ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2007
Справа №2-1/11406-2007

За позовом Малого колективного підприємства «Кримавіаспецмонтаж» (95491, м. Сімферополь, Аеропорт «Сімферополь», ідентифікаційний код 19002622)

До відповідачів  1) Відкритого акціонерного товариства «Аеролайт» (125167, Російська Федерація, м. Москва, проїзд Аеропорту 11б, код 13112-iu4)

2) Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації (м. Сімферополь, вул. Некрасова, 11, ЗКПО 03347537)

Про визнання дійсним договору, визнання права власності та спонукання зареєструвати право власності на нерухоме майно

Суддя Л. О. Ковтун

За участю представників:

Від позивача – Ревзин Б. Є., директор, паспорт серії ЕС 564280 від 17.02.1998р.

Від відповідачів – 1) не з’явився; 2) – Шипко В. В., довіреність у справі

Сутність справи:

Мале колективне підприємство «Кримавіаспецмонтаж» звернулося до господарського суду АР Крим із позовною заявою та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10.01.1995р., укладений між ВАТ «Аеролайт» та Малим колективним підприємством «Кримавіаспецмонтаж» дійсним, визнати право власності в цілому за Малим колективним підприємством «Кримавіаспецмонтаж» на виробничу базу, розташовану у м. Сімферополі по вул. Мальченка №31 на земельній ділянці площею  0,5026 га. Крім того, позивач просить зобов’язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані укладеним між сторонами 10.01.1995р. договором купівлі-продажу нерухомого майна, за яким у власність позивача були передані наступні будівлі: адміністративний побутовий корпус - Літера А, ремонтний бокс – Літера Б, склад –ангар – Літера В, прохідна – Літера Д, навіс – стоянка – Літера Г, спорудження мощєння, які розташовані у м. Сімферополі по вул. Мальченка, №31.

Перший відповідач вимог суду не виконав, витребуваних судом доказів по справі суду не надав. 04.09.2007р. до господарського суду АР Крим надійшла заява від ВАТ «Аеролайт», згідно  якої відповідач погодився із позовними вимогами та просить розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до діючого законодавства за наявними у справі матеріалами.

Другий відповідач вимог суду не виконав, витребуваних судом доказів по справі суду не надав, відзиву не представив. По суті позовних вимог не заперечує.

Справа розглядається у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та другого відповідача, суд –

ВСТАНОВИВ:

10.01.1995р. між Відкритим акціонерним товариством «Аеролайт» (Продавець)  та Малим колективним підприємством «Кримавіаспецмонтаж» (Покупець)  був укладений договір купівлі-продажу, за яким у власність покупця був переданий об’єкт виробничої бази, який розташований у м. Сімферополі по вул. Мальченка, 31.

Згідно умов договору право майно передається у власність покупця за актом прийому-передачі, який складається протягом 10 днів після підписання договору.

За актом прийому-передачі від 15.01.1995р. об’єкт нерухомості – виробнича база  була передана Покупцю.

Відповідно до положень ст.. 128 Цивільного кодексу УРСР від 1963р., який був чинним на час складення договору  моментом виникнення права власності у покупця за договором вважається момент передачі речі.

Таким чином, відповідно до законодавства, яке діяло на час укладення договору купівлі-продажу від 10.01.1995р. позивач набув право власності на нерухоме майно.

Відповідно ст. 49 Закону України «Про власність», який був чинним на час укладення договору купівлі-продажу, володіння майном визнається правомірним, якщо інше не встановлене судом.

Слід додатково зазначити, що відповідно державному акту на право постійного користування землею ІІ-КМ №001944 у користуванні Малого колективного підприємства «Кримавіаспецмонтаж» знаходиться земельна ділянка площею 0,5026 га для використання виробничої бази. Зазначене свідчить про розташування об’єкту нерухомості, придбаного за договором купівлі-продажу від 10.01.1995р. на  земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні позивача, а також відсутність прав третіх осіб на зазначене нерухоме майно.

Володіння позивачем вищенаведеним майном є правомірним, так як інше судом не встановлене, договір купівлі-продажу від 10.01.1995р. у встановленому законом порядку недійсним не визнаний.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень п. 1 ст. 144 Господарського кодексу України, п. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

За такими обставинами, позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 44 Цивільного кодексу УРСР від 1963р. на час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна між юридичними особами, таки договори укладалися у простій письмовій формі.

Таким чином, нотаріальне посвідчення договору проводилося лише за згодою сторін та не мало наслідків нікчемності правочину у разі непроведення нотаріального посвідчення такого договору.

Приймаючі до уваги викладене щодо форми договору купівлі-продажу, а також відсутність заперечень сторін щодо дійсності зазначеного договору, провадження по справі в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору у порядку п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно позовних вимог щодо зобов’язання Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за Малим колективним підприємством «Кримавіаспецмонтаж», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріали справи свідчать, що листом вих. №1058 від 27.07.2007р. Сімферопольське МБРТІ відмовило МКП «Кримавіаспецмонтаж» в проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно у зв’язку з ненаданням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, а також ненаданням документів, передбачених Порядком реєстрації прав власності на нерухоме майном, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. №6/5.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо спонукання Сімферопольського МБРТІ провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не підвідомчі господарським судам, виходячи з наступного.

В силу ст.  12 ГПК України,  господарським  судам підвідомчі  зазначені  у цій нормі справи,  крім,  зокрема,  інших спорів,  вирішення  яких  відповідно   до   законів   України   та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Згідно п.  1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи  юридичних осіб  із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної  дії), дій чи бездіяльності.

За змістом  п.  1  ст.  3  КАС  України,  справа адміністративної   юрисдикції    -    переданий    на    вирішення адміністративного  суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією  зі  сторін  є  орган виконавчої  влади,  орган  місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відносини, пов'язані  з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості  регулюються  нормами  Закону  України  "Про  державну реєстрацію речових  прав  на  нерухоме  майно  та   їх   обмежень", що визначено ст. 1 цього Закону.

Відповідно до  п.  1 ст.  4 Закону,  обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться  на  території  України,  фізичних  та юридичних осіб, держави,   територіальних   громад,   іноземців   та   осіб    без громадянства,  іноземних юридичних осіб,  міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

В силу п.  4 ст.  5 Закону,  державна  реєстрація прав  проводиться  місцевими  органами  державної  реєстрації прав виключно за  місцем  знаходження   нерухомого   майна,   а   саме: в містах  Києві  та Севастополі,  місті обласного підпорядкування, районі.

Місцевими органами  державної  реєстрації,  у відповідності з ст.   7   Закону,   є   відділеннями   державної госпрозрахункової   юридичної   особи  з  консолідованим  балансом (центру державного земельного кадастру).

У відповідності  з  п.  5  Прикінцевих  положень  зазначеного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав,  а  також  до  формування  Державного  реєстру прав у складі державного земельного  кадастру  реєстрація  об'єктів  нерухомості проводиться    комунальними    підприємствами    бюро технічної інвентаризації.  Повноваження бюро технічної  інвентаризації  щодо реєстрації  прав  власності  на  нерухоме  майно  на час звернення позивача  щодо  здійснення  реєстрації  також  визначені  п.   1.3 Тимчасового  положення  про  порядок  реєстрації прав власності на нерухоме  майно,  що  затверджено  наказом  Міністерства   юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5.

Реєстрація прав власності згідно п. 1.3 Тимчасового положення про порядок   реєстрації   прав   власності   на   нерухоме  майно, затвердженого наказом  Міністерства  юстиції  України від  28  січня  2003  року  N  6/5 здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

В силу підпункту 10 п. "б" ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",  до  відання  виконавчих органів   сільських,  селищних,  міських  рад  належить,  зокрема, делеговане повноваження щодо обліку та  реєстрації  відповідно  до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Отже, Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації виконує делеговані йому виконавчим органом місцевого самоврядування повноваження щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином,  відповідач у розумінні п.  7 ст.  3 КАС України є суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи суб'єктний склад та характер правовідносин, спір у даній  справі  підвідомчий  суду,  до  компетенції  якого належить розгляд адміністративних справ.

За таких  обставин,  спір  в частині позовних вимог щодо спонукання Сімферопольського МБРТІ провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майном  не   підвідомчий господарським  судам України і провадження в частині таких позовних вимог підлягає припиненню на підстав п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Приймаючі до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню, провадження по справі в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу – припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору, провадження по справі в частині позовних вимог щодо спонукання Сімферопольського МБРТІ провести державну реєстрацію права власності припиненню у порядку п. 1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного,  керуючись п.п. 1, 1-1 ст. 80,  ст.ст.  75, 82-84 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Малим колективним підприємством «Кримавіаспецмонтаж» (95491, м. Сімферополь, Аеропорт «Сімферополь», ідентифікаційний код 19002622) в цілому на виробничу базу, розташовану у м. Сімферополі по вул. Мальченка №31 на земельній ділянці площею  0,5026 га., яка складається із наступних споруд: адміністративний побутовий корпус - Літера А площею 422,1 кв.м., тамбур, сходи, ганок – Літера а загальною площею 19,9 кв.м., ремонтний бокс – Літера Б площею 65,0 кв.м., склад –ангар – Літера В площею 361,1 кв.м., прохідна – Літера Д площею 16,2 кв.м., навіс – стоянка – Літера Г площею 163,2 кв.м., спорудження мощєння – Літера І площею 3079 кв.м.

3.          Провадження по справі в частині позовних вимог щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу від 10.01.1995р., укладеного між ВАТ «Аеролайт» та МКП «Кримавіаспецмонтаж» припинити.

4.          Провадження по справі в частині позовних вимог щодо спонукання Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації  провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майном за МКП «Кримавіаспецмонтаж» припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун  Л.А.