КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007                                                                                           № 45/74

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача – Прокопенко А.І. – юрист,

від відповідача – Комар А.Ю. – юрист,

від Генеральної прокуратури України – Головатюк Л.Д. – старший прокурор відділу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерство оборони України

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.07.2007

у справі № 45/74

за позовом                               ДП ДК "Укрспецекспорт" ДП "Укроборонсервіс"

до                                                   Міністерство оборони України

за участю                                          Генеральної прокуратури України

про                                                  стягнення з відповідача 744764,12 грн. пенні та зобов"язання передатинепридатні для подальшого зберігання і використання боєприпасів для виконання робіт з їх комплексної утилізації боеприпасів за Генеральним договором №220/2793-Д29-3.3/1418 від 20.12.2004р.

за зустрічним позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до  Дочірнього підприємства Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт – Державне підприємство “Укроборонсервіс”

про визнання недійсним п.5.4. додаткових угод № 2 та № 3 від 26.12.2005р. до генерального договору № 220/2793-Д29-3.3/1418 від 26.12.2004р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі №45/74 від 06.07.2007р. первісний позов задоволено частково:

Стягнуто з Міністерства оборони України, відповідача за первісним позовом, на користь Дочірнього підприємства Державна компанія з експерту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт - Державне підприємство „Укроборонсервіс" ,позивача за первісним позовом, - 76289 грн. 04 грн. пені, 22415  грн.. 02 коп. - витрат по оплаті державного мита, 118 грн.. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнуто з Міністерства оборони України в доход Державного бюджету України 3084 грн. 92 грн. державного мита.

Зобов’язано Міністерство оборони України належним чином виконувати свої зобов’язання за Генеральним договором №220/2793-Д29-3.3/418 від 20.12.2004р. та Додатковими угодами №2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 та №3 УБПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 р., а саме:

а)  видати Дочірньому підприємству Державна компанія з експерту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт - Державне підприємство „Укроборонсервіс" для виконання робіт з комплексної утилізації боєприпасів непридатних для подальшого зберігання і використання наступні боєприпаси згідно виданих нарядів.

І. За Додатковою Угодою №2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418:

- наряд 328/3/7/Н/06-136 від 25.04.2006р. Х-33, 2 шт.

- наряд №46 від 21.02.06.

100/59 клб постріли (ОФ-58), 7 284 шт. 100/59 клб постріли (УЗС-58), 1 995 шт.

II.  За Додатковою Угодою №3 УБПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418

- наряд САО/455 від 02.06.06. ФАБ- 5000 М54, 33 шт.

- наряд САО/94 від 06.02.06. ФАБ- 3000 М46, 8 шт. ФАБ- 1500 М-46, 1 шт. ФАБ- 250 М- 46, 5 шт. ФАБ-1500-2600 ТС, 20 шт.

- наряд САО/5 від 11.01.06. ФАБ-1500-2600 ТС, 14 шт.

б)  видати Дочірньому підприємству Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт - Державне підприємство „Укроборонсервіс" (03067, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 4, п/с 954, код 21552117, рах. 769 в 1 КФ АТ ВАБанк, м. Київ, вул.. Павлівеька, 4-8, МФО 321637) наряди і згідно них передати для виконання робіт з комплексної утилізації боєприпасів непридатних для подальшого зберігання і використання наступні боєприпаси:

І. За Додатковою Угодою №2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418

-  УБР-281,3 360шт.

-  УОФ-412, 6 158 шт.

-  УБМ-1, 320 шт.

-  УБМ-10, 358 шт.

-  Х-23, 147 шт.

-  ВС-12, 450 шт.

-  ВС-13, 488 шт.

-  ВІД-1,660 шт.

-  ВШ-4, 662 шт.

-  Х-33, 33 шт.

-  ВП-6, 182 шт.

-  ВОФ-36, 4 225 шт.

-  ВШ-2, 291 шт.

-  УОР-167, 8 шт.

-   130/58 кл. заряди в гільзах, 919 шт.

-  УОР-281,3385 шт.

ІІ. За Додатковою Угодою №3 УБПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418

-  ФАБ- 500 ТС, 23 шт.

-  ФАБ- 250 М54, 1 шт.

-  ФАБ-250 ТС, 156 шт.

-  ФАБ-1500-2600 ТС, 10 шт.

-  ОФАБ- 250-270, 50 шт.

В задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач оскаржує його в апеляційному порядку з мотивів неповного з’ясування обставин справи та невірного застосування норм матеріального права. Зокрема він вказує, що позивач не довів фактів відмови відповідача від виконання умов договору. Просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення яким у первісному позові відмовити в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши представників сторін та представника Генеральної прокуратури, суд встановив наступне:

Між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом укладено Генеральний договір від 20.12.2004 № 220/2793-Д29-3.3/1418 (далі - Генеральний договір). За умовами Генерального договору позивач за первісним позовом зобов’язувався виконати роботи, пов’язані з утилізацією боєприпасів Збройних Сил України, непридатних для подальшого використання і зберігання та реалізувати в ході утилізації на умовах комісії (п. 1.1. Генерального договору).

Відповідно до п. 2.1. позивач за первісним позовом зобов’язувався забезпечити вивіз Виробів з місць зберігання до місця утилізації, згідно виданих відповідачем за первісним позовом нарядів, відповідно до Плану-графіку передачі Виробів, що визначається додатковими угодами на виконання робіт.

Згідно п. 2.6. Генерального договору продукти утилізації, отримані під час виконання Генерального договору є власністю Держави в особі відповідача за первісним позовом.

Виконання робіт позивачем за первісним позовом проводяться на умовах самофінансування а також інвестицій та інших коштів, які залучаються до реалізації заходів по утилізації виробів, передбачених Генеральним договором. Кошти, отримані в результаті реалізації продуктів утилізації позивач за первісним позовом використовує на погашення своїх витрат по проведенню робіт з утилізації (п. 3.1. Генерального договору).

Відповідно до п. 4.3. Генерального договору відповідач за первісним позовом зобов’язувався відповідно до додаткових угод на виконання робіт передавати позивачеві вироби на утилізацію по нарядах, що видаються не пізніше 10 діб з моменту підписання додаткових угод.

26.12.2005 між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом укладено додаткові угоди № 2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 та №3 УПС-Д/У29-6.22/1310 до Генерального договору.

Відповідно до п. 5.4. кожної з додаткових угод № 2, та № 3 до Генерального договору у випадку прострочення з вини відповідача за первісним позовом терміну передачі боєприпасів, належних до утилізації і визначених календарним планом робіт, відповідач за первісним позовом виплачує пеню, яка розраховується виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості робіт з утилізації непереданих боєприпасів.

Згідно додаткової угоди № 2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 відповідач за первісним позовом видав позивачеві за первісним позовом наряди на передачу Виробів: 25.01.2006р. - наряд №19; 13.02.2006р. - наряд №40/63;

21.02.2006р.-наряд №46; 23.02.2006р. - наряд №49; 23.02.2006р. - наряд №50; 17.03.2006р. -

наряд №92; 25.04.2006р. - наряд №328/3/7/Н/06-136; 29.05.2006р. - наряд №97/06; 08.08.2006р. - наряд №133/06;

Згідно додаткової угоди №3 УПС-Д/У29-6.22/1310 відповідач за первісним позовом видав позивачеві за первісним позовом наряди на передачу Виробів: 11.01.2006р. - наряд №САО/5; 06.02.2006р. - наряд №САО/94; 02.06.2006р. - наряд №САО/455.

Головне контрольно-ревізійне управління провело ревізію в Департаменті утилізації ракет і боєприпасів Міністерства оборони України з питань використання коштів державного бюджету, виділених на утилізацію звичайних видів боєприпасів, непридатних для подальшого зберігання та використання.

За наслідками ревізії Головне контрольно-ревізійне управління встановило, що в порушення вимог ст. 66 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" щодо заборони у 2006 році бартерних операцій, Міноборони у 1 кварталі 2006 року прийняло роботи за укладеними контрактами з їх виконавцями, якими передбачено проведення розрахунків вторинними ресурсами на суму 1,5 млн. грн. Також Головне контрольно-ревізійне управління пропонувало Міністерству оборони України призупинити у 2006 році дії договорів, якими передбачено розрахунки за виконані роботи з практичної утилізації боєприпасів у не грошовій формі, у зв’язку з їх забороною ст. 66 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Відповідач за первісним позовом повідомленням від 05.07.2006 № 867 повідомив позивача за первісним позовом, що згідно розпорядження ТВО директора департаменту утилізації ракет і боєприпасів Міністерства оборони України заборонив передавати на утилізацію ДП "Укроборонсервіс" авіаційні бомби калібру 5000 кілограмів, в зв’язку з вище вказаним наряд САО/455 від 02.06.06 року вважати таким, що втратив чинність.

Листом від 26.07.2006 № 256/4/1224 Директор Департаменту утилізації ракет і боєприпасів Міністерства оборони України повідомив позивача за первісним позовом про те, що у зв’язку із забороною статтею 66 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" проведення розрахунків у не грошовій формі дію Генерального договору та додаткових угод до нього призупинено.

Листом від 11.09.2006 № 252/2653 Заступник Міністра оборони України повідомив позивача за первісним позовом про те, що у зв’язку із забороною статтею 66 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" проведення розрахунків у не грошовій формі дію Генерального договору та додаткових угод до нього призупинено.

Отже,   за  додатковою   угодою  № 2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 відповідач за первісним позовом зобов’язувався передати позивачеві за первісним позовом наступні Вироби:

Відповідно за додатковою угодою № 3 УПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 відповідач за первісним позовом зобов’язувався передати позивачеві за первісним позовом наступні Вироби:

Щодо вимог позивача за первісним позовом про спонукання відповідача за первісним позовом до виконання зобов’язань за Генеральним договором № 220/2793-Д29-3.3/1418 від 20.12.2004 та Додатковими угодами № 2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 та № З УПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 в частині передачі позивачеві за первісним позовом непридатних для подальшого зберігання і використання боєприпасів для виконання робіт з їх комплексної утилізації боєприпасів, то вони, як цілком вірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, підлягають задоволенню, оскільки згідно ч. 1, п. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов’язку в натурі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи з Календарних планів, які додані до додаткових угод № 2 та № 3 на відповідача покладався обов’язок передати визначені в зазначених планах строки відповідні Вироби. Всі вказані Вироби мали бути передані у строк до кінця 4 кварталу 2006 року, тобто до 01.01.2007. Відповідач за первісним позовом у строки, вказані в додаткових угодах № 2, № 3 та додатках до них, позивачеві за первісним позовом Вироби не передав, чим порушив права останнього.

Тому вимоги позивача за первісним позовом про зобов’язання відповідача за первісним позовом передати позивачеві для виконання робіт з комплексної утилізації боєприпасів непридатних для подальшого зберігання і використання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача за первісним позовом, які ґрунтуються на тому що останній правомірно в односторонньому порядку зупинив виконання умов Генерального договору та додаткових умов до нього у зв’язку із забороною ст. 66 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" здійснення розрахунків з бюджетом у не грошовій формі, в тому числі шляхом взаємозаліку, застосування бартерних операцій та зарахування зустрічних платіжних вимог у фінансових установах, сприймаються судом апеляційної інстанції критично, оскільки норми бюджетного законодавства не припиняють цивільні права та обов’язки сторін за договором, а можуть бути лише підставою для внесення відповідних змін до договору у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі відповідач вже не посилається на доводи викладенні у відзиві на позовну заяву, а вказує що не відмовляв позивачу у передачі зброї, хоча при розгляді справи в місцевому суді визнавав факт не виконання умов Генерального договору та додаткових умов до нього з посиланням на лист від 26.07.2006 № 256/4/1224 Директора Департаменту утилізації ракет і боєприпасів Міністерства оборони України,  яким було повідомлено позивача за первісним позовом про те, що у зв’язку із забороною статтею 66 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" проведення розрахунків у не грошовій формі дію Генерального договору та додаткових угод до нього призупинено.

Таким чином факт невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов’язань слід вважати доведеним.

Всі інші доводи та заперечення сторін та надані на їх підтвердження докази місцевим судом обґрунтовано не прийняті відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не мають значення для справи.

В той же час підлягає задоволенню зустрічний позов Заступника Генерального прокурора  М. Голомші про визнання недійсним п.5.4 додаткових угод №2 та №3 виходячи з наступного:

Пунктом 5.4 додаткових угод № 2 та № 3 від 26.12.2005 до Генерального договору № 220/2793-Д29-3.3/1418 від 20.12.2004, укладеного між Міністерством оборони України та дочірнім підприємством «Укроборонсервіс», передбачено, що у разі прострочення з вини замовника (Міністерства оборони України) терміну передачі боєприпасів, належних до утилізації і визначених календарним планом робіт, замовник сплачує пеню, яка розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості робіт з утилізації непереданих боєприпасів.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України (ЦК) встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Недодержання стороною (сторонами) у момент вчинення правочину цих вимог відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Саме цим вимогам законодавства не відповідає пункт 5.4 додаткових угод № 2 та № 3 від 26.12.2005 до Генерального договору № 220/2793-Д29-3.3/1418 від 20.12.2004.

Згідно з ст. ст. 546, 547 та 549 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов’язання є неустойка, яка вчиняється у письмовій формі; її формами є штраф і пеня; підставою застосування штрафу може бути будь-яке порушення зобов’язання, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; підставою же застосування пені є лише прострочення виконання грошового зобов’язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України (ГК) штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків непередбачено законом або договором.

Таким чином, за наведеними нормами цивільного законодавства пеня застосовується лише тоді, коли прострочено виконання грошового зобов’язання, тоді як пунктом 5.4 додаткових угод № 2 та № 3 від 26.12.2005 до Генерального договори від 20.12.2004 визначена відповідальність у формі пені за несвоєчасну передачу (поставку) військового майна (боєприпасів), тобто за прострочення не грошового зобов’язання.

Виходячи з того що зустрічний позов задоволений відсутні підстави у задоволені первісного позову в частині стягнення пені, оскільки підставою стягнення пені за первісним позовом був саме п.5.4 додаткових угод  №2 та №3 від 26.12.2005р. до Генерального договору від 20.12.2004р., а не ст.. 231 Господарського кодексу України на яку посилається позивач в апеляційному проваджені.

Згідно ч.3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суду першої інстанції. Вимоги ж про стягнення штрафних санкцій на підставі ст..231 Господарського кодексу України в суді першої інстанції не заявлялись.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення місцевого суду підлягає зміні. Первісний позов задовольняється в частині зобов’язання відповідача виконувати умови Генерального договору з додатками в повному обсязі. В решті вимог по первісному позову відмовляється. Зустрічний позов задовольняється в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 99, 101, п.4 ст.103, п.п.1,4 ст.104, ст.105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 06.07.2007р. у справі № 45/74 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Первісний позов задовольнити частково.

Зобов’язати Міністерство оборони України (01168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, рах 192, ОПЕРУ Державного казначейства України, МФО 820172, код 00034022) належним чином виконувати свої зобов’язання за Генеральним договором №220/2793-Д29-3.3/418 від 20.12.2004р. та Додатковими угодами №2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 та №3 УБПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 р., а саме:

а)  видати Дочірньому підприємству Державна компанія з експерту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт - Державне підприємство «Укроборонсервіс» (03067, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 4, п/с 954, код 21552117, рах. 769 в 1 КФ АТ ВАБанк, м. Київ, вул. Павлівська, 4-8, МФО 321637) для виконання робіт з комплексної утилізації боєприпасів непридатних для подальшого зберігання і використання наступні боєприпаси згідно виданих нарядів.

І. За Додатковою Угодою №2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418:

- наряд 328/3/7/Н/06-136 від 25.04.2006р. Х-33, 2 шт.

- наряд №46 від 21.02.06.

100/59 клб постріли (ОФ-58), 7 284 шт. 100/59 клб постріли (УЗС-58), 1 995 шт.

II. За Додатковою Угодою №3 УБПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418

- наряд САО/455 від 02.06.06. ФАБ- 5000 М54, 33 шт.

- наряд САО/94 від 06.02.06. ФАБ- 3000 М46, 8 шт. ФАБ- 1500 М-46, 1 шт. ФАБ- 250 М- 46, 5 шт. ФАБ-1500-2600 ТС, 20 шт.

- наряд САО/5 від 11.01.06. ФАБ-1500-2600 ТС, 14 шт.

б)  видати Дочірньому підприємству Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт - Державне підприємство «Укроборонсервіс» (03067, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 4, п/с 954, код 21552117, рах. 769 в 1 КФ АТ ВАБанк, м. Київ, вул.. Павлівська, 4-8, МФО 321637) наряди і згідно них передати для виконання робіт з комплексної утилізації боєприпасів непридатних для подальшого зберігання і використання наступні боєприпаси:

І. За Додатковою Угодою №2 УБПС-Д/У29-6.22/1309 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418

-  УБР-281,3 360шт.

-  УОФ-412, 6 158 шт.

-  УБМ-1, 320 шт.

-  УБМ-10, 358 шт.

-  Х-23, 147 шт.

-  ВС-12, 450 шт.

-  ВС-13, 488 шт.

-  ВІД-1,660 шт.

-  ВШ-4, 662 шт.

-  Х-33, 33 шт.

-  ВП-6, 182 шт.

-  ВОФ-36, 4 225 шт.

-  ВШ-2, 291 шт.

-  УОР-167, 8 шт.

-   130/58 кл. заряди в гільзах, 919 шт.

-  УОР-281,3385 шт.

ІІ. За Додатковою Угодою №3 УБПС-Д/У29-6.22/1310 від 26.12.2005 до Генерального договору від 20.12.2004 №220/2793-Д29-3.3/1418

-  ФАБ- 500 ТС, 23 шт.

-  ФАБ- 250 М54, 1 шт.

-  ФАБ-250 ТС, 156 шт.

-  ФАБ-1500-2600 ТС, 10 шт.

-  ОФАБ- 250-270, 50 шт.

В решті позовних вимог по первісному позову відмовити.

Стягнуто з Міністерства оборони України (01168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, рах 192, ОПЕРУ Державного казначейства України, МФО 820172, код 00034022),відповідача за первісним позовом, на користь Дочірнього підприємства Державна компанія з експерту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт - Державне підприємство «Укроборонсервіс» (03067, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 4, п/с 954, код 21552117, рах. 769 в 1 КФ АТ ВАБанк, м. Київ, вул.. Павлівська, 4-8, МФО 321637),позивача за первісним позовом, 85 грн. – держмита за подання первісного позову, 118 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу Видати наказ.

Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, визнавши п.5.4 додаткових угод № 2 та № 3 від 26.12.2005р. до Генерального договори від 20.12.2004р. недійсним.

Стягнути з Дочірнього підприємства Державна компанія з експерту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт - Державне підприємство «Укроборонсервіс» (03067, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 4, п/с 954, код 21552117, рах. 769 в 1 КФ АТ ВАБанк, м. Київ, вул.. Павлівська, 4-8, МФО 321637) до Державного бюджету України 85грн. – держмита за подання зустрічного позову. Видати наказ.»

3. Стягнути з Дочірнього підприємства Державна компанія з експерту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт - Державне підприємство „Укроборонсервіс" (03067, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 4, п/с 954, код 21552117, рах. 769 в 1 КФ АТ ВАБанк, м. Київ, вул. Павлівська, 4-8, МФО 321637) на користь Міністерства оборони України (01168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, рах 192, ОПЕРУ Державного казначейства України, МФО 820172, код 00034022) 12 750грн. держмита за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду м. Києва.

5. Матеріали справи № 45/74 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

09.10.07 (відправлено)