ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/364

02.10.07

За позовом     П.П." Торгівельно-виробнича фірма " Гетьман"

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю "Київсервіс"

про                     стягнення - 26 825,00грн.

Суддя Дідиченко М.А.
Секретар Приходько Є.П.

Представники:

від позивача:
Побута В.М. директор

від відповідача:
не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання останнім зобов’язань за Договором поставки № 3/07 від 16.02.2007 року у розмірі 26825 грн. 00 коп., яка складається з 10000 грн. 00 коп. основного боргу  та 16825 грн. 00 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.08.2007 року порушено провадження у справі та призначено розгляд  справи на 10.09.2007 року.

Позивач у судове засідання 10.09.2007 року з’явився та підтримав свою правову позицію мотивуючи тим, що 21.02.2007 року та 27.02.2007  року згідно видаткових накладних відповідачу було поставлено товар на виконання умов договору, а відповідач в порушення договору не розрахувався.

Відповідач у судове засідання 10.09.2007 року не з’явився та не виконав вимоги суду викладені в ухвалі від 16.08.2007 року, причини неявки повноважного представника відповідача  суду  не відомі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.2007 року розгляд справи відкладено  на 02.10.2007 року.

Позивач в судовому засіданні 02.10.2007 року подав суду уточнений розрахунок суми штрафних санкцій, згідно якого сума нарахованої пені складає 866 грн. 31 коп.

Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що судом не встановлено, що вищезазначені дії позивача суперечать законодавству або порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог  в частині штрафних санкцій до розгляду.

Відповідач у судове засідання 02.10.2007 року не з’явився, вимоги суду викладені в ухвалі від 16.08.2007 року не виконав, причини неявки повноважного представника відповідача  суду  не відомі.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача  про час та місце судового засідання, суд,  на підставі ст. 75 ГПК України, приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами і без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

16.02.2007  року між Приватним підприємством «Торгівельно –виробнича фірма «Гетьман»(надалі –постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київсервіс»(надалі –покупець) було укладено Договір перевезення № 3/07 (надалі –Договір), за умовами якого, позивач зобов’язується передати у власність відповідачу круг латунний d 16 мм ЛС 59-1 (надалі –товар) у кількості 0,400 т, за ціною 25000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, вартість якого становить 10000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ., а відповідач зобов’язується його прийняти та оплатити.

Строк дії договору сторонами встановлено з дати його підписання (16.02.2007р.) до 31.12.2007 року, але в любому випадку до повного виконання сторонами зобов’язань за договором (п. 8.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено загальну вартість товару у розмірі 10000 грн. 0 коп., в т.ч. ПДВ –1666 грн. 67 коп.

Відповідно до п. 3.1. Договору поставка партій товару виконується в терміни, передбачені у відповідній накладній.

Позивач на виконання зобов’язань за Договором поставив відповідачу товар відповідно до видаткових накладних № 24 від 21.02.2007 року на суму 7500 грн. 00 коп. у кількості 0,300 т та № 26 від 27.02.2007 року на суму 2500 грн. 00 коп. у кількості 0,100 т, загалом 10000 грн. 00 коп.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується довіреностями серії ЯМЗ № 920267 від 21.02.2007 року та серії ЯМЗ № 920268 від 27.02.2007 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно п. 4.3. Договору відповідач зобов’язаний проводити оплату товару по факту поставки.

Відповідач свої зобов’язання за Договором не виконав, з позивачем за поставлений товар не розрахувався.

31.07.2007 року позивач листом № 175 повідомив відповідача про зміну адреси місцезнаходження, у зв’язку з чим просив підписати додаткову угоду до Договору про зміну його п. 10 Реквізити сторін.

Відповідач лист залишив без відповіді та без задоволення.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк для оплати товару.

Оскільки, п. 4.3. Договору узгоджено, що відповідач зобов’язаний проводити оплату товару по факту поставки, судом встановлено факт порушення відповідачем договірних зобов’язань та по суті ним не оспорений.

Таким чином, на день подання позову сума основного боргу Відповідача складає 10000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з’явився та не надав  суду пояснень з приводу заявлених до нього позовних вимог.

На підставі ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню в повному розмірі в сумі 10000 грн. 00 коп.

Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 1% від неоплаченої суми за кожен день прострочення в сумі 866 грн. 31 коп. за період прострочення 186 днів. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Пунктом 5.2. Договору передбачено наслідки несвоєчасного виконання розрахунків та встановлює пеню у розмірі 1% від неоплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи, що договором пеня передбачена, її розмір позивач нарахував у відповідності до законодавства України, проте за 186 днів, що є більшим ніж шість місяців.

Таким чином, судом задовольняється розмір пені за шість місяців прострочення, а саме за 183 дні: на суму 7500 грн. 00 коп. з 22.02.2007 по 23.08.2007 (включно) та на суму 2500 грн. 00 коп. з 28.02.2007 по 29.08.2007 (включно), що складає:

7500 грн. 00 коп. (заборгованість) х 8.5% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 99 дні =  345 грн. 82 коп.

7500 грн. 00 коп. (заборгованість) х 8.0% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 84 дні =  276 грн. 16 коп.

2500 грн. 00 коп. (заборгованість) х 8.5% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 93 дні =  108 грн. 29 коп.

2500 грн. 00 коп. (заборгованість) х 8.0% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 90 дні =  98 грн. 63 коп.

Таким чином, розмір пені становить: 828 грн. 90 коп.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача пені частково у розмірі  828 грн. 90 коп.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 267 грн. 31 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 59 коп. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 193, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 525, 526, 692, 712 ЦК України,  ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київсервіс» (02223, м. Київ, вул. Вершигори, 1; код 31114570) на користь Приватного підприємства «Торгівельно –виробнича фірма «Гетьман» (49106, м. Дніпрпетровськ, пр-т Героїв, 40, кв. 350; код  33517392) 10000 грн. 00 коп. основного боргу, 828 грн. 90 коп. пені, 267 грн. 31 коп.  державного мита та 117 грн. 59 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті задоволення позовних вимог відмовити.

4.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

17.10.2007 року

Суддя
М.А. Дідиченко