ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"13" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 10/016-07

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Саливонківський цукровий завод", смт.Гребінки

до Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту цукрових буряків, с.М.Вільшанка, Білоцерківський р-н

про стягнення 7211,50 грн.

Суддя Тищенко О.В.

Представники:

від  позивача –Гернеза  В.П. (довіреність № 01-1/07 від 09.01.2007р.)

від  відповідача –Галашевський В.Л. (директор, наказ № 19-ос від 02.02.1995р.)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Саливонківський цукровий завод" (позивач) до Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту цукрових буряків (відповідач) про стягнення  7211,50 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2007р. було порушено провадження в справі та  призначено до розгляду на 13.02.2007р.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує поставкою відповідачу продукції (бурячий жом) в кількості 288,46 т на загальну суму 7211,50 грн. та неналежним виконанням відповідачем свого зобов’язання щодо оплати за отриману продукцію.

В судовому засіданні 13.02.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в відзиві на позовну суму заборгованості в розмірі 7211,50 грн.  визнав в повному обсязі та проти стягнення не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши докази в сукупності, суд

встановив:

В 2004 році Відкрите акціонерне товариство "Саливонківський цукровий завод" на підставі заборної відомості на відпуск бурячого жому від 14.04.2004р. № 185, 185/1 та довіреності на отримання товару від 13.04.2004р. серія ЯЗК № 353845 передано Білоцерківській дослідно-селекційній станції інституту цукрових буряків, а останній одержав від позивача продукцію  (бурячий жом) на загальну суму 7211,50 грн.

Оригінали вищезазначених документів були надані суду  для огляду, а копії залучено до матеріалів справи.

Отже, сторонами на підставі ст. ст. 202-205 Цивільного кодексу України було укладено угоду, згідно з якою у відповідача на підставі ст. 11, ст.ст. 509-626 Цивільного кодексу України виникло зобов’язання щодо оплати за отриману продукцію.

Як свідчать матеріали справи, відповідач  в порушення своїх зобов’язань за отриману продукцію не розрахувався.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриману від позивача продукцію становить 7211,50 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків від 12.02.2007р., який підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.ст. 202, 205 ЦК України правочином є дія особи,  спрямована на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин  може  вчинятися  усно  або  в  письмовій  формі. Сторони  мають  право  обирати  форму  правочину,  якщо  інше   не встановлено законом. Правочин,  для якого законом  не  встановлена  обов'язкова письмова   форма,   вважається  вчиненим,  якщо  поведінка  сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

В статті 610 ЦК України зазначено, що порушеням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача 04.08.2006р. було направлено претензію № 55/06 від 03.08.2006р. (що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від  10.08.2006р. № 6043) з пропозицією розрахуватися за отриману продукцію в термін визначений ст. 530 ГПК України.

Зазначена претензія відповідачем залишена без відповіді.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача  суми основного боргу в розмірі 7211,50  грн. є обгрунтованими та  правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові (господарські) витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49,82-85 ГПК України господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.       Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту цукрових буряків (09175, Київська область,  Білоцерківський район, с. М. Вільшанка, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Саливонківський цукровий завод" (08662, Київська область, Васильківський район, смт Гребінки, ) 7211,50 грн. заборгованості, також судові витрати:  102,00 грн. державного мита та  118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпеченя судового процесу.

3.          Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя