КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2007                                                                                           № 2/168

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від відповідача 1 - Ткаченко О.П., Ульянов С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 25.06.2007

у справі № 2/168

за позовом                               Фонду державного майна України

до                                                   Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров"я"

Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк"

третя особа                         Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку

Відкрите акціонерне товариство "Міжрегіональний фондовий союз"

про                                                  витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров"я"

до                                        1. Фонду державного майна України

2. Кабінету Міністрів України

про                                      визнання права власності та заборону вчиняти дії

за позовом третьої особи,

яка заяляє самостійні вимоги

на предмет спору

до                                          ТОВ "Славутич-Реєстратор"

треті особи                           1. Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку,

2. ВАТ "Міжрегіональний фондовий союз"

про                                         спонукання до вчинення дій

за позовом третьої особи

з самостійними вимогами   Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі        Кабінету Міністрів України

до                                                1. Фонду державного майна України

2. Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров"я"

про                                                   визнання права влас ності та зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. у справі №2/168 у задоволенні позовної заяви Фонду державного майна України до Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» відмовлено повністю; у задоволені позовної заяви Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Фонду державного майна України та Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» відмовлено повністю; у задоволенні позову ТОВ «Славутич-Реєстратор» до Акціонерного комерційного банку «Укрсоцбанк» відмовлено повністю; зустрічну позовну заяву Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» до Фонду державного майна України та Кабінету Міністрів України – задоволено повністю: заборонено державі в особі Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України або через інших уповноважених осіб та органів витребувати у Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» пакет акцій ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» у кількості 151 768 991 штук номінальною вартістю 0,25 грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37 942 247,25 грн., що становить 50 відсотків плюс 1 акція (25 відсотків та 25 відсотків плюс одна акція) статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», як у добросовісного набувача; визнано право власності на пакет акцій ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» у кількості 151 768 991 штук номінальною вартістю 0,25 грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37 942 247,25 грн., що становить 50 відсотків плюс 1 акція (25 відсотків та 25 відсотків плюс одна акція) статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» за Промислово-фінансовим консорціумом «Придніпров’я»; стягнуто з Фонду державного майна України на користь Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» 12 835,00 грн. – державного мита, 59,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Кабінету Міністрів України на користь Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» 12 835,00 грн. – державного мита, 59,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 р. було прийнято відмову від апеляційної скарги Акціонерного комерційного банку «Укрсоцбанк», рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. – залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. касаційне подання Генеральної прокуратури України задоволено частково, а касаційну скаргу Фонду державного майна України – повністю, рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 р. скасовано частково і прийняте в скасованій частині нове рішення, яким:

- позовну заяву Фонду державного майна України задоволено повністю, а позовну заяву Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України задоволено частково; визнано за державою в особі Фонду державного майна України право власності на акції ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» у кількості 151 768 991 акцій загальною номінальною вартістю 37 942 247,75 грн., що становить 50 відсотків плюс одна акція статутного капіталу товариства, які на момент подання позову знаходяться на рахунку Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» в Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк»; витребувано з незаконного володіння Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» акції Відритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» у кількості 151 768 991 акцій загальною номінальною вартістю 37 942 247,75 грн., що становить 50 відсотків плюс одна акція статутного капіталу товариства;

- зобов’язано зберігача – Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк» - списати з рахунку у цінних паперах Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» 75 884 495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 18 971 123, 75 грн., що становить 25 відсотків статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003 р., а також 75 884 496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 18 971 124,00 грн., що становить 25 відсотків плюс одна акція статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003 р.;

- зобов’язано зберігача – Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк» - перерахувати на рахунок у цінних паперах №051369 Фонду державного майна України 75 884 495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 18 971 123,75 грн., що становить 25 відсотків статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003 р., а також 75 884 496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 18 971 124,00 грн., що становить 25 відсотків плюс одна акція статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003 р.;

- зобов’язано Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк» надати Фонду державного майна України виписку з рахунку у цінних паперах, яка є підтвердженням права власності на акції у розмірі 50 відсотків плюс одна акція статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»;

- у задоволенні зустрічного позову Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» - відмовлено повністю;

- в решті рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 р. у справі №2/168 – залишено без змін;

- стягнуто з Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» в доход Державного бюджету України державне мито в сумі 12 750,00 грн.

14.05.2007 р. до Господарського суду міста Києва звернувся Промислово-фінансовий консорціум «Придніпров’я» із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі №2/168.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2007 р. заяву Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» від 14.05.2007 р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі №2/168 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі №2/168 скасовані, позовну заяву Фонду державного майна України, зустрічну позовну заяву Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я», позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич-Реєстратор» та позовну заяву Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Фонд державного майна України звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить ухвалу скасувати, а заяву Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі №2/168 залишити без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2007 р. зупинено провадження у справі №2/168 до набрання чинності рішення Господарського суду м. Києва у справі №18/196-32//287.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2007 р. у справі №18/196-32/287 прийнято відмову Фонду державного майна України від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2007 р. у справі №18/196-32/287. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2007 р. у справі №18/196-32/287 набрало законної сили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 р. з урахуванням усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі апеляційне провадження у даній справі поновлено.

У судовому засіданні представник Фонду державного майна України підтримав апеляційну скаргу, вказавши не неправильне застосування судом першої інстанції положень ст.ст. 112-114 Господарського процесуального кодексу України та просив її задовольнити.

ПФК «Придніпров’я» проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на законність ухвали суду першої інстанції та відсутність підстав для її скасування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, суд переглядає прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами Промислово-фінансовий консорціум «Придніпров’я» посилається на факт скасування постановою Верховного Суду України від 14.03.2007 р. постанови Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. у справі №18/196, які відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України були обов’язкові для господарського суду у даній справі щодо вставлених обставин та покладні ним в основу судових рішень у даній справі.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами може бути скасування рішення чи вироку суду, які у відповідності з частинами третьою і четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу були обов'язкові для господарського суду щодо фактів або певних подій і покладені ним в основу судового рішення.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» від 27.02.1981 р.  № 1 при розгляді заяви або подання про перегляд судового рішення у зв'язку із скасуванням рішення, вироку, ухвали, постанови суду по іншій справі або постанови іншого органу необхідно мати на увазі, що скасування такого акта може бути визнано нововиявленою обставиною лише у тому випадку, коли суд обгрунтовував дане судове рішення цим актом чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього, і якщо вже прийнято новий акт, протилежний за змістом скасованому, або коли саме скасування акта означає протилежне вирішення питання.

Із матеріалів справи вбачається, що в основу рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі №2/168 покладений факт визнання постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р. у справі №18/196 недійсними договорів купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003 р. та №КПП-415 від 15.08.2003 р., укладених між Фондом державного майна України та Промислово-фінансовим консорціумом «Придніпров’я».

Постановою Верховного Суду України від 14.03.2007 р. скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2005 р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. та постанову Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р. у справі №18/196, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що вказана обставина спростовує висновок суду у справі №2/168 про недійсність договорів купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003 р. та №КПП-415 від 15.08.2003 р., укладених між Фондом державного майна України та Промислово-фінансовим консорціумом «Придніпров’я», який під час розгляду даної справи згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягав доказуванню та був покладений в основу судових рішень.

Колегія суддів відзначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у даній справі вмотивовані судовими актами у справі №18/196, які скасовані постановою Верховного Суду України від 14.03.2007 р., а тому факт скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. та постанови Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р. у справі №18/196 є нововиявленою обставиною.

Вказана обставина має істотне значення для вирішення даного спору, оскільки спростовує висновок суду про недійсність договорів купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003 р. та №КПП-415 від 15.08.2003 р., укладених між Фондом державного майна України та Промислово-фінансовим консорціумом «Придніпров’я», предметом яких була купівля-продаж 75 884 495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 18 971 123, 75 грн., що становить 25 відсотків статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» та 75 884 496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 18 971 124,00 грн., що становить 25 відсотків плюс одна акція статутного фонду ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» відповідно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. підлягають скасуванню за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.8 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Позовна заява Фонду державного майна України, зустрічна позовна заява Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я», позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич-Реєстратор» та позовна заява Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України обґрунтовані недійсністю договорів купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003 р. та №КПП-415 від 15.08.2003 р.

Відповідно до положень ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Господарський суд має право знайомитися з доказами безпосередньо в місці їх знаходження.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.05.2007 р. та від 19.06.2007 р. сторони зобов’язано надати докази визнання в встановленому порядку недійсними приватизаційних договорів №КПП-404 від 26.05.2003 р. та №КПП-415 від 15.08.2003 р.

В судове засідання суду першої інстанції, які відбулися 19.06.2007 р. та 22.06.2007 р., Фонд державного майна України, Промислово-фінансовий консорціум «Придніпров’я», Товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич-Реєстратор» та Генеральна прокуратура України, вимог ухвал Господарського суду міста Києва від 30.05.2007 р. та від 19.06.2007 р. не виконали, будь-яких доказів визнання в установленому порядку недійсними приватизаційних договорів №КПП-404 від 26.05.2003 р. та №КПП-415 від 15.08.2003 р. не надали.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Про необхідність надання документів було зазначено у відповідних ухвалах суду, витребувані судом документи дійсно необхідні для вирішення спору, оскільки визначені позивачами як підстава позову. Крім цього, сторони не навели поважних причин повторного невиконання вимог суду першої інстанції.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що має місце сукупність всіх умов, з якими чинне законодавство пов’язує можливість залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.06.2007 р. в частині залишення без розгляду позовної заяви Фонду державного майна України, зустрічної позовної заяви Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я», позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич-Реєстратор» та позовної заяви Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України прийнята із урахуванням п.5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання Фонду державного майна України на необхідність залишення без розгляду заяви Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є безпідставне, оскільки Промислово-фінансовий консорціум «Придніпров’я» з урахуванням приписів ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України належним чином довів обставини, на які він посилається у власній заяві.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення. Перегляд за нововиявленими обставинами постанов і ухвал апеляційної і касаційної інстанції, якими змінено або скасовано судове рішення суду першої інстанції, здійснюється судом тієї інстанції, яким змінено або прийнято нове судове рішення.

На момент звернення Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, у даній справі були чинні частина рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р., в частині, залишеній без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р., а також постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. – по решті вимог.

Положення ст.ст.112-114 Господарського процесуального кодексу України не визначають порядку перегляду судових рішень, які були скасовані частково із постановленням в скасованій частині нового рішення, що мало місце у даній справі.

Відповідно до абз. 7 п. 3.2 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 р. №04-5/563 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» встановлено, що в усіх випадках подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленим обставинами (якщо такими обставинами не є скасування чи зміна нормативного акта, на якому грнутувалося судове рішення, або прийняття Конституційним Судом України рішення про визнання законів та інших нормативно-правових актів такими, що не відповідають Конституції України) перегляд має здійснювати суд першої або апеляційної інстанції, в тому числі – у разі коли касаційна інстанція скасувала судове рішення такого місцевого чи апеляційного суду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що заяву Промислово-фінансового консорціуму «Придніпров’я» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2006 р. та постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі №2/168 за нововиявленими обставинами має розглядати Господарський суд міста Києва відповідає нормам чинного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 106, п.1 ч.1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін, а скаргу (подання) без задоволення.

За таких обставин, судова колегія Київського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 25.06.2007 р. ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх фактичних обставин справи, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.06.2007р. по справі № 2/168 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді

15.10.07 (відправлено)