ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/100
10.07.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          закритого акціонерного товариства «Хмельницька кондитерська фабрика  «Кондфіл»

до                      товариства з обмеженою відповідальністю «Кір»

про                     стягнення 52 365,31 грн.

При секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

від позивача:          Козак О.П.  –представник за довіреністю № 7 від 07.08.2006 року;

від відповідача:      не з’явився.

встановив :

Закрите акціонерне товариство «Хмельницька кондитерська фабрика  «Кондфіл»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кір»про стягнення заборгованості в сумі 52 365,31 грн. за договором купівлі-продажу № 29 від 11.01.2007 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним було поставлено кондитерські вироби згідно умов договору на загальну суму 67 453,43 грн. Підтвердженням зазначеного факту є накладні на відвантаження:

№ 01.2007-Укр/00436 від 31.01.2007 року на суму 3 188,91 грн.,

№ 01.2007-Укр/00437 від 31.01.2007 року на суму 17 348,93 грн.,

№ 02.2007-Укр/00601 від 09.02.2007 року на суму 2 346,77 грн.,

№ 02.2007-Укр/00602 від 09.02.2007 року на суму 7 869,31 грн.,

№ 02.2007-Укр/00694 від 15.02.2007 року на суму 6 224,59 грн.,

№ 02.2007-Укр/00695 від 15.02.2007 року на суму 1 896,51 грн.,

№ 03.2007-Укр/01022 від 02.03.2007 року на суму 1 036,20 грн.,

№ 03.2007-Укр/01033 від 02.03.2007 року на суму 11 043,57 грн.,

№ 03.2007-Укр/01555 від 24.03.2007 року на суму 8 548,89 грн.,

№ 03.2007-Укр/01556 від 24.03.2007 року на суму 7 949,75 грн.

Товар за вищезазначеними видатковими накладними був отриманий уповноваженим представником товариства з обмеженою відповідальністю «Кір»Трачуном Сергієм Арнольдовичем  згідно довіреностей на отримання товару:

Серія ЯНЛ № 981224 від 02.02.2007 року дійсна до 12.02.2007 року;

Серія ЯНЛ № 981229 від 12.02.2007 року дійсна до 22.02.2007 року;

Серія ЯНЛ № 981248;

Серія ЯНФ № 486469 від 27.03.2007 року дійсна до 05.04.2007 року.

Оплата за отриману продукцію була проведена відповідачем частково, підтвердженням зазначеного факту є наявні в матеріалах справи платіжні доручення:

№ 182 від 14.03.2007 року на суму 5 000,00 грн.,

№ 1606 від 11.04.2007 року на суму 1 000,00 грн.,

№ 199 від 13.04.2007 року на суму 1 000,00 грн.,

№ 1615 від 17.04.2007 року на суму 8 000,00 грн.,

№ 1655 від 10.05.2007 року на суму 900,00 грн.,

Всього на суму 15 900,00 грн.

05.03.2007 року видатковою накладною № ВП-0000437 відповідачем було повернуто позивачу кондитерські вироби на суму 245,52 грн.

Після 10.05.2007 року оплата від відповідача більше не надходила.

Розмір основного боргу на момент подання позовної заяви становить 51 307,91 грн.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 51 307,91 грн., пеню у сумі 630,95 грн., 3% річних у розмірі 110,98 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 315,47 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 524,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Розгляд справи відкладався. Представник відповідача в судове засідання не з’являвся, витребуваних судом документів не подав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 51 307,91 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дії відповідача, з несплати заборгованості за поставлений товар є порушенням грошових зобов’язань, взятих на себе стороною за договором, а тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Згідно п.4.2. Договору, у випадку невиконання строків оплати, передбачених п.3.6 цього Договору покупець зобов’язаний сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару, за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, сума пені становить 630,95 грн.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотки річних в сумі 110,98 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грішми встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 3 статті 692 ЦК України передбачає, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ч.5 статті 694 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Статтями 536, 692, 694 ЦК України та умовами договору купівлі-продажу № 29 від 11.01.2007 року не визначено розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, тому з врахуванням вимог статті 8 ЦК України, до даних правовідносин суд застосовує аналогію закону, а саме, ч.1 статті 1048 ЦК України, якою передбачено, що якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищезазначене, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами становить 315,47 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу стягуються за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кір» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 9, кв.85, п/р 101 в КБ «Українська фінансова група»- ТОВ в м. Києві, МФО 380128, ) на користь закритого акціонерного товариства «Хмельницька кондитерська фабрика  «Кондфіл»(29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 69, п/р 726 у філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»в м. Хмельницькому, МФО 315609, ) суму основного боргу 51 307 (п’ятдесят одна тисяча триста сім) грн. 91 коп., пені у сумі 630 (шістсот тридцять) грн. 95 коп., 3 % річних у сумі 110 (сто десять) грн. 98 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 315 (триста п'ятнадцять) грн. 47 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 524 (п’ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 53 007 (п’ятдесят три тисячі сім) грн. 31 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                         С.М.Мудрий