ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.09.07                                                                                           Справа  № 4/961-15/82

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії суддів :

голсжуючого-судді Духа Я.В., суддів Краєвська М.В., Городечна М.І.

розглянувши   апеляційну   скаргу   ВАТ   «Жидачівський   целюлозно-паперовий

комбінат», м. Жидачів Львівської області

на рішення господарського суду Львівської області від 07.06.2007 року

у справі №4/961-15/82

за позовом ТзОВ "Канцоптторґ', м. Дніпропетровськ

до   відповідача:   ВАТ   «Жидачівський   целюлозно-паперовий   комбінат»,   м.

Жидачів Львівської області

про стягнення 18744,03 грн. боргу та 220,00 грн. судових витрат.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з:явився

ВСТАНОВИВ :

Розгляд справи відкладався з підстав викладених в ухвалі суду від 16.08.2007р.

Сторони явку представників сторін в судове засідання 06.09.2007 року не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями №259169, 259170 від 20.08.2007р. Відповідач  вимог ухвал суду від 17.07.2007р. та від 16.08.2007р.  в повній иірі не виконав.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2007 року в склад колегії замість суддів Кравчук   Н.М. та Мирутенко О.Л. введено суддів Краєвську М.В. та Городечну М.І.

Рішенням господарського суду Львівської області від 07.06.2007 року  (суддя  Желік М.)  позов ТзОВ “Канцопторг” задоволено повністю та стягнено з  ВАТ “Жидачівський  целюлозно-паперовий комбінат” на користь позивача 18744,03 грн. боргу та 220,00 грн. судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТзОВ "Канцоптторг” протягом листопада та грудня 2006 року здійснив поставки товару ВАТ«Жидачівський целюлозно паперовий комбінат»на загальну суму 28744,03 грн. Факт поставки товару підтверджено накладними, а факт отримання - підписами у них особи, яка діяла на підставі відповідних довіреностей.

Не погоджуючись із таким рішенням місцевого господарського суду ВАТ “Жидачівським  целюлозно-паперовий комбінат” подало апеляційну скаргу № 23-5-юр від 26 червня 2007 рокут в якій просить  назване рішення  скасувати та прийняти нове рішення. При цьому зазначає про те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, зокрема, що судом не було відкладено розгляд справи, оскільки  представник відповідача по даній справі знаходився  у відпустці, то  забезпечити явку повноважного представника  в судове засідання  товариство не  мало можливості  і відповідно  незмогло представити витребувані судом документи. Також  скаржник  зазначає, що позивачем  було введено в оману суд недостовірними даними по його заборгованості перед позивачем, оскільки на момент  розгляду справи (тобто станом на 07.06.2007р.) заборгованість ВАТ “Жидачівський  целюлозно-паперовий комбінат” перед позивачем  скаладла 10744,03грн., а не 18744,00грн, так як  відповідач  ще 29.05.2007р. по  платіжному дорученню №3797 перерахував  на р/р позивача 8000грн. А на момент отримання  оскаржуваного рішення суду (тобто станом на 25.06.2007р.) заборгованість  скаржника перед позивачем  становила  5744,03грн., про що  як доказ долучив  до апеляційної скарги копії платіжних доручень №3797 від 29.05.2007р. та №4188 від 12.06.2007р. відповідно на суму 8000грн.  та на суму 5000грн.

Позивач, у відзиві №13/8/7 від 13.08.2007р. на апеляційну скаргу проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просить рішення господарського суду Львівської області від 07.06.2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав зазначених у ньому. Зокрема зазначає, що позивачем  для розрахунків із Відповідачем  було відкрито  поточний рахунок  в іншій  ніж зазначено  в реквізитах позовної заяви банківській установі і згідно з умовами договору про банківське  обслуговування, кошти, які  надходять на цей  поточний рахунок перераховуються  на основний поточний рахунок Позивача протягом  3-х днів  з моменту надходження і в призначенні платежу зазначається “переказ коштів з поточного рахнуку на основний поточний рахунок для поповнення рахунку”. Таким чином зазначає позивач, що платника на цій стадії  встановити неможливо, оскільки банківські виписки від цього банку він отримує  10-го чила  наступного за звітним  місяця і на день  слухання справи 07.06.2007р.  позивач не мав  інформації  про  здійснення  саме відповідачем  29.05.2007р. платежу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу ВАТ “Жидачівський  целюлозно-паперовий комбінат”,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, Львівським апеляційним господарським судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, протягом листопада-грудня 2006 року ТзОВ “Канцопторг” (надалі Позивач) в особі  його структурного підрозділу –Львівської філії, по накладних  №Лф-0004716 від 09.11.2006р., №ЛФ-0004717 від 09.11.2006р., №0004991 від 24.11.2006р., №ЛФ-0005191 від 06.12.2006р. та №0005609 від 27.12.2006р. відпустило відповідачу стретчу та скотчу на загальну суму 28744,03 грн. отримання зазначеного товару Відповідачем підтверджується  підписами на вищезазначених накладних особи, що діяла на підставі  виданих довіреностей, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.15,17,19,21). Отже, між сторонами фактично укладено договір купівлі-продажу в усній формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка Сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст. 655 Цивільного Кодексу України, - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи, що позивач передав відповідачу товар, що відповідачем не заперечується, а останній його прийняв, то відповідно позивач свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконав належним чином, проте відповідач свої обов;язки в частині проведення розрахунків з продавцем в повній мірі не виконав.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Однак, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк оплати по договору сторонами не був встановлений, то Львівська  філія ТзОВ “Канцопторг”  листом №26/02 від 26.02.2007 року  звернулася до Відповідача з вимогою провести таку оплату в строк до 05.03.2007 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, така вимога була вручена відповідачу 07.03.2007 року. В позовній заяві від 28.04.2007р. позивачем зазначено, що Відповідач станом на 28.04.2007р. частково погасив заборгованість в сумі 10000,00 гривень і борг на день заявлення позову становив 18744,03 грн.

Покликання скаржника на ті обставини, що часткова оплата за отриманий товар повинна була проводитись на різні рахунки позивача та, що він не мав можливості подати докази часткового погашення суми боргу, зокрема платіжного доручення №3797 від 29 травня 2007 року, яким ніби-то було перераховано на поточний рахунок ТзОВ "Канцоптторг" 8000,00 грн. не заслуговує на увагу, оскільки  представник відповідача ухвалою господарського суду від 17.05.2007р. був належним чином  повідомлений про прийзначення  справи до розгляду  на 07.06.2007р., що підтверджується  повідомленням  про вручення  23.05.2007р. поштового повідомлення (а.с.2).

Зі змісту ст.101 ГПК України, вбачається, що апеляційний господарський суд, у процесі  перегляду справи, повторно  розглядає справу  за наявними  у справі і додатково поданими доказами. При цьому, додаткові докази  приймаються судом, якщо заявник  обгрунтував  неможливість  їх подання  суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час  та місце судового засідання, апеляційний господарський суд не може прийняти до уваги  платіжне доручення №3797 від 29 травня 2007 року, як доказ у справі, оскільки назване платіжне доручення не було предметом розгляду у суді першої інстанції і скаржник належним чином не обгрунтував належним чином неможливість подання цього доказу як суду першої так і апеляційної інстанції. При цьому, слід зазначити, що ухвалою  господарського суду Львівської області  від 17.05.2007р. відповідача зобов‘язано  подати суду обгрунтований відзив на  позовну заяву, однак такий відзив  до суду не надходив. Посилання скаржника про неможливість  забезпечити явку свого представника в судове засідання 07.06.2007р.  у зв‘язку із перебуванням його представника  у відпустці, до уваги колегією суддів не приймається, оскільки, згідно ст. 65 ГК України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Крім цього, згідно ст.28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. При цьому, керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище, однак представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Крім цього слід зазначити, що на адресу  місцевого господарського суду не поступало жодного клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у зв‘язку із  неможливістю забезпечити явку свого повноважного представника та надання обгрунтованого відзиву на позовну заяву.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що скаржник мав достатньо часу та можливості для надання обгрунтованого відзиву на позовну заяву з відповідними доказами місцевому господарському суду.

Крім того, відповідно до вимог ст. 75 Господарського Процесуального Кодексу України, якщо витребувані господарським судом документи не подані, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що господарським судом Львіської області обставини справи з'ясовано повно і всебічно, висновки, які викладені у рішенні, відповідають обставинам справи, саме рішення прийнято без порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому, підстав для його зміни чи скасування немає. Отже, рішення господарського суду  Львівської області  слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення господарського суду Львівської області від 07.06.2007 року у справі    №4/961-15/82 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Судові витрати по апеляційній скарзі  віднести на скаржника.

3.          Справу № 4/961-15/82 повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя          Дух Я.В.

Суддя          Краєвська М.В.

Суддя          Городечна М.І.