ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2007 р.   09 год. 20 хвил.              Справа № АС-13/42-07

вх. № 1320/1-13

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Макаровських А.С.

представників сторін :

прокурора – Присяжнюк О.П. – помічник прокурора

позивача – Носов К.В. – головний державний податковий інспектор (за дорученням)

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача – не з'явився

по справі за позовом  Прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова

до  ТОВ "ТБ Пересечанський МЕЗ, м. Харків

та до ТОВ "Крим-Обст", м. Сімферополь

про визнання недійсними господарських зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати недійсними господарські зобов”язання, які виникли на підставі господарського договору поставки № EXW-8K від 29.09.2004 р. на загальну суму 1550000,00 грн., який було укладено між ТОВ „Крим-Обст” та ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ”. Також просить застосувати наслідки визнання господарських зобов”язань, які виникли на підставі договору, укладеного між ТОВ „Крим-Обст” та ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” недійсними.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, відзиви на позов не надали. Повістка про виклик в судове засідання, ухвала про призначення справи до розгляду та позовні матеріали були направлені поштою та повернулися до суду з поміткою: „не значиться”.

Дана справа розглядалася на підставі процесуальних норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що 15.11.2005 р. ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова було проведено перевірку ТОВ ТД „Пересічанский МЕЗ” з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, повноти та своєчасності сплати до бюджету податків та інших платежів за період з 14.09.2004 р. по 30.06.2005 р., за результатами якої було складено акт № 5769/23-3/3312/364 від 15.11.2005 р.

В ході проведення перевірки позивачем було встановлено, що в перевіряємо му періоді ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” було укладено господарський договір поставки № EWX-8K  від 29.09.2004 р. з ТОВ „Крим-Обст”. Згідно умов договору, по якому ТОВ „Крим-Обст” є продавцем, він зобов’язався поставити та передати у власність ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” покупцю за договором, а покупець прийняти та оплатити товар, а саме: насіння соняшника врожаю 2004 р. загальна вартість товару складає 1550000,00 грн., в т.ч. ПДВ – 258333,33 грн. Факт укладання даного договору підтверджується:

- договором № EWX-8K  від 29.09.2004 р.;

- податковою накладною № 40905 від 01.10.2004 р.;

- видатковою накладною № РН-0000015 від 01.10.2004 р.;

- книгою обліку придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ”.

При цьому розрахунки між ТОВ „Крим-Обст” та ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” за даним договором здійснювались шляхом перерахування ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” з розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок ТОВ „Крим-Обст” грошових коштів у розмірі 1550000,00 грн., що підтверджується реєстром електронних розрахункових документів, проведених банком 01.10.2004 р. Зазначену суму за оскаржуваним договором ТОВ ТД „Пересечанський МЕЗ” було включено до складу податкового кредиту з послідуючим відшкодуванням відповідної суми з державного бюджету України.

Згідно запиту, отриманого ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від ДПІ у м. Сімферополі Автономної республіки Крим, на проведення зустрічних перевірок при взаємовідносинах ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” з ТОВ „Крим-Обст”, було виявлено, що згідно рішення Центрального районного суму м. Сімферополя, установчі та реєстраційні документи ТОВ „Крим-Обст” були визнані недійсними та було визнано недійсними свідоцтво платника ПДВ з моменту набрання законної сили рішення суду. Даним рішенням судом було встановлено, що ТОВ „Крим-Обст” пройшло перереєстрацію та зареєстровано виконавчим комітетом Київської районної ради м. Сімферополя 16.06.2005 р. Власником та засновником підприємства є Душин Л.П. На податковий облік в ДПІ у м. Сімферополі підприємство стало 11.09.2000 р., але реєструватися та займатися підприємницькою діяльність наміру не мало підприємство. Засновник підприємства Душин Л.П. зареєстрував підприємство під обіцянкою виплати відсотків від прибутку.

Договір, який укладено між ТОВ „Крим-Обст” та ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ”, суперечить інтересам держави та суспільства та полягає в ухиленні від оподаткування доходів та створенні для ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” джерела відшкодування з державного бюджету суми податкового кредиту з ПДВ, що призвело до неправомірної втрати бюджетних коштів на користь особи, яка не мала правових підстав на отримання бюджетних коштів, які фактично до державного бюджету не надійшли.

Згідно статті 207 Господарського кодексу України - господарське зобов'язання, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним.

Згідно ст. 67 Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України „Про систему оподаткування" передбачений обов'язок платників податків, яким зокрема є і суб’єкт підприємницької діяльності, сплачувати податки і збори до бюджетів та до державних цільових фондів у порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування, подавати до державних податкових органів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" ( із змінами внесеними відповідно постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 р. та № 15 від 25.05.1998 р) до угод, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу, зокрема належать угоди, приховування фізичними та юридичними особами доходів від оподаткування.

ТОВ „Крим-Обст”, збільшуючи на суму податку на додану вартість свій прибуток, використовуючи для цього нарахування податку без його сплати та створювало для ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” умови відшкодування податку на додану вартість шляхом збільшення валових витрат підприємства.

При цьому, відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки" від 25.07.2002 року № 1056 доказами спрямованості умислу суб'єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих (статутних) документів про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та інше.

Статтею 208 Господарського кодексу України передбачається, якщо господарське зобов’язання визнано недійсним як таке, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами, в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов’язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також: все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Зазначена мета, переслідувана відповідачами при вчиненні вищезазначеного право чину, полягає у неправомірному отриманні права відшкодування суми податку на додану вартість з державного бюджету, а значить завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки веде до неправомірної втрати бюджетних коштів на користь осіб, які не мають законного права на одержання бюджетних коштів.

Оскільки, пунктом 4 розділу IX Господарського кодексу України (Прикінцеві положення) встановлюються, що Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положення відповідно до цього розділу, а спірний договір укладено між відповідачами 28.01.2004 р., то спірні правовідносини по даній справі повинні розглядатися з застосуванням Господарського кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004р.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8 Конституії України, ст. 207 ГК України, ст.ст. 4, 8, 17, 50, 94, 161- 163 , 164-167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

1. Визнати недійсним господарські зобов’язання, які виникли на підставі господарського договору поставки № EXW-8R від 29.09.2004 р. на загальну суму 1550000,00 грн., який було укладено між ТОВ „Крим-Обст” та ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ”.

2. Стягнути з ТОВ „Крим-Обст” (95040, м. Сімферополь, вул. Генерала Васильєва, 30, , р/р 01 в філії банку „Фінанси та кредит”, м. Сімферополь, МФО 384889) на користь державного бюджету грошові кошти, отримані по договору поставки № EWX -8К від 29.09.2004 р. в розмірі 1550000,00 грн.

3. Стягнути з ТОВ ТД „Пересічанський МЕЗ” (61022, м. Харків, вул. Сумська, 47, , р/р 0000 в ХФ АКИБ „Укрсіббанк”, МФО 351641) на користь держави вартість отриманого товару від ТОВ „Крим-Обст” по договору поставки № EWX -8К від 29.09.2004 р. на суму 1550000,00 грн., в т.ч. ПДВ – 258333,33 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанови суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанову по даній справі в повному обсязі виготовлено 18.06.2007р. о 09-15 год.

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.