ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.03.07                                                                                               Справа №7/248/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників:

позивача:          Турчинський М.І., довіреність № 22/2 від 09.01.2007р.;

відповідача:      не з’явився;

3-ої особи на стороні позивача:   Козар М.В., довіреність від 01.07.2006р.;

3-ої особи на стороні позивача:   Слятіна Д.О., довіреність від 01.07.2006р.;

3-ої особи на стороні відповідача:  не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Регіонального відділення Фонду державного майна України по

Запорізькій області, м. Запоріжжя

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 18.01.2007 року

у справі                         № 7/248/06

за позовом                    Регіонального відділення Фонду державного майна України по

Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача             Товариства з обмеженою відповідальністю «СТК Атлант»,

м. Запоріжжя

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –

Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К. інвестментс»,

м. Київ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –

Запорізький міський комітет Соціалістичної партії України,

м. Запоріжжя

про                                 стягнення суми заборгованості з орендної плати

та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя було подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТК Атлант», м. Запоріжжя про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету заборгованості в сумі 121.999,22 грн., у т.ч.: 114.511,43 грн. основного боргу, 7487,79 грн. пені за договором № 1279/813 оренди державного нерухомого майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Укрграфіт» від 25.11.2004р., укладеного між сторонами, а також про розірвання вказаного договору (відповідно до уточнених позовних вимог).

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 18.01.2007р. у справі № 7/248/06 (суддя Кутіщева Н.С.) в позові відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що у позивача відсутні правові підстави стосовно пред’явлення позову про розірвання договору № 1279/813 від 25.11.2004р. та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, оскільки позивач не є власником (чи розпорядником) приміщення на теперішній час. Судом зазначено, що дійсним власником майна  є ТОВ «Т.Д.К. інвестментс», згідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2776 від 25.12.2003р.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі Регіональне відділення ФДМУ по Запорізькій області, позивач у справі, вказує на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає зокрема, що між позивачем та відповідачем склалися договірні орендні правовідносини, які виникли на підставі укладеної угоди щодо передачі майна у користування. Договір № 1279/813 від 25.11.2004р. не визнаний в судовому порядку недійсним і відповідно до ст.204 ЦК України, відповідач на законних підставах знаходиться у орендованому нежитловому приміщенні загальною площею 2196,5 кв.м, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 159. На даний час орендні правовідносини між сторонами не припинилися та продовжують існувати; в судовому порядку договір оренди не було розірвано. Судом в рішенні не зазначено правової підстави, яка б визначала неправомірність володіння позивачем зазначеним майном, а також не зазначено обставин, за яких визначено неправомірність володіння та незаконні повноваження позивача щодо передачі в оренду майна. Рішення суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог фактично призводить до порушення права державної власності та порушує регламентоване та охоронюване чинним законодавством речове право володільця майна, зокрема, в частині надходження орендних платежів до Державного бюджету України.

Просить рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2007р. у справі №7/248/06 скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Від відповідача та третіх осіб відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило. ТОВ «СТК Атлант» і Запорізький міський комітет Соціалістичної партії України законним правом на участь своїх представників в судовому засіданні не скористались. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, відповідно до ст.75 ГПК України, оскільки неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає вирішенню спору.

Факт повідомлення належним чином всіх учасників судового процесу про час та місце розгляду справи в суді підтверджується поштовими повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а саме - ухвали Запорізького апеляційного господарського суду від 14.02.2007р. про прийняття апеляційної скарги до розгляду та призначення справи до розгляду), що знаходяться в матеріалах справи.

Представник ТОВ «Т.Д.К. інвестментс» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказавши на необхідність скасування оскаржуваного рішення господарського суду та задоволення позову. Також, від представника ТОВ «Т.Д.К. інвестментс» надійшло пояснення, в якому третя особа вказує на необхідність дослідження обставини про те, чи є дійсним договір оренди № 1279/813 від 25.11.2004р. та чи скінчився строк дії зазначеного договору; також вказано на необхідність дослідження обставини про те, чи мав позивач право укладати зазначений вище договір.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 964 від 28.03.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Мойсеєнко Т.В., Хуторного В.М.

В судовому засіданні 28.03.2007р. за згодою присутніх учасників судового процесу оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням представників позивача та третьої особи розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 25.11.2004р. між Регіональним відділенням ФДМУ по Запорізькій області (орендодавець) і ТОВ «СТК Атлант» (орендар) був укладений договір № 1279/813 оренди державного нерухомого майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Укрграфіт», згідно з п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування вбудовані в підвальний, перший, другий поверхи житлового будинку нежитлові приміщення загальною площею по внутрішньому обміру 2197,4 кв.м, відповідно з технічним паспортом, підготовленим Запорізьким МБТІ станом на 16.08.2002р., а саме:

- підвальне приміщення загальною площею по внутрішньому виміру 231,6 кв.м (Літера А-5, Б-2 приміщення 64: кімнати з № 1 по № 14 включно, приміщення 65: кімната № 1, східна клітина VІІ);

- приміщення на 1 поверсі загальною площею 1001,3 кв.м (літера А-5, Б-2, В-2, Б’, приміщення 64: кімнати з № 15 по № 80 включно);

- приміщення на 2 поверсі загальною площею 964,5 кв.м (Літера А-5, Б-2, В-2, Б’, приміщення 64: кімнати з № 81 по № 119 включно).

Майно розташовано за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 159.

Умовами п.3 договору визначена орендна плата, її розмір та порядок сплати. Зокрема зазначено, що орендна плата за рік складає без ПДВ 154.655,06 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди (за листопад 2004р.) становить без ПДВ 15.349,51 грн., збільшений на індекс інфляції за листопад 2004р. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Сплата орендних платежів до державного бюджету проводиться щомісячно до 07 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті. Платіжні документи на перерахування орендних платежів до державного бюджету подаються орендарем установам банку до настання терміну платежу. Орендна плата, яка перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, на який нараховується пеня від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

До  обов’язків орендаря, у відповідності з п.5.3 договору, належить - до 09 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті, подати орендодавцю копії платіжних документів, які підтверджують внесення орендної плати до державного бюджету.

Договір укладено строком на 11 місяців, 25 днів – до 19.11.2005р. (п.10.1 договору).

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов’язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України та цим договором (п.10.4 договору).

В разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення його терміну дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.10.6 договору).

В преамбулі договору № 1279/813 зазначено про те, що даним договором викладено у новій редакції договір оренди державного нерухомого майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Укрграфіт» від 23.11.2001р. № 813. Згідно з п.10.10 договору, сторони цього договору є правонаступниками прав та обов’язків по договору оренди від 23.11.2001р. № 813, виконання яких вже почалося, в т.ч. стосовно здійснення орендарем поліпшень орендованого майна та передачі майна в суборенду.

За актом прийому-передачі від 25.11.2004р. орендодавець передав орендарю обумовлене договором нерухоме майно.

08.11.2005р. між Регіональним відділенням ФДМУ по Запорізькій області і ТОВ «СТК Атлант» була укладена додаткова угода № 1 до договору оренди № 1279/813, якою змінені певні умови договору. Так, згідно з п.1.1 договору оренди (в редакції додаткової угоди), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Укрграфіт», а саме: вбудовані в перший, другий поверх житлового будинку нежитлові приміщення загальною площею по внутрішньому виміру 1925,5 кв.м, відповідно до плану приміщень та експлікації з технічного паспорту, підготовленого Запорізьким МБТІ станом на 04.11.2005р., а саме:

- приміщення на 1 поверсі, загальною площею 992,2 кв.м (Літера А-5, Б-2, В-2, Б’, приміщення № 64: кімнати з № 15 по № 78 включно);

- приміщення на 2 поверсі, загальною площею 933,3 кв.м (Літера А-5, Б-2, В-2, Б’, приміщення № 64: кімнати з № 79 по № 120 включно).

Майно розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 159.

Пункт 3.2 договору викладений в наступній редакції: «Розмір орендної плати за перший місяць оренди (за листопад 2005р.) становить 14.266,00 грн. без ПДВ, збільшений на індекс інфляції за листопад 2005р.».

За актом прийому-передачі від 08.11.2005р. орендарю було передано обумовлено договором (в редакції додаткової угоди до нього) нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконуються належним чином зобов’язання щодо оплати орендних платежів, у зв’язку з чим основний борг відповідача за договором за період з 07.02.2006р. по 03.10.2006р. складає суму 114.511,43 грн. На суму основного боргу позивачем в порядку п.3.6 договору нараховано за вищевказаний період суму 7487,79 грн. пені.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 19.06.2006р. за № 01-22/1717 з вимогами про погашення заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди № 1279/813 та звільнення об’єкту оренди.

З огляду на невиконання відповідачем вимог по погашенню заборгованості з орендної плати у повному обсязі та залишення без відповіді вимог щодо розірвання договору та звільнення об’єкту оренди, позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету заборгованості в сумі 121.999,22 грн., у т.ч.: 114.511,43 грн. основного боргу, 7487,79 грн. пені за договором № 1279/813 оренди державного нерухомого майна,  а також про розірвання вказаного договору (відповідно до уточнених позовних вимог). Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 526, 530, 546, 549, 550, 629, 651, 782 ЦК України, ст.ст. 188, 216, 218, 222, 230, 291 ГК України, ст.ст. 18, 26, 27, 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193 ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на договорі, який за своїм змістом є договором оренди нерухомого майна.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частинами 1, 5 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов’язання щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за користування нерухомим майном, переданого йому в оренду за договором № 1279/813. В порушення умови п.5.3 договору, орендар не подавав орендодавцю до 09 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті, копії платіжних документів, що підтверджують внесення орендної плати до державного бюджету. Внаслідок несплати, у відповідача за період з 07.02.2006р. по 03.10.2006р. виник борг по орендним платежам в сумі 114.511,43 грн. Доказів погашення вказаного боргу до суду не надано. Таким чином, позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь Державного бюджету суми 114.511,43 грн. основного боргу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

При вирішенні спору в частині стягнення суми основного боргу судом також враховуються приписи ч.6 ст.762 ЦК України, згідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Суду не надано доказів того, що відповідач не міг використовувати орендовані приміщенні через обставини, за які він не відповідає. Як вказав представник позивача в судовому засіданні, ТОВ «СТК Атлант» користується приміщеннями по пр. Леніна, 159 в м. Запоріжжі з 2001р. і по теперішній час. Підставою для користування такими приміщення визначений саме договір оренди № 1279/813 від 25.11.2004р., укладений між сторонами.

Щодо стягнення суми пені в розмірі 7487,79 грн., то слід зазначити наступне.

У відповідності зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, платники коштів сплачують на  користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За ст.3 цього ж Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону,  обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової  ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до листа НБУ № 14-013/3003 від 22.11.1999р., облікова ставка визначається  та офіційно встановлюється Національним банком України і застосовується з метою регулювання вартості коштів на грошово-кредитному ринку, а також, виступаючи орієнтиром    вартості коштів на грошово-кредитному ринку, використовується в діючому законодавстві  при визначенні розміру пені або штрафу за несвоєчасну сплату відповідних платежів.

На підставі п.3.6 договору оренди № 1279/813 позивачем за період з 07.02.2006р. по 03.10.2006р. на суму основного боргу нарахована сума 7487,79 грн. пені. Розрахунок пені зроблений у відповідності з вимогами Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. Заявлена до стягнення сума в розмірі 7487,79 грн. є обґрунтованою і підлягає стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог в частині розірвання договору оренди № 1279/813, то слід зазначити наступне.

В силу ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Статтею 291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не досягли згоди щодо розірвання договору оренди № 1279/813 в порядку, передбаченому ст.188 ГК України. Так, як вказувалось вище, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 19.06.2006р. за №01-22/1717, в якій у т.ч. ставилась вимога про розірвання названого договору. Проте, фактично договір розірваний сторонами не був. Відповідач на вимогу про розірвання договору не відреагував, у зв’язку з чим спір було передано на вирішення суду.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач істотно порушував умови договору оренди № 1279/813 і не сплачував орендну плату у встановленому розміру на протязі декількох чергових платежів. Відповідач не вносив плату за користування орендованими приміщеннями більше, ніж протягом трьох місяців підряд. Такі дії відповідача позбавили позивача на те, на що він розраховував при укладенні договору.

У зв’язку з істотністю порушення відповідачем умов договору оренди № 1279/813, позовні вимоги про розірвання вказаного договору є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Договір оренди №1279/813 від 25.11.2004р., укладений між позивачем та відповідачем, слід розірвати.

Відповідачем не доведено будь-якими доказами відсутність його вини у порушенні взятого на себе договірного зобов’язання та вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання умов договору оренди № 1279/813.

Таким чином, позовні вимоги Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, стосовно того, що у позивача відсутні правові підстави стосовно пред’явлення позову про розірвання договору № 1279/813 від 25.11.2004р. та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, оскільки позивач не є власником (чи розпорядником) приміщення на теперішній час, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір оренди № 1279/813 від 25.11.2004р., який позивачем покладений в обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог, не визнаний у встановленому законом порядку судом недійсним як на час звернення позивача з позовом в суд, так і на час розгляду справи в суді. Недійсність вказаного договору також прямо не встановлена законом. Таким чином, названий договір породжує взаємні права та обов’язки для сторін і в силу наведеної вище норми ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання обома сторонами.

Щодо вказівки суду першої інстанції на те, що ТОВ «Т.Д.К. інвестментс» є власником на даний час нерухомого майна, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2776 від 25.12.2003р., то слід зазначити, що ця обставина не позбавляє останнього захищати свої права та охоронювані законом інтереси у спосіб та шляхами, передбаченими ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України.

З огляду на викладене, у зв’язку з неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права, колегія суддів знаходить підстави для скасування оскаржуваного рішення і прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності зі ст.49 ГПК України, судові витрати по розгляду справи покладаються на відповідача - ТОВ «СТК Атлант».

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2007р. у справі № 7/248/06 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТК Атлант», м. Запоріжжя на користь Державного бюджету суму 114.511,43 грн. основного боргу, суму 7487,79 грн. пені. Видати наказ.

Розірвати договір № 1279/813 оренди державного нерухомого майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Укрграфіт» від 25.11.2004р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області і Товариством з обмеженою відповідальністю «СТК Атлант».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТК Атлант», м. Запоріжжя в доход Державного бюджету суму 1957,48 грн. державного мита. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТК Атлант», м. Запоріжжя на користь Державного підприємства «Судовий інформаційний центр» суму 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Видачу відповідних наказів із вказівкою необхідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької області.