СУД
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2007 р.

Справа №  17/417

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 17/417

за позовом: Світловодського
міжрайпрокурора в інтересах держави, в особі виконавчого комітету
Світловодської міської ради;

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1;

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2;

про зобов'язання вчинити дії.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - підприємець
ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_3,
довіреність № НОМЕР_1;

від 3-ї особи - ОСОБА_4;

від 3-ї особи - ОСОБА_5. , довіреність
№НОМЕР_2.

Особа, що брала участь у засіданні:
прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах  Гребенюк Т.Г.

Світловодський міжрайпрокурор
звернувся до господарського суду в інтересах держави, уповноваженим органом
якої виступає виконавчий комітет Світловодської міської ради (далі по тексту -
Світловодський міськвиконком), з позовною заявою про зобов'язання фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - підприємець ОСОБА_1) знести
самочинно побудовану конструкцію козирка на фасадній частині будинку № АДРЕСА_1
у м. Світловодську.

Відповідач заперечує проти
задоволення вимог заявника, посилаючись на те, що постановою Світловодського
міськрайонного суду від 19.01.07 у справі № 2-а-12/07 визнаний
протиправним  та скасований припис
Світловодської міської інспекції Держархбудконтролю від 04.07.06 щодо
призупинення роботи по влаштуванню декоративної покрівлі козирка входу;
порушення при влаштуванні конструкції козирку ДБН В 2.2.-15-2005 не доведені;
підприємцем проводиться не будівництво, як зазначає прокурор, а реконструкція
приміщень, тобто самочинне будівництво не здійснювалось; докази істотного
порушення інтересів держави у позовній заяві не доведені, безпосередньо
Світловодський міськвиконком ніяких претензій до відповідача не має.

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_4 (далі по тексту -ОСОБА_2.) позов підтримує у повному
обсязі, зазначаючи, що незаконне будівництво проводиться під вікнами і на
стінах її квартири.

При розгляді матеріалів справи,
заслуховуванні пояснень учасників судового провадження господарський суд
встановив наступне.

На підставі договору
купівлі-продажу від 26.11.03, укладеному із громадянином ОСОБА_6, підприємець
ОСОБА_1 набув у власність нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 264
кв. м., розташованого у цокольному поверсі трьохповерхового житлового будинку №
АДРЕСА_1 у м. Світловосдьк.

Рішенням Світловодського
міськвиконкому № НОМЕР_3 власнику нежитлового вбудованого приміщення дозволено
будівництво готелю до 12 місць за рахунок переобладнання вбудованих приміщень з
використанням існуючого входу. Інспекцією державного архітектурно-будівельного
контролю м. Світловодськ підприємцю ОСОБА_1 виданий дозвіл №НОМЕР_4 на
виконання будівельних робіт з реконструкції названого вбудованого приміщення
під готель відповідно до затвердженої проектної документації.

При перевірці Світловодським
міським відділом  архітектури та
містобудування на вимогу Світловодського міжрайпрокурора встановлено вчинення
підприємцем ОСОБА_1. відхилення від проектної документації в частині
перевищення обрізу козирка входу відносно рівня позначки підлоги вище
розташованих житлових приміщень, що є порушенням  п. 2.54 ДБН В 2.2-15-2005, за яким рівень
покрівлі вбудовано-прибудованої частини будинку не повинен перевищувати
позначку підлоги вище розташованих приміщень основної частини приміщень, про що
повідомлено листом № НОМЕР_5.

Світловодський міжрайпрокурор
вважає, що при виконанні будівельних робіт по реконструкції приміщення під
готель допущено відхилення від узгодженої проектної документації - самочинне
будівництво козирка на фасадній частині будинку № АДРЕСА_1 за відсутності
затвердженого проекту на будівництво та дозволу на виконання будівельних робіт
і це є порушенням вимог ст. 5 Закону України "Про основи містобудування".

Стаття 5 Закону України "Про
основи містобудування" містить основні вимоги до містобудівної діяльності,
у якій зокрема йдеться про те, що при здійсненні містобудівної діяльності
повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів
конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням
державних стандартів, норм і правил, регіональних  і місцевих правил забудови; урахування
законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель,
що оточують місце будівництва.

Частиною першою ст. 23 Закону
України "Про планування і забудову територій" встановлено", що
забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції,
реставрації, капітальному ремонту, впорядкування об'єктів містобудування,
розширення та технічного переоснащення територій, що у загальному визначенні є
поняттям - будівництво; будівництво об'єктів містобудування, визначення яких
містить ст. 3 цього Закону, здійснюється згідно із законодавством, державними
стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами
забудови, містобудівною та проектною документацією. Таким чином твердження у
відзиві на позов підприємцем ОСОБА_1, що реконструкція нежитлових приміщень не
є будівництвом, безпідставне.

Відповідно до ст. 29 Закону України
"Про планування і забудову територій", п. п. 1.1, 2.1 р. 2
"Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт", затвердженого наказом Держбуду України № 273 від 05.12.00,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.00 за № 945/5166, дозвіл
на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації
та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення  і технічного переоснащення  (роботи з будівництва) є документом, що
посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання
будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації
(будівельний генеральний план та паспорт фасаду в двох примірниках,
пояснювальна записка для реєстрації), погодженої та затвердженої в порядку,
визначеному законодавством; виконання (здійснення) будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із
законодавством.

У листі управління містобудування,
архітектури та житлово-комунального господарства Кіровоградської обласної
адміністрації № НОМЕР_6 - відповіді на звернення ОСОБА_2. козирок є
конструктивним елементом основної частини будівлі і повинен входити в проект
реконструкції будівлі, погодженим з ІНФОРМАЦІЯ_2 міста, що передбачено п. 9.1
ДБН А 2.2.-3-2004 "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження
проектної документації для будівництва".

Як зазначалось вище рівень покрівлі
вбудовано-прибудованої частини будинку має відповідати вимогам п. 2.4 ДБН
В.2.2-15-2005.

При провадженні у справі №
2-а-12/07 Світловодський міськрайоний суд у постанові від  19.0107 зазначив про те, що допитаний в
судовому засіданні в якості спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 пояснив суду, що
він особисто погоджував ескізний проект козирка фасадної частини готелю, проте
робочий проект, який надає право на проведення робіт з влаштування козирку
ОСОБА_1, не погоджено.

Листом від 23.11.06 № 07/12-1761
управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства
Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомляло Світловодський
міськрайонний суд, що у проектній документації, розробленій ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_8. (м. Жовті Води) та погодженій ІНФОРМАЦІЯ_2 міста, відсутній козирок по
фасадній частині готелю.

Виходячи із викладеного саме роботи
по влаштування козирка на фасадній частині будинку, а не висота покрівлі у
вбудованому приміщенні, є самочинним будівництвом.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного
кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони будуються, в тому числі без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Частиною 7 ст. 376 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу
державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну
перебудову; якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме
майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила
(здійснює) будівництво.

Отже, обов'язковою передумовою
прийняття судом рішення про знесення будівництва є звернення відповідного
органу державної влади або органу місцевого самоврядування про зобов'язання
особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову і
вже у разі, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, то суд
приймає рішення про знесення нерухомого майна.

Таким чином, відповідний орган
державної влади або орган місцевого самоврядування повинні зазначити, яку
конкретно перебудову повинна провести особа, що здійснила (здійснює)
будівництво.

Докази того, що виконавчий
Світловодський міськвиконком зобов'язував підприємця ОСОБА_1. провести
відповідну перебудову відсутні, як і докази того, що судом  постановлялося рішення про зобов'язання підприємця
провести конкретну перебудову, встановлення факту неможливості проведення
перебудови або відповідач відмовився від її проведення, відсутні, тому у
господарського суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги
Світловодського міжрайпрокурора про зобов'язання відповідача знести самочинно
побудовану конструкцію козирка на фасадній частині будинку № АДРЕСА_1 у м.
Світловодську.

Позов, у якому позивачем зазначений
Світловодський міськвиконком, який фактично не підтримав вимоги прокурора,
задоволенню не підлягає.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного терміну з дати його підписання
суддею і може бути оскаржено в межах такого терміну до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. ст. 82,  84, 85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову відмовити.

Суддя                                      Н. В. Болгар

підписано
03.10.07