ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"20" вересня 2007 р.                                                                                     № 02-03/

Суддя  Рябцева О.О.  розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом            об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Зоря”, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка

до                    Києво-Святошинського комунального підприємства теплових мереж, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка

про                     стягнення 9878,32 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п. 4, 5. ч. 2 ст. 54 ГПК  України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують позов та викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивачем у позовній заяві не зазначено, чим встановлено, що реєстр розрахункових чеків, отриманих від громадян-боржників, є підставою для списання заборгованості. Також не зазначено, ким видані розрахункові чеки та їх номера. У позовній заяві позивачем не зазначено доказів того, що відповідач брав на себе зобов’язання повернути позивачу  кошти перераховані позивачем відповідачу в рахунок погашення заборгованості мешканців-власників квартир, у випадку централізованого погашення заборгованості власників житла об’єднання співвласників, та доказів того, що заборгованість, яка була погашена за рахунок централізованого погашення, є заборгованістю, для списання якої були виставлені реєстри розрахункових чеків.

Відповідно до  п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з п.п. “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами згідно Закону України від 25.03.2005р. № 2505 –IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” із позовних заяв майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 102 грн. до 25500грн.) Сума позовних вимог становить 9878,32 грн., проте, державне мито сплачене у сумі 98,78 грн., що не відповідає вимогам п.п “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, оскільки повинно бути сплачено 102,00 грн. мита.

Таким чином, платіжне доручення № 75 від 18 червня 2007 р. не може бути документом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому розмірі.

Отже,  позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 62 аркушах –в першу адресу.

Суддя                                                                                              Рябцева О.О.