КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2007                                                                                           № 16/171

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Малетича  М.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельний кооператив "Вагоноремонтник-3"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.06.2007

у справі № 16/171

за позовом                               Комунальне підприємство "Управління житлового господарства"

до                                                   Житлово-будівельний кооператив "Вагоноремонтник-3"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 40175,00 грн.

Суть рішення і скарги:

Комунальне підприємство “Управління житлового господарства” Дарницького району м. Києва (надалі – КП УЖГ Дарницького району м. Києва, Позивач) звернулося в господарський суд м. Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу “Вагоноремонтник-3” (надалі – ЖБК “Вагоноремонтник-3”, Відповідач), про стягнення 40 175,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.06.2007р. у справі № 16/171 вимоги Позивача було задоволено повністю, а саме: стягнуто із ЖБК “Вагоноремонтник-3” на користь КП УЖГ Дарницького району м. Києва 40 175,00 грн. заборгованості за надані послуги, 402,00 грн. державного мита та 118,00 грн. інформаційних витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2007р. у справі № 16/171 та прийняти нове рішення, яким відмовити КП УЖГ Дарницького району м. Києва в задоволенні його позову та стягнути з останнього на користь ЖБК “Вагоноремонтник-3” державне мито в сумі 201,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно з”ясовано та не доведено обставини, які мають значення для справи, а також було порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст. 77, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України), ст. 179 Господарського кодексу України (надалі – ГК України) та ст. 215 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України), що є підставами для скасування такого судового рішення.

Представник Позивача надав суду свій письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2007р. у даній справі є законним, об”єктивним і таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а тому просив залишити це рішення без змін, а подану на нього апеляційну скаргу – без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, КП УЖГ Дарницького району м. Києва звернулося в господарський суд міста Києва з позовом до ЖБК “Вагоноремонтник-3” про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 40 175,00 грн. і рішенням господарського суду м. Києва від 26.06.2007р. у справі № 16/171 даний позов було задоволено повністю, а саме: стягнуто з Відповідача на користь Позивача 40 175,00 грн. заборгованості за надані послуги, 402,00 грн. державного мита та 118,00 грн. інформаційних витрат.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 40 175,00 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У зв”язку з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 п. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов”язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 14 та  509 ЦК України договір, зокрема, є підставою виникнення цивільних прав і обов”язків (зобов”язань), які мають виконуватися у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Крім того, згідно змісту ст.ст. 525, 526 та 530 ЦК України, зобов”язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно матеріалів справи, 01.03.2005р. між КП УЖГ Дарницького району м. Києва (Кредитор) та ЖБК “Вагоноремонтник-3” (Боржник) був укладений договір № 4-398р про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (надалі – Договір), відповідно до умов якого, Боржник визнав та підтвердив перед Кредитором заборгованість за раніше спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 96 427,28 грн. станом на 01.03.2005 року (п. 1 Договору), у зв”язку з чим, Боржник зобов”язувався сплатити зазначену в п. 1 Договору суму протягом 03.2005-02.2010р.р., згідно додатку №1, який є невід”ємною частиною цього Договору.

Згідно додатку № 1 до Договору, розмір суми погашення заборгованості, починаючи з березня 2005р., становить 1 607,00 грн. щомісячно.

Однак, як видно з матеріалів справи, Відповідач, порушуючи взяті на себе зобов”язання по Договору, заборгованість погасив не в повному обсязі і сума такої за період з березня 2005 року до квітня 2007 року становить 40 175,00 грн.

Вказана заборгованість не була погашена ЖБК “Вагоноремонтник-3” на час розгляду даної справи в суді, у зв”язку з чим, судом першої інстанції було правильно прийнято рішення про стягнення 40 175,00 грн. з Відповідача на користь Позивача в рахунок погашення заборгованості за надані послуги.

При цьому, доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, судовою колегією до уваги не приймалися, з огляду на наступне.

В описовій частині рішенні господарського суду від 26.06.2007р. було зазначено, що 01.03.2005р. між КП УЖГ Дарницького району м. Києва та ЖБК “Локомотив-3” було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги за № 4-398р.

В дійсності ж, йшлося про Договір № 4-398р між КП УЖГ Дарницького району м.Києва та ЖБК “Вагоноремонтник-3”, тобто – мала місце описка щодо найменування Відповідача, яка, відповідно до ч. 1 ст.89 ГПК України, може бути виправлена судом, як за заявою сторони, так і за своєю ініціативою, не зачіпаючи суті рішення, і не тягне за собою скасування такого рішення.

Також, судом не приймаються до уваги і доводи Відповідача про те, що Договір на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 01.03.2005р. не відповідає законодавству України, а тому не може прийматися судом до уваги, оскільки будь-яких доказів таких тверджень сторони, суду надано не було.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов”язок доказування та подання доказів розподіляється  між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, в даному випадку, Відповідачем, всупереч вимог вказаної норми закону, не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, наведених в апеляційній скарзі.

За таких умов, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2007р., яке було прийнято по даній справі, у зв”язку з повним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду дійсним обставинам справи, а також у зв”язку з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим. Підстав, для скасування або зміни вказаного судового рішення та задоволення апеляційної скарги ЖБК “Вагоноремонтник-3”, суд апеляційної інстанції не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 91, 92, 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Вагоноремонтник-3” залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2007р. у справі № 16/171 за позовом Комунального підприємства “Управління житлового господарства” Дарницького району м. Києва до Житлово-будівельного кооперативу “Вагоноремонтник-3” про стягнення 40 175,00 грн.,  – без змін.

2. Справу № 16/171 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

13.08.07 (відправлено)