:

від позивача:

Костюк В. В. -дов. № 01/19 від
18.01.07

від відповідача:

не з'явились

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 04.05.2007 року касаційна скарга Артемівської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької області була прийнята до провадження, її розгляд
призначений на 05.06.2007 року.

У зв'язку з виходом з відпустки
судді Фролової Г. М., справа розглядається в складі постійної колегії суддів,
утвореної Розпорядженням Заступника Голови вищого господарського суду України
від 25.08.2005 року № 02-20/13 в наступному складі: головуючий - Муравйов О.
В., судді Полянський А. Г., Фролова Г. М.

Відводів зазначеному складу колегії
суддів не заявлено.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання
повідомлені заздалегідь належним чином.

Оскільки ухвалою Вищого
господарського суду України явка представників сторін обов'язковою не
визнавалася, додаткові документи від них не витребовувалися, з врахуванням
особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117
ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників відповідача не
перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115
ГПК України.

За згодою представника позивача в
судовому засіданні 12.06.2007 року було оголошено вступну і резолютивну частини
постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач Відкрите акціонерне товариства "Шепетівський завод
культиваторів" звернувся до Господарського суду Харківської області з
позовом про стягнення з відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 278000 грн. заборгованості у зв'язку з невиконанням
договору НОМЕР_1ку та додатків до нього.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 20.12.2006 року по справі № 55/315-06 (суддя Чопенко К.
Ю.) в позові відмовлено.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року по справі № 55/315-06
(головуючий суддя Олійник В. Ф., судді Істоміна О. А., Погребняк В. Я.)
апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський завод
культиваторів" задоволена, рішення місцевого суду скасоване, позов
задоволено, постановлено стягнути із суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства
"Шепетівський завод культиваторів" 278000 грн. заборгованості та 4170
грн. державного мита, сплаченого при подачі позову та апеляційної скарги.

Не погоджуючись із постановою
апеляційної інстанції, відповідач суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_1 звернувся з Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного
господарського суду, а позов залишити без розгляду. В касаційній скарзі заявник
стверджує про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Також заявником подана заява про
зупинення виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду.
Оскільки до заяви не додано доказів відкриття виконавчого провадження, заява
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представник
позивача проти доводів та вимог заявника заперечив, просив залишити постанову
апеляційного господарського суду без змін.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача,
проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що 15.08.2003 року між сторонами укладений договір та
додатки до нього, відповідно до умов якого за дорученням позивача відповідач
зобов'язувався надати послуги по організації
системи оперативного контролю та управління підприємством. Пунктом 1.4
договору передбачалося, що зміст та строки виконання робіт визначаються
календарним планом, який є невід'ємною частиною договору. Загальна вартість
згідно з п. 2.1 договору становила 455000 грн. Пунктом 3.1 договору
передбачалося складання актів при поетапному виконанні робіт. В разі
мотивованої відмови замовника від прийняття робіт, згідно з п. 3.3 договору
сторони повинні були скласти двосторонній акт із зазначенням необхідних
доопрацювань та строків їх виконання. Термін дії договори визначався п. 5.1
договору і становив з 15.08.2003 року по 31.05.2004 року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач не довів відсутність актів виконаних
робіт.

Скасовуючи рішення місцевого суду
та приймаючи постанову про задоволення позову, господарський апеляційний суд
виходив з того, що відповідач не надав суду доказів виконання робіт за спірним
договором.

Відповідно до ч. 1 п. 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976р. "Про судове
рішення" (із змінами та доповненнями) рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Пунктом 3 частини 1 статті 84 ГПК
України передбачено, що серед іншого в мотивувальній частині рішення
господарського суду вказується законодавство, яким господарський суд керувався,
приймаючи рішення.

В рішенні Господарського суду
Харківської області від 20.12.2006 року по справі № 55/315-06 в мотивувальній
частині містяться посилання на статті 124, 129 Конституції України. Жодних
посилань на норми матеріального права, які регулюють господарські
правовідносини і повинні бути застосовані до спірних відносин, місцевим судом
не наведені. Таке порушення норм процесуального закона не дає підстави вважати,
що рішення місцевим судом прийнято у відповідності з нормами матеріального
права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Отже, таке рішення
не є законним.

На зазначені порушення
процесуального законодавства апеляційний господарський суд уваги не звернув.
Приймаючи постанову від 20.03.2007 року по справі № 55/315-06, апеляційний
господарський суд скасував рішення місцевого суду та прийняв рішення про
задоволення позовних вимог. Однак судом апеляційної інстанції також в порушення
приписів процесуального законодавства (п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України) немає
посилань на норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції та постанова апеляційної інстанції не відповідають вимогам
процесуального законодавства, не є законними, що в силу положень ч. 1 ст. 11110
ГПК України.

Оскільки саме під час застосування
відповідних норм матеріального права до правовідносин сторін можливо буде
встановити коло обставин, які підлягають встановленню для повного та всебічного
вирішення спору, суд касаційної інстанції позбавлений можливості прийняти нове
рішення (ст. 1115, 1117 ГПК України), а тому справа
підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції слід застосувати до спірних правовідносин відповідні норми
законодавства, визначити коло обставин, яке підлягає встановленню при вирішення
цього спору, та вирішити спір відповідно до законодавства.

Враховуючи викладене, касаційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 20.03.2007 року по справі № 55/315-06 та рішення
Господарського суду Харківської області від 20.12.2006 року по справі №
55/315-06 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
Господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський  Г. М. Фролова