СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.07                                                                                 Справа № 3/300

Суддя  Доманська М.Л.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія", м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Літо", м. Луганськ

про стягнення 248 968  грн. 85 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Баскевич Д.В. (дов. від 21.09.06),

від відповідача –Скачков М.С. (дов. від 05.04.07) (до перерви),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 136938 грн. 34 коп., 58890 грн. 29 коп. –пені, 42229 грн. 81 коп. –інфляційних нарахувань та 10910 грн. 41 коп. –3 % річних.

Відповідач у відзиві на позов , зданому  у судовому засіданні 14.06.07, заперечує проти позову в частині стягнення пені, посилаючись на те, що відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Відповідно до ст.77 ГПК України у засіданні суду оголошувалась перерва з 14.06.07 до 02.07.07.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі укладено договір від 01.06.04 № 35 (а.с.17), за умовами  якого “Продавець” (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання передати у власність "Покупцеві", а “Покупець” (відповідач у справі) –прийняти і оплатити товар відповідно до умов цього договору.

Відповідно до умов вказаного договору "Покупець" здійснює оплату в порядку відстрочення платежу протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару. Товар вважається переданим "Продавцем" та прийнятим "Покупцем" за кількістю та якістю згідно з підписаними сторонами накладними.  При цьому сторони домовились, що за прострочення платежу "Покупець" сплачує "Продавцеві" пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла на момент оплати, від суми простроченого  платежу за кожний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач  виконав свої зобов’язання за вказаним договором та  поставив відповідачеві  за період з липня по жовтень 2004 відповідний товар, за який відповідач у справі своєчасно  та у повному обсязі не розрахувався, у зв»язку з чим за останнім утворилась заборгованість перед позивачем на суму 136938 грн. 34 коп.,  яку позивач просить стягнути х відповідача на свою користь.

Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України , п.7.1 договору позивачем нараховані 42229 грн. 81 коп. –інфляційних нарахувань, 10910 грн. 41 коп. –3 % річних  та 58890 грн. 29 коп. –пені за час прострочки, які позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь .

Відповідач проти позову заперечує в частині стягнення пені з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення .

Борг у сумі  136938 грн. 34 коп. підтверджений матеріалами справи, у тому числі відповідними накладними, довіреностями на отримання товару, специфікаціями до договору,  підписаними сторонами без доповнень та зауважень актами звірення взаємних розрахунків від 17.05.07 та від 19.06.07.

Відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору (п.7.1) позивачем правомірно нараховані пеня –58890 грн. 29 коп.  за кожний день прострочення станом на 12.04.07, що не суперечить вимогам  ч.6 ст.232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.  В даному випадку, як вже зазначалось вище, сторони у договорі передбачили відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла на момент оплати, від суми простроченого  платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи викладене, заперечення відповідача за відзивом щодо нарахування пені відхиляються судом за необгрунтоаністю.

Відповідно до ст.625 ЦК України позивач правомірно та обґрунтовано нарахував та заявив до стягнення з відповідача 42229 грн. 81 коп. –інфляційних нарахувань та 10910 грн. 41 коп. –3 % річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно з п.4 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 № 7-93 “Про державне мито” державне мито у сумі 2489 грн. 70 коп., сплачене за платіжним дорученням  від   24.04.07   № 531, підлягає поверненню позивачу частково, у сумі 00 грн. 02 коп., у зв’язку з внесенням мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

На підставі викладеного,   керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Літо", м. Луганськ, кв.Єрьоменко, 5, к.28, код 32065121,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія", м. Луганськ, вул.К.Лібкнехта,16 "А", код 24188280,

заборгованість у сумі 136938 грн. 34 коп., 58890 грн. 29 коп. –пені, 42229 грн. 81 коп. –інфляційних нарахувань та 10910 грн. 41 коп. –3 % річних, витрати по державному миту –2489 грн. 68 коп. та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.Повернути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія", м. Луганськ, вул.К.Лібкнехта,16 "А", код 24188280, зайве сплачене державне мито у сумі 00 грн. 02 коп. за платіжним дорученням від 24.04.07   № 531.

Повернення державного мита здійснити на підставі даного рішення, засвідченого гербовою печаткою господарського суду, оскільки вказане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –02.07.07.

Суддя                                                                                                           М.Л. Доманська