СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

18.09.2007

Справа №2-2/1836-2007

За позовом: ТОВ «Авто Трейд
Компані» ( юридична адреса: 03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120,
корп.1; фактична адреса: 03141, м. Київ, вул. Волгоградська, 41).

До відповідача: СПД ОСОБА_1, (
АДРЕСА_1).

Про повернення переданого на
зберігання майна та стягнення 15598,61грн.

Суддя Толпиго
В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Сербуль представ.
дов. у справі.

Від відповідача : не з'явився

Суть спору:

Позивач звернувся у ГС АРК з
позовом до відповідача про зобов'язання повернути позивачу передане на
зберігання майно (автозапчастини) відповідно до накладної на відповідальне
зберігання НОМЕР_1 у кількості 352 найменувань на загальну суму 32839грн.16коп.
та стягнення пені у розмірі 12314грн.69коп., неустойки за перешкоджання здійснення
права, передбаченого п.3.2.3 договору у розмірі 3283грн.92коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у виконання договору  НОМЕР_2., укладеного між сторонами,  за накладною на відповідальне зберігання НОМЕР_1
позивач передав відповідачу майно (автозапчастини) у кількості 352 найменувань
на загальну суму 32839грн.16коп. 03 жовтня 2006р. позивач направив відповідачу
лист з проханням повернути весь переданий товар або придбати його по цінам, що
вказані у накладній, однак, незважаючи на це відповідач не вчинив жодних дій по
поверненню або придбанню переданого майна. 08 листопада 2006р. на адресу
відповідача була направлена претензія з вимогою повернути у повному обсязі
майно, передане відповідачу на відповідальне зберігання, або у випадку
неможливості повернути майно відшкодувати вартість неповернутого майна. У
відповідь на претензію відповідач заявив, що ніякого договору з позивачем не
укладав. З цим твердженням позивач не згодний, оскільки вважає, що такий
договір був підписаний відповідачем особисто. Вищенаведені обставини і стали
підставою для звернення позивача з позовом у суд.

У відзиві на позовну заяву (ісх. №1 від 06.02.2007р.) наданому у
засіданні суду, що відбулося 13.02.2007р. відповідач пояснив суду, що він  реалізував товар, який начебто надходив на
зберігання ПП ОСОБА_1, він повертав виручені від реалізації кошти ТОВ «Авто
Трейд Компані», що він може підтвердити суду відповідними документами. Практику
застосування таких договорів відповідачу запропонував позивач для того, щоб
уникнути сплати податку на додану вартість з операцій по поставці відповідачу
автозапчастин для реалізації. Однак, жодного договору відповідального
зберігання підНОМЕР_2, ні 01 липня 2006р. ПП ОСОБА_1 з позивачем не укладала.
Крім того, відповідач пояснює, що жодного разу товари в такій кількості і
такого асортименту, як зазначено в накладній, ПП ОСОБА_1 від ТОВ «Авто  Трейд Компані» не одержувала. Жодного
належного документа, який би підтвердив факт передачі майна від позивача відповідачу,
окрім сумнівної накладної суду в якості доказу обґрунтованості позовних вимог
не надано. У зв'язку із вищенаведеним відповідач вважає позов необґрунтованим
та просить суд у позові відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 06.3.2007р.
заявив клопотання про відкладення розгляду справи та призначення комплексної
технічної криміналістичної експертизи.

У засіданні суду, що відбулося 06.3.2007р., позивач надав доповнення до
позовної заяви про уточнення позовних вимог, у якому пояснив суду, що
представник відповідача повідомив суду про відсутність у нього майна
(автозапчастин), що вказане у накладній на відповідальне зберігання НОМЕР_1, на
дату судового засідання, а також про те, що таке майно було відсутнє у нього на
момент відправлення вимоги про повернення майна тобто на 03 жовтня 2006р.
Оскільки накладна на відповідальне зберігання НОМЕР_1 підтверджує факт
отримання відповідачем, фактична відсутність майна у відповідача свідчить про
його втрату. У зв'язку із вищенаведеним позивач просить суд стягнути з відповідача
вартість майна (автозапчастин), переданого на зберігання відповідно до
накладної НОМЕР_1, а саме 32839грн. 16коп., решту позовних вимог залишити без
змін.

Також, позивач надав пояснення, у якому пояснив суду, що з поясненнями
відповідача у відзиві на позовну заяву не погоджується. Договір НОМЕР_2 про
відповідальне зберігання був підписаний та скріплений печатками представниками
обох сторін. Договір був підписаний у двох примірниках по одному для кожної
сторони. Накладна про отримання автозапчастин НОМЕР_1 також була належним чином
оформлена та підписана представниками обох сторін. ПП ОСОБА_1 отримала товар у
кількості 352 найменувань на загальну суму 32839грн.16 коп., про що свідчить її
підпис на накладній. Накладна також була складена у двох примірниках по одному
для кожної сторони.

Відповідач відзив на позов не
представив, в судових засіданнях пояснював, що з позовом не згоден.

Відповідач в судове засідання  що відбулося 13.9.2007р, не з'явився, про час
слухання справи був повідомлений судом належним чином - ухвала суду від
27.7.2007р була спрямована в його адресу рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає за можливе розглянути
спор по суті по наявних в справі матеріалах у відсутність представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача суд встановив:

01.7.2006р між позивачем і
відповідачем був укладений договір
відповідального зберігання НОМЕР_2, по якому відповідач узяв
зобов'язання прийняти від позивача майно на відповідальне зберігання (п.1.1.
договори).

В силу ст.ст. 526, 599 ЦК
України  зобов'язання повинне
виконуватися належним чином, у встановлений термін, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

По накладній на відповідальне
зберігання НОМЕР_1  відповідач у виконання
зобов'язання за договором НОМЕР_2,
прийняв від позивача на зберігання
продукцію на суму 32 839грн.16коп.

За договором зберігання одна
сторона зобов'язується зберігати річ, передану їй іншою стороною і повернути її
поклажодавцеві в збереженні (ст. 936 ЦК України).

Хранитель зобов'язаний повернути
поклажодавцеві річ, передану на зберігання або відповідну кількість речей
такого ж роду і такої ж якості (ст. 949 ЦК України).

Хранитель зобов'язаний на першу
вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо термін її зберігання не
закінчився.(ст 953 ЦК України).

У п.п.  2.1.7.,
3.2.1. договорів сторони передбачили право позивача у будь -який час
вимогати у відповідача  майно і обов'язок
відповідача  повернути майно поклажедавцю
за його першою вимогою.

Позивач  листом НОМЕР_3, отриманим відповідачем
06.10.2006р, що підтверджується повідомленням
про відправку рекомендованої кореспонденції від 07.10.2006р, претензією  НОМЕР_4, направленою відповідачеві
рекомендованою кореспонденцією, отриманою відповідачем 21.11.2006р, що
підтверджується повідомленням  про
відправку рекомендованої кореспонденції,
зажадав повернення переданої на зберігання  продукції.

Продукція відповідачем не
повернена, договірні зобов'язання  не
виконані.

Відповідач не представив до суду
доказів наявності у нього продукції, переданої позивачем на зберігання з чого
виходить вивід про неможливість її
повернення.

В силу ст.. 951 ЦК України
відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві убутки у зв'язку з
неповерненням продукції у розмірі її вартості.

Як було вказано вище по
накладній  НОМЕР_1 позивачем
відповідачеві на зберігання була передана
продукція   на суму 32
839грн.16коп.

У зв'язку з неповерненням
відповідачем продукції, позивачеві завдани збитки на вищезгадану суму.

Позов в частині стягнення збитків
підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення збитків
заявлена вимога про стягнення пені за неповернення продукції із зберігання в
сумі 12314грн.69коп.за період з 14.10.по 27.12.2006р., неустойки в сумі
3283грн.92коп.

У обґрунтування даних вимог  позивач посилається на п. п. 7.4., 7.5.
договорів.

Згідно ст. 547ЦК України операція
по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі.

У пункті 7.4. сторони
передбачили  обов'язок відповідача
сплатити неустойку у розмірі 0,5% від вартості майна за кожен день прострочення
у разі неповернення майна на першу вимогу позивача.

Договір, зокрема даний пункт не
визнаний у встановленому законом порядку недійсним і його умова підлягає
застосуванню, санкція обчислена відповідно до договору і підлягає стягненню.

У частині стягнення неустойки в
сумі 3283грн.92коп., передбаченою п. 7.5. договору, позов не підлягає
задоволенню у зв'язку з тим, що позивач не представив до суду доказів порушення
відповідачем прав позивача, передбачених п.п.3.2.2.,3.2.3. договору.

Доводи відповідача не знайшли
підтвердження в ході розгляду спору.

Витрати по оплаті держмита,
інформаційно-технічних послуг відносяться на сторони пропорційно задоволеним
вимогам.

Для підготовки рішення була
оголошена перерва на 18.9.2007р.

Рішення оголошено 18.9.2007р.

Керуючись ст.ст. 49,75,77,82,84,85
ГПК України

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з с суб'єкта підприємницкої
діяльности ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, р/рт НОМЕР_5 в ФФ ОКБ, МФО 324753, код
) на користь ТОВ «Авто Трейд Компані» ( юридична адреса - 03127, м.
Київ, проспект 40-річчя Жовтня 120 корп.1, фактична адреса - 03141 м.
Київ,  вул. Волгоградська 41, , р/р в АБ «Синтез», МФО 322711) 32 839грн.16коп.
збитків,12314грн.69коп. неустойки, 451грн. 54коп. державного мита, 110грн..
витрат по інформаційно - технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У стягненні 3283грн.92коп. відмовити.

4.          Наказ видати після вступу рішення у
законну силу

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго
В.І.