ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 11-27/126-07-3847

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петрова М.С.,

суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

(Прийняття до провадження апеляційної скарги та апеляційного подання згідно із розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського суду №60 від 12.07.07 р. здійснювалося судовою колегією у складі суддів Бєляновського В.В., Шевченко В.В., Мирошниченко М.А.)

за участю представників сторін:

від позивача -  Вимятнін С.М., довіреність  № 129-L,  дата видачі : 15.03.07;

від відповідача -  Селіванов С.А., довіреність  № б/н,  дата видачі : 14.08.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного торгово-виробничого підприємства „Екстра”

на ухвалу господарського суду Одеської області від  22.06.2007 р.

у справі № 27/126-07-3847

за позовом Іноземного підприємства „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед”

до Приватного виробничо-торгового підприємства „Екстра”

про стягнення 141682,81 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.07р. ( суддя Власова С.Г.) вжитті заходи по забезпеченню позову ІП „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед” на підставі ст.66,67 ГПК України, а саме накладено арешт на майно відповідача на суму уточнених позовних вимог у розмірі 143522,75 грн.

До вказаного висновку місцевий господарський суд дійшов з огляду на те, що невжиття вищезазначених заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду ПВТП „Екстра” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги ПВТП „Екстра” посилається на те, що місцевий господарський суд приймаючи оскаржену ухвалу безпідставно дійшов висновку про те, що невжиття забезпечення позову може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення господарського суду, оскільки позивач не надав відповідних доказів про те, що майно, на яке накладено арешт, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення господарського суду.

Скаржник також зазначає на те, що місцевий господарський суд при накладенні арешту на майно не визначив конкретно майно, на яке накладається арешт, що призвело в подальшому до накладення арешту виконавчою службою на все майно ПВТП „Екстра” та перешкоджанню господарській діяльності підприємства.

До того ж скаржник, що місцевий господарський суд прийняв ухвалу про забезпечення позову без виклику сторін в судове засідання та з’ясування позиції відповідача щодо заявлених позовних вимог і клопотання позивача про забезпечення позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити без змін оскаржену ухвалу, вважаючи її обґрунтованою та відповідаючею вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до наступного.

Як вбачається із позовної заяви та уточнень позовних вимог ІП „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед” останнє звернулося із позовом про стягнення з ПВТП „Екстра” 143522,75 грн. боргу за поставлений товар.

В підтвердження позовних вимог ІП „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед” додало до позовної заяви товарно-транспортні накладні, по яким поставлявся відповідачу товар та докази часткової оплати поставленого товару.

Одночасно з заявою про уточнення позовних вимог  позивач заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах суми позову.

Відповідно із ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” (далі по тексту постанова Пленуму ВСУ №9 від 22.12.06 р.) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв’язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, суд 1 інстанції не врахував  вищезазначені вимоги Пленуму щодо відповідності позовних вимог виду забезпечення позову, оскільки вимоги ІП „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед” є грошовими, а позов забезпечено шляхом арешту майна відповідача, що в подальшому, як вбачається з апеляційної скарги відповідача та пояснень його представника в судовому засіданні, призвело до перешкод у здійсненні ним господарської діяльності. При цьому місцевий господарський суд, накладаючи арешт на майно, не врахував тієї обставини, що позивач не надав будь-яких доказів про відсутність у відповідача грошових коштів.

Таким чином судова колегія враховуючи інтереси позивача та відповідача, вважає за можливе забезпечити позов ІП „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед” шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову, оскільки такий вид забезпечення позову не позбавляє відповідача здійснювати підприємницьку діяльність і у випадку задоволення позову у нього є можливість розрахуватися із позивачем грошовими коштами. При цьому ПВТП „Екстра” буде позбавлений можливості витрати грошові кошти за іншим призначенням.

Судова колегія не приймає до уваги доводи скаржника про відсутність підстав для застосування заходів по забезпеченню позову, так як невизнання відповідачем позовних вимог само по собі не виключає можливості витрачення відповідачем грошових коштів за іншим призначенням ніж можливе погашення суми позову.

Не заслуговують на увагу й доводи скаржника щодо необхідності виклику сторін в судове засідання при прийнятті рішення про забезпечення позову, оскільки ст.66 ГПК України не передбачає обов’язкового виклику сторін в судове засідання для прийняття рішення про забезпечення позову, згідно із цією статтею ГПК України забезпечення позову допускається в будь-який стадії провадження у справі.

За таких обставин апеляційна скарга ПВТП „Екстра” підлягає частковому задоволенню, ухвалу господарського суду Одеської області від 22.06.07 р. змінити в частині виду забезпечення позову, застосувавши забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПВТП „Екстра”  у межах суми позову –143522,75 грн. та судових витрат.

Керуючись ст.ст.66,67,99, 101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного торгово-виробничого підприємства „Екстра” задовольнити частково, ухвалу господарського суду Одеської області від 22.06.07р. змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

„Заяву Іноземного підприємства „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед”  про забезпечення позову задовольнити частково.

В забезпечення позову Іноземного підприємства „Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед” (07442, Київська обл., Броварський р-н, 51 км. С-Петербургського шосе, р/р 7019 у АКБ „Сітібанк” м. Київ, МФО 300584, ) накласти арешт на грошові кошти Приватного торгово-виробничого підприємства „Екстра” (юридична адреса: 65000, м. Одеса, вул. Канатна, буд72, кв.15, фактична адреса: 65000, м. Одеса, пр-т Шевченка, 15-Б, р/р 6 в АБ „Південний” м. Одеса, МФО 328209, ) в розмірі суми позову - 143522 грн.75 коп. та судових витрат –1553 грн. 23 коп.”

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                               М.С. Петров

Суддя                                                                    С.І.  Колоколов

Суддя                                                                     Г.П.  Разюк