донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.09.2007 р.                                                                           справа №43/102

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Акулової  Н.В.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю
представників сторін:

від позивача:
Титаренко О.Л. (за дов. №юр/6010 від 31.12.06р.)

від відповідача:
Магдєєва Н.М. (за дов. №25 від 04.09.07р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
11.06.2007 року

у справі
№43/102 (суддя Зубченко І.В.)

за позовом
Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в інтересах виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" м.Слов’янськ Донецької області

до

Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області

про
стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 10302грн.11коп.

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області в інтересах виробничої одиниці "Слов’янськтепломережа" м.Слов’янськ Донецької області з позовом до Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в сумі 6205грн.57коп., пені - 4006грн.67коп., суми інфляційних за 2006-2007рр. - 67грн.09коп. та 3% річних за 2006-2007рр. - 22грн.78коп. (а.с.2).

06.06.2007р. позивачем в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України подана заява про зміну позовних вимог б/н від 05.06.2007р., в якій він просить змінити позовні вимоги в частині підстави пред’явлених позовних вимог, а саме вважати позовні вимоги пред’явлені на підставі договору №458 від 01.01.2005р. про поставку електричної теплової енергії (а.с.57).

Рішенням від 11.06.2007 року господарський суд Донецької області (суддя Зубченко І.В.) задовольнив позовні вимоги, стягнув з Приватного підприємства „Торгівельне підприємство „Арам” м.Слов’янськ на користь Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк борг за надані послуги по теплопостачанню в сумі 6205грн.57коп., пеню за прострочення платежів в розмірі 4006грн.67коп., суми інфляційних в розмірі 67грн.09коп., 3% річних в розмірі 22грн.78коп.

Рішення мотивоване тим, що листом №09/654 від 21.02.2005р. позивач направив відповідачу 2 екземпляра договору №458 на постачання теплової енергії, два доповнення по два екземпляри та зміни до договору, які відповідачем були отримані 24.02.2005р., що підтверджено підписом представника відповідача на зазначеному листі; відповідач листом №12 від 30.02.2005р. (дати „30 лютого” у календарному році не існує) направив позивачу 2 екземпляра протоколу розбіжностей до договору №458 від 01.01.2005р.; протокол розбіжностей був отриманий позивачем 16.05.2005р. та зареєстрований за №1008 в журналі реєстрації вхідної кореспонденції Виробничої одиниці „Слов`янськтепломережа” за 2005 рік (ксерокопія з вказаного журналу, завірена належним чином, надана до матеріалів справи); відповідач направив позивачу протокол розбіжностей з порушенням 20-денного строку, передбаченого ч.4 ст.181 ГК України; відповідачем не надано доказів того, що ним прийнято заходів щодо узгодження протоколу розбіжностей у 2005р.: доказів його одержання позивачем тощо; відповідно до умов договору від 01.01.2005р., позивач надавав послуги з теплопостачання на приміщення відповідача по вул.Вільній, 1 м.Слов’янська, що підтверджується актом на підключення опалення від 18.10.2006р. підписаним відповідачем; для оплати наданих послуг з  теплопостачання позивач виставив рахунки на суми: за жовтень 2006р. - 629грн.88коп., за листопад 2006р. - 1394грн.72коп., за грудень 2006р. - 1394грн.72коп., за січень 2007р. - 1394грн.72коп., за лютий 2007р. - 1394грн.72коп., за березень 2007р. - 1394грн.72коп., а всього на суму 7603грн.48коп., які відповідачем отримані, про що свідчить підпис представників відповідача на вказаних рахунках; відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого сума боргу за надані послуги з теплопостачання становить 6205грн.57коп., відповідно додатку №1 до рішення виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 для підприємства відповідача встановлений тариф на послуги з теплопостачання в сумі 07грн.10грн. за 1м.кв. загальної площі без врахування ПДВ та 08грн.52коп. за 1м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал –230грн.24коп. без урахування ПДВ та 276грн.29коп. з урахуванням ПДВ, за  1м.куб. гарячої води –13грн.80коп. без урахування ПДВ та 16грн.56коп. з урахуванням ПДВ; листом №09/4737 від 08.09.2006р. позивач у відповідності з п.4.2.3 договору повідомив відповідача про зміну тарифів; згідно із наданим розрахунком позивачем нарахована пеня за період з 16.11.2006р. по 01.04.2007р. у розмірі 4006грн.67коп. та стягнення з відповідача інфляції в сумі 67грн.09коп. та трьох процентів річних в сумі 22грн.78коп.; розрахунок суми санкцій арифметично вірний, відповідає законодавству та фактичним обставинам справи, приймається судом як доказ по справі; позов повністю доведений позивачем, заперечення відповідача проти позову є недоведеними, вимоги позивача підлягають задоволенню в повній сумі.

Приватне підприємство "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, оскільки рішення порушує права, встановлені цивільним кодексом двох сторін, суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд взяв на себе право станом на червень 2007р. вирішувати замість сторін чи діють договірні відносини, які відбулися в січні 2005р.; предметом позовних вимог не був розгляд договірних відносин;  доводи відповідача в рішенні не відображені та не прийняті до уваги; суд неправомірно застосував норму ч.4 ст.181 Господарського кодексу України, тому що сторони перебувають не на стадії укладання договору, а на стадії виконання;  суд не врахував, що в позовних вимогах мова не йде про недійсність договору, тому переддоговірні відносини сторін не є предметом розгляду; суд у порушення умов договору стягнув з відповідача не договірну суму; відносини суб’єктів господарювання та органів місцевого самоврядування грунтуються на договірній основі, тому рішення Слов'янського виконкому №529 від 28.08.06р., встановленого в частині розцінок відповідачем не оскаржується, суперечка полягає в тому, що за такою ціною послуги не потрібні та це право господарюючого суб'єкта, який керується укладеним договором №458 від 01.01.2005р. з урахуванням протоколу розбіжностей і Законом; суд вказує на п.4.2.3 договору в частині підвищення тарифів, однак не досліджено, що до цього пункту в протоколі розбіжностей доповнено, що зміна тарифу можливо тільки за згодою споживача; відповідач просив позивача відповідно до п.п.1.1 Доповнення №5 до договору не здійснювати послуги, тому що не може прийняти за такою ціною.

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в інтересах виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" м.Слов’янськ Донецької області просить залишити рішення  господарського суду Донецької області від 11.06.2007р. по справі №43/102 без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, а саме відповідач направив позивачу два примірника протоколу розбіжностей до договору №458 від 01.01.05р., який позивачем був отриманий 16.05.2005р. за вхідним №1008, що підтверджується копією листа у журналі реєстрації вхідної кореспонденції ВО «Слов’янськтепломережа»за 2005р., що свідчить про порушення 20-денного строку, передбаченого ч.4 ст.181 Господарського кодексу України; відповідно до умов договору від 01.01.2005р. виробнича одиниця позивача надала послуги з теплопостачання на приміщення відповідача, вбудоване у житловий будинок по вул.Вільній, 1 у м.Слов’янську; факт надання послуги підтверджений актом на підключення опалення від 18.10.2006р.; листом №09/4737 від 08.09.2006р. позивач у відповідності з п.4.2.3 договору повідомив відповідача про зміну тарифів, тому відповідач був належним чином повідомлений про зміну тарифу, доводи про збільшення тарифів без отримання згоди відповідача є безпідставними; відповідач не дотримався порядку розірвання господарських договорів, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається; позивач виставляв рахунки для оплати за надані послуги з теплопостачання, а відповідач їх отримував, про що свідчить підпис представників відповідача на рахунках і частково сплачував їх; після пред’явлення позову відповідач 20.04.2007р. сплачує рахунок за листопад 2006 року у повному обсязі (квитанція №123 від 20.04.2007р., що підтверджує визнання боргу); безпідставні доводи відповідача стосовно того, що листом №11 від 20.02.2007р. він просив позивача припинити постачання теплової енергії, оскільки наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005р. затверджений «Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», для вирішення питання про відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення, в якій вказується причина відключення; роботи по відключенню теплопостачання виконуються у міжопалювальний період.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині стягнення суми пені з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що листом №09/654 від 21.02.2005р. позивач направив відповідачу 2 екземпляра договору №458 на постачання теплової енергії, два доповнення по два екземпляри та зміни до договору, які відповідачем були отримані 24.02.2005р., що підтверджено підписом представника відповідача на зазначеному листі.

Відповідач листом №12 від 30.02.2005р. (слід звернути увагу, що дати „30 лютого” у календарному році взагалі не існує) направив позивачу 2 екземпляра протоколу розбіжностей до договору №458 від 01.01.2005р.

Вказаний протокол розбіжностей був отриманий позивачем 16.05.2005р. та зареєстрований за №1008 в журналі реєстрації вхідної кореспонденції Виробничої одиниці „Слов`янськтепломережа” за 2005 рік (ксерокопія з вказаного журналу, завірена належним чином, надана до матеріалів справи).

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України сторонами не надані докази узгодження протоколу розбіжностей або передання спору до суду.

04.01.2006р. між сторонами укладається додаткова угода до договору №458 від 01.01.2005р. (а.с.12).

З пояснень сторін вбачається, що сторони під впливом різних обставин не врегулювали всі розбіжності, що виникли при укладенні договору, однак почали виконувати інші його умови, вважають договір укладеним.

Факт надання послуг з теплопостачання підтверджується актом на підключення опалення від 18.10.2006р. підписаний відповідачем.

Для оплати наданих послуг з  теплопостачання позивач виставив рахунки: за жовтень 2006р. на суму 629грн.88коп., за листопад 2006р. на суму 1394грн.72коп., за грудень 2006р. на суму 1394грн.72коп., за січень 2007р. на суму 1394грн.72коп., за лютий 2007р. на суму 1394грн.72коп., за березень 2007р. на суму 1394грн.72коп., а всього на суму 7603грн.48коп., які відповідачем були отримані, про що свідчить підпис представників відповідача на вказаних рахунках.

Відповідачем оплачено рахунок за листопад 2006р. у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №123 від 20.04.2007р., це не заперечує відповідач, тому позивач звернувся з позовом про стягнення 6205грн.57коп. боргу за договором №458 від 01.01.2005р.

Тобто, фактичні дії сторін підтверджують, що договір №458 від 01.01.2005р. укладений, оскільки сторони виконували умови договору.

Пункт 1.2 договору №458 від 01.01.2005р. передбачає зобов’язаність позивача постачати відповідачу теплову енергію ,а зобов’язаність відповідача оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в термін, передбачений цим договором, а саме різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.6.5 договору).

В залежності від тарифів на енергоносії (газ, електроенергію, воду), тариф може змінюватись в більшу чи меншу сторону без узгодження зі “Споживачем” (відповідачем) (п.1.2 договору №458 від 01.01.2005р.).

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не надані докази оплати боргу, тому суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Доводи скаржника, що він не був повідомлений про зміну тарифу, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки п.1.2 договору №458 від 01.01.2005р. передбачено, що тариф  може змінюватись без узгодження сторін. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.4.2.3 договору позивач повідомив відповідача про зміну тарифів листом №09/4737 від 08.09.2006р. (а.с.15).

Ствердження скаржника, що продавець відповідача не має права отримувати кореспонденцію за договором №458, а саме лист №09/4737, судовою колегією не приймається, оскільки ані з договору, ані з протоколів розбіжностей, ані з листів це не вбачається.

Пунктом 7.2.3 договору від 01.01.2005р. передбачено обов’язок споживача у разі несвоєчасної оплати теплової енергії сплачувати пеню в розмірі одного проценту від суми простроченого платежу за кожен день прострочки ,але не більше 100% загальної суми боргу.

Згідно рахунку, пеня складає 4006грн.67коп. за період з 16.11.2006р. по 01.04.2007р.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково повністю задовольнив позов в цій частині, оскільки не перевірив суму.

Статтею 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” 1996р., який не втратив силу в зв’язку з прийнятими Цивільним та Господарським кодексами України, передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, при нарахуванні пені, позивачем було застосовано 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більш 100% загальної суми.

Сума нарахованої пені перевищує подвійну ставку Національного банку України, яка є граничним розміру пені і   може бути стягнута за прострочку виконання грошового зобов’язання.

Тобто позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 164грн.95коп.

Тому в цій частині рішення підлягає зміні.

Оскільки відповідачем не надані докази оплати боргу, то позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача інфляції та трьох процентів річних на підставі ст.625 Цивільного Кодексу України підлягають задоволенню.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007р. у справі 43/102 підлягає зміні в частині стягнення суми пені.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 164грн.95коп.; в решті вимоги про стягнення пені в сумі 3841грн.72коп. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 64грн.60коп. та витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.33, 43, 49, 53, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007 року  у справі №43/102 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007 року  у справі №43/102  змінити в частині стягнення суми пені.

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в інтересах виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" м.Слов’янськ Донецької області до Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області в частині стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 164грн.95коп. В решті в сумі 3841грн.72коп. відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" м.Слов’янськ Донецької області на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в інтересах виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" м.Слов’янськ Донецької області пеню у сумі 164грн.95коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 64грн.60коп.

Господарському суду Донецької області видати наказ.

В інший частині рішення залишити без змін.

Головуючий          Н.В.  Акулова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 6 прим.

1-2-позивачу

3-відповідачу

4-у справу

5-ГСДО

6-ДАГС