ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" жовтня 2007 р.
Справа № 26/234-07-4953

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Величко Т.А.

суддів:  Бойко Л.І., Жукової А.М.,

при секретарі судового засіданн -: Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –не з’явився;

від відповідачів –Колмикова Т.О., Паук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Санаторію "Приморський"

на рішення господарського суду Одеської області від "11" липня 2007 р.

у справі №26/234-07-4953

за позовом  ТОВ „Електромонтаж-470”

до  Приморської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області та Санаторію "Приморський"

про припинення права користування земельною ділянкою

встановив:

ТОВ „Електромонтаж –470” звернулося до господарського суду з позовом до Приморської сільської Ради та санаторію „Приморський”  про припинення права користування санаторієм „Приморський” земельною ділянкою загальною площею 0,2 га на Будацькій Косі, с. Курортне, на якій розміщені будівлі та споруди бази відпочинку „Смерічка”, власником якої він є.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що майно бази відпочинку знаходиться на земельній ділянці, наданій на праві постійного користування санаторію „Приморський”, але останній ніколи не використовував її за призначенням, що свідчить про її нецільове використання і являється підставою для припинення права землекористування на спірну земельну ділянку.

Відповідачі позовні вимоги визнали.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.07.07р. (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги задоволено.

Судове рішення мотивоване тим, що санаторієм „Приморський” спірна земельна ділянка за цільовим призначенням ніколи не використовувалася, оскільки на ній розміщені об’єкти бази відпочинку іншої юридичної особи.                               Відповідно до п. „г” ч.1 ст.141 ЗК України, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням являється підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, санаторій „Приморський” просить його скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи скаржника ґрунтуються на тому, що спірна земельна ділянка належить санаторію „Приморський”  на праві постійного користування, що підтверджується державним актом серії 1-ОД №004275, виданого Приморською сільською Радою 12.03.00р., до 2002р. знаходилася у користуванні у позивача на умовах оренди згідно щорічних договорів з санаторієм.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та врахувавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає, виходячи з такого.

ТОВ „Електромонтаж –470”, як правонаступник прав та обов’язків ДП „Електромонтаж –470” набуло права власності на будівлі та  споруди бази відпочинку „Смерічка”, розташовані на Будацькій Косі, с. Курортне, що підтверджується рішенням господарського суду Одеської області від 7.04.06р. у справі №9/109-06-3439.

При здійсненні ТОВ „Електромонтаж –470” заходів щодо оформлення землекористування для утримання та обслуговування об'єктів  бази відпочинку „Смерічка” було встановлено, що земельна ділянка площею 0,2 га, на якій розміщена база відпочинку, входить до складу земель, які згідно державного акту на право постійного користування землею серії 1-ОД №004275 від 12.03.00, належить на праві постійного користування санаторію „Приморський”.

Підставою звернення з даним позовом стало те, що земельна ділянка площею 0,2 га, на якій розташована б/в „Смерічка” фактично санаторієм „Приморський”  ніколи не використовувалася, і це на думку позивача, свідчить про порушення санаторієм земельного законодавства, а саме п.”г” ст.141 ЗК України –використання земельної ділянки не за цільовим призначенням і є підставою для припинення права землекористування на спірну земельну ділянку.

Відповідно до постанови № 7 від 16.04.2004р. Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (п. 8), вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст. 140-149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Тобто, вирішення питання про припинення права землекористування особою, якій надано землю в постійне користування, але яка використовує її з порушенням земельного законодавства, входить в компетенцію органу, який цю землю надавав і визначав у правовстановлюючих документах її цільове використання.

В даному випадку, позов про припинення права землекористування поданий особою, яка на це не має права, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку від зобов'язальних осіб.

Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановлено безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог.

Господарський суд не врахував, що позов про припинення права землекористування поданий особою, яка не має суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Господарський суд, з порушенням та неправильним застосуванням ст. 1, 2 ГПК України, дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог, визнавши відповідачів такими, що порушують право ТОВ "Електромонтаж - 470" на оформлення землекористування.

Наявність рішення Приморської сільської Ради № 44 від 18.10.1996р. "Про передачу земельної ділянки в постійне користування Тернопільському спеціалізованому управлінню ТОВ"Електромонтаж - 470" не може розглядатися як правовстановлюючий документ по спірній земельній ділянці, оскільки це рішення прийнято стосовно іншої юридичної особи і не було фактично виконано, про що свідчать матеріали справи і пояснення представника Приморської сільської Ради.

Згідно ч. 3 ст. 43 ГПК України, визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими така сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим, а господарський суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Та обставина, що відповідачі по справі визнали позовні вимоги, не позбавляє господарський суд не виконувати вимоги ст. 43 ГПК України.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати такого обов'язку (вчинити певні дії або утриматися від їх виконання) від зобов'язальних осіб.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення щодо відмови в позові про припинення землекористування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105          ГПК України,

колегія суддів постановила:

Рішення господарьского суду Одеської області від 11.07.2007р. у справі № 26/234-07-4953 скасувати, в позові - відмовити.

Стягнути зТОВ"Електромонтаж - 470" на користь санаторію "Проиморський" 42грн. 50 коп. - держмита за апеляційне провадження.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                        Т.А. Величко

Судді :                                                                                             Л.І. Бойко

А.М. Жукова