АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.09.07
Справа  № 7/142

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської
М.В.

суддів:
Кузя В.Л.

Юркевича М.В.

розглянувши апеляційну скаргу
ЗАТ № 514 “Світло” від 14.06.2007 р. № 14/06/07

на рішення Господарського
суду Рівненської області від 24.04.2007 р.

у справі № 7/142

за позовом
Суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Рівне

до ЗАТ
№ 514 “Світло”, м.Рівне

про
стягнення 27 073, 7 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу

За участю представників сторін:

від позивача -ОСОБА_2
(представник, довіреність № ВЕК № 489405 від 23.04.2007 р. у матеріалах
справи);

від відповідача - не
з”явився

Представнику позивача роз”яснено
його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки позивач не заявляв
клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол
судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без
забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від
24.09.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах
справи).

Заяв про відвід суддів не
поступало.

Розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного
господарського суду від 16.07.2007 р.

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 24.04.2007 р. у справі № 7/142 (суддя Маціщук А.В.)
позов задоволено повністю за його обгрунтованістю.

Відповідач з даним рішенням не
погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого
господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити, з підстав неповного з”ясування обставин справи. Свої вимоги
скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що рішення суду прийнято без його участі,
незважаючи на подане клопотання про відкладення розгляду справи; висновок суду
щодо відсутності будь-яких доказів на підтвердження його заперечень є
необгрунтований.

27 серпня 2007
року до Львівського апеляційного господарського суду поступило клопотання від
відповідача (апелянта) про відкладення перегляду справи в зв”язку з неможливістю
забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання через його
відрядження до Вищого господарського суду України. Докази будуть представлені в
наступне судове засідання (вх. № 7547).

Представник позивача заперечив проти
задоволення заявленого клопототання, так як останнє спрямоване на затягування
судового процесу.

Розглянувши подане клопотання,
заслухавши думку представника позивача, колегія суддів відмовила в його
задоволенні, оскільки, по-перше, останнє не є документально обгрунтованим,
по-друге, ухвалою суду від 16.07.2007 р. явка уповноважених представників
сторін не визнавалася обов”язковою.

У судовому засіданні представник
позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну
скаргу -без задоволення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що в період з 2002 року по серпень 2006 року позивачем за
замовленням відповідача було поставлено електротехнічну продукцію.

Проте оплата за поставлений товар
відповідачем була проведена лише частково.

Відповідно до акту звіряння
взаєморозрахунків за період з 01.01.2006 р. по 01.10.2006 р. сторони визначили
заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 27423,7 грн. (а.с.8). При
цьому сторони вивели сальдо станом на 01.01.2006 р. в сумі 5605,8 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 24.04.2007 р. у
справі № 7/142 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ № 514 “Світло” -
без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України (далі -ГК України) та ст.526 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Одержання товару на суму 5605, 8
грн. підтверджено довіреністю ЯЛЗ від 12.12.2005 р. № 359325 та накладними №
В-00000055 від 27.12.2005 р. на суму 1064,16 грн., № В-00000083 та № В-00000085
від 30.12.2005 р. на суми відповідно 3763,8 грн. і 1662 грн. Оскільки
довіренність і накладні містять обов'язкові реквізити згідно з п.2.4 Положення
про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого
Мінюстом України 05.06.1995 р. за № 168/704, то вони є належними та допустимими
доказами поставки товару.

Крім того, сторони 04.01.2006 р.
уклали договір б/№, за умовами якого позивач/продавець зобов'язана передати
відповідачеві/покупцю електротехнічні товари, кількість і номенклатура яких має
зазначатись у накладних документах, які є невід'ємними частинами цього
договору. Договір підписаний покупцем в іншій редакції п.п.4.4, 4.5, і
продавець підприємець ОСОБА_1  з такою
редакцією умов договору погодилась, так як спір на вирішення суду в
установленому порядку не передано. Відповідно до п.п.1.1, 4.4 договору покупець
зобов'язаний розрахуватись за отриманий товар, зазначений у видаткових
накладних, не пізніше 30 календарних днів з моменту закінчення календарного
року.

На підставі доручень ЯМГ № 474348
від 18.07.2006 р., ЯМГ № 474306 від 07.06.2006 р., ЯЛЗ № 359486 від 19.05.2006
р. по накладним № В-00000016 від 30.01.2006 р., № В-00000097 від 19.05.2006 р.,
№ В-00000101 від 23.05.2006 р., № В-00000104 від 29.05.2006 р., № № В-00000127,
В-00000128, В-00000129, В-00000130, В-00000131 від 29.06.2006 р., № В-00000140
від 30.06.2006 р., № В-00000167 від 31.07.2006 р. відповідач одержав від
позивача товари на загальну суму 47 801,1 грн.

Як встановлено в судовому засіданні
та вбачається з матеріалів справи, відповідач одержав лист-вимогу позивача про
оплату 27 423, 7 грн. 04.12.2006 р., не відреагував на неї, однак перерахував
350 грн. 29.12.06 р. Загалом відповідач сплатив позивачеві 26333,2 грн.
Заборгованість становить 27073,7 грн.

Оскільки відповідачем не
представлені будь-які докази на підтвердження своїх тверджень щодо недопоставки
чи недостачі товарно-матеріальних цінностей, а саме: складання актів, пред'явлення
претензій і т.п., то слід вважати, що товар прийнятий без зауважень.

Обов”язок доказування і подання
доказів згідно з ст.33 ГПК України покладається на сторін, а не на суд. На
останнього покладається обов”язок оцінити достатність доказового матеріалу та в
межах цього поданого матеріалу прийняти відповідне рішення.

Покликання апелянта на порушення
місцевим господарським судом норм процесуального права у зв”язку невідкладенням
розгляду справи через відрядження голови правління є безпідставними та такими,
що не заслуговують на увагу, оскільки відповідач належних доказів цього не
подав як суду першої, так і суду апеляційної інстанції, тобто клопотання є
документально необгрунтованим. Крім того, таке клопотання подано до
господарського суду 04.05.2007 р., тобто після прийняття оскаржуваного рішення
(а.с.44).

Розгляд справи судом за відсутності
будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце
засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого
господарського суду. Проте, відповідач був повідомлений про час і місце
проведення судового засідання, про що свідчить повернення поштового
повідомлення з підписом про отримання ухвали (поштове повідомлення про вручення
знаходиться в матеріалах справи, а.с.28).

У разі нез”явлення представника
відповідача за викликом господарського суду останній має право відкласти
розгляд справи (ст.77 ГПК України), вжити заходів, передбачених пунктом 5
статті 83 ГПК України або статтею 90 ГПК України, чи прийняти рішення за
відсутності цього представника (ст.75 ГПК України), таким правом і скористався
господарський суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами згідно з
ст.75 ГПК України. Вищенаведене узгоджується з положеннями п.3.6 Роз”яснення
президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про
деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу
України” з наступними змінами та доповненнями.

В силу ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, що позивачем не було зроблено. У матеріалах справи
відсутні докази повної оплати за отриманий товар.

У зв”язку з закінченням
апеляційного провадження в даній справі актуальність у вирішенні питання щодо
накладання арешту на майно та розрахункові рахунки відповідача відпала.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи,
грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально
необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини,
а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Рівненської області від 24.04.2007 р. у справі № 7/142 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ЗАТ № 514 “Світло” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя
В.Л.Кузь

Суддя
М.В.Юркевич