ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.07                                                                                        Справа №  21/192/07

Суддя   Черкаський В.І.

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю  “Стальконструкція-124”   (69032, м. Запоріжжя,   вул. Макаренко, б.1)

до відповідача  - Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗСУ-124 Стальконструкція” (69035, м. Запоріжжя, пр.Леніна, б.151-А, код за )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-

Орендне підприємство “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, б.23)

про визнання  договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

Від позивача- Мачулян Н.М., дов. від 07.08.2007;

Від відповідача -  Прудка Н.С., ліквідатор;

Від третьої особи –Кірнос Є.С., дов. від 30.08.2006

ВСТАНОВИВ

26.07.2007  ТОВ “Стальконструкція-124”  заявлено позов про визнання дійсним укладеного сторонами договору купівлі-продажу від 21.07.2007 та визнання за позивачем  права власності на нерухоме майно (літній будинок  інв. № 689), що розташоване за адресою:  Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, база відпочинку «Зоря».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.07.2007 позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 21/192/07 з призначенням судового засідання на 07.08.2007.  За згодою сторін в засіданні 07.08.2007 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, засновані ним на ст. ст. 80, 202-204, 208, 220, 657 Цивільного кодексу України. Пояснив, що в зв’язку з недодержанням при укладенні договору купівлі-продажу  від 21.07.2007 його нотаріальної форми та невиконанням вимоги щодо його державної реєстрації, позивач не може набути право власності за договором, незважаючи на те, що договір виконано сторонами, і власником об’єкту договору залишається відповідач. Позивач просить позов задовольнити.

Відповідач, третя особа проти заявлених вимог не заперечили та визнали позов.

Розглянувши матеріали справи,  вислухавши представників сторін, третьої особи, суд знаходить  підстави для задоволення позову, виходячи з такого.

Встановлено, що 21.07.2007 між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу, що за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким відповідач (продавець) передав у власність позивачу (покупцю) літній будинок  інв. № 689), що розташований за адресою:  Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, база відпочинку «Зоря».

Договір виконано сторонами, майно передано за актом приймання-передачі від 21.07.2007, вартість майна оплачена покупцем за плат. дорученням № 788 від 23.07.2007 на суму 4425 грн. 60 коп.

Договір купівлі-продажу від 21.07.2007 б/н нотаріально посвідчений не був, оскільки у ліквідатора відповідача відсутні правовстановлюючі документи на об’єкт нерухомості.

Відповідно до ст.657 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися щодо усіх умов договору і відбулося його повне або часткове виконання, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Дослідивши договір купівлі-продажу б/н від 21.07.2007, суд дійшов до висновку, що його укладено з додержанням правових положень для договорів такого роду. Як зазначалося вище, договір виконано сторонами, що підтверджено наданими доказами.

Неузгодженість сторонами питання щодо нотаріального посвідчення договору перешкоджає позивачу в реалізації та оформленні набутих за договором прав.

За таких обставин, суд визнає позов за вимогою про визнання договору купівлі-продажу від 21.07.2007 б/н обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріали справи свідчать про те, що за договором купівлі-продажу від 21.07.2007 б/н позивач  на визначених законом підставах прийняв від відповідача  у власність літній будинок  інв. № 689, що розташований за адресою:  Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, база відпочинку «Зоря».

На технічному паспорті, виготовленому третьою особою, будівля –інв. № 689  позначена літерою “А” 86-87.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в зв’язку з неналежним оформленням за вимогами діючого законодавства  договору купівлі-продажу від 21.07.2007 б/н позбавлений можливості закріпити у встановленому обов’язковому порядку право власності на придбане майно і, як наслідок того –вільно ним розпоряджатися. За реєстраційними документами ОП «ЗМБТІ»власником нерухомого майна, щодо якого заявлено позов, значиться відповідач на підставі договору міни № 179 від 04.12.2002.

Відповідно до ст. 316, 317, 319  Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона  здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Слід визнати, що вищенаведені обставини порушують законно набуті права Товариства з обмеженою відповідальністю  “Стальконструкція-124”   та перешкоджають реалізації його прав власника.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Відповідно  до ст. 49 ГПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму 170 грн. 00 коп. витрат на державне мито, суму  118 грн. 00  коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу б/н від 21.07.2007  між Товариством з обмеженою відповідальністю  “Стальконструкція-124”   (69032, м. Запоріжжя,   вул. Макаренко, б.1, код за )  та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЗСУ-124 Стальконструкція” (69035, м. Запоріжжя, пр.Леніна, б.151-А, код за ).

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю  “Стальконструкція-124”   (69032, м. Запоріжжя,   вул. Макаренко, б.1, код за )право власності на нерухоме майно –«літній будинок  інв. № 689», що розташоване за адресою:  Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, база відпочинку «Зоря».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗСУ-124 Стальконструкція” (69035, м. Запоріжжя, пр.Леніна, б.151-А, код за ,  р/р 9800 в АКІБ «УкрСиббанк»МФО 351005), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Стальконструкція-124”   (69032, м. Запоріжжя,   вул. Макаренко, б.1, код за , р/р № 2105 в ЗФ АКБ «Форум», МФО 313913)  суму 170 грн. 00 коп. витрат на державне мито, суму  118 грн. 00  коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.           Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            В.І.Черкаський

(рішення оформлене та підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України –07.08.2007)