ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.
№ 16-9-30/249-04-8819

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.,
Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства "Пансіонат "Незабудка"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року та
додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 1 лютого 2007 року

у справі
№ 16-9-30/249-04-8819

за позовом
Приватного підприємства "Пансіонат "Незабудка"

До
Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Самойленко Тетяни Михайлівни

Про

та зустрічний позов
Визнання недійсним договору оренди та додаткової угоди до нього , виселення та зобов’язання повернути отримане за угодою майно
Про визнання договору оренди та додаткової угоди до нього дійсними та визнання права власності

за участю представників:

позивача: не з’явились;

відповідача: Анастасов В.В.;

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області (суддя Желєзна СП.) від 25 жовтня 2006 року у справі № 16-9-30/249-04-8819 первісний позов задоволено; визнано недійсним договір оренди частини майна пансіонату "Незабудка" від 16 квітня 2003 року, укладений між приватним підприємством пансіонат "Незабудка" та СПД Самойленко Т.М. та припинено його дію на майбутнє; визнано недійсним доповнення від 17 квітня 2003 року до договору оренди частини майна пансіонату "Незабутка" від 16 квітня 2003 року, укладені між приватним підприємством пансіонат "Незабудка" та СПД Самойленко Т.М., та припинено їх дію на майбутнє; виселено СПД Самойленко Т.М. з приміщень пансіонату "Незабудка", що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, Будацька коса; зобов’язано СПД Самойленко Т.М. повернути приватному підприємству пансіонату "Незабудка" усе майно, яке було надане у довгострокове користування на підставі договору оренди від 16 квітня 2003 року та доповнень до договору оренди від 17 квітня 2003 року за актом приймання-передачі від 17 квітня 2003 року; в задоволенні зустрічного позову відмовлено та стягнуто судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року (судді Михайлов М.В., Тофан В.М., Журавльов О.О.) рішення місцевого господарського суду скасовано; в позові приватному підприємству пансіонат "Незабудка" відмовлено повністю; зустрічний позов СПД Самойленко Т.М. задоволено; визнано дійсним договір оренди частини майна пансіонату "Незабудка" від 16 квітня 2003 року, укладений між приватним підприємством пансіонат "Незабудка" та СПД Самойленко Т.М. та доповнення до нього від 17 квітня 2003 року; визнано за Самойленко Т.М. право власності на 2 поверховий корпус на 72 місця, 3-4 містні будиночки у кількості 12 шт., огорожу капітальну кам’яну довжиною 90м., бар "Юлія", водопроводну мережу 100 м., каналізаційну мережу 100 м., резервуари для води у кількості 2 шт., розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,6491 га, яка розташована на території Будацької коси Білгород-Дністровського району Одеської області біля смт. Затока, ліжка металеві у кількості 42 шт., стільці у кількості 42 шт. та стягнуто судові витрати.

1 лютого 2007 року Одеським апеляційним господарським судом винесено додаткову постанову, якою резолютивну частину постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року доповнено частиною наступного змісту: визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САА №893040, видане Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 16 січня 2004 року, згідно якого власником пансіонату "Незабудка", розташованого на території Будацької коси, біля смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області є приватне підприємство пансіонат "Незабудка", в частині 31/100 частки майнового комплексу пансіонат "Незабудка"; частину шосту резолютивної частини вказаної постанови, після слів "стільці у кількості 42 шт." доповнено словами: що складає 31/100 часток майнового комплексу пансіонат "Незабудка".

Приватне підприємство пансіонат "Незабудка" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову  та додаткову постанову апеляційного господарського суду, оскільки судом при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права та залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що рішенням Ради директорів об'єднання "Укр-плодпитомник" від 06.03.1997 р. майно бази відпочинку "Незабудка", розташованої в стм. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, було     передано безоплатно новоствореному Малому підприємству "База відпочинку Незабудка".

Березня 1997оку між Виробничо-науковим об'єднанням "Укрплодпитомник" та Малим підприємством "База відпочинку "Незабудка" було укладено договір безоплатної передачі останньому будівель, споруд, обладнання та малоцінного інвентарю бази відпочинку "Незабудка". В цей же день сторонами даного договору було складено та підписано акт безоплатної передачі основних фондів та майна бази відпочинку "Незабудка", перелік якого містить 74 найменування.

05.02.1997          року Білгород-Дністровською райдержадміністрацією Одеської області на підставі свого розпорядження № 41/98 від 28.01.1998 р. Малому підприємству "База відпочинку "Незабудка" видано свідоцтво про право приватної власності на базу відпочинку "Незабудка" розташовану в смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, яке в цей же день було зареєстроване Білгород-Дністровським БТІ за реєстровим № 3.

05.02.1998          15.07.1998 р. Білгород-Дністровської районною радою відповідно до постанови Верховної Ради України від 03.07.1998 р. № 62/98-ВР Малому підприємству "База відпочинку "Незабудка" було видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою П-ОД № 000547 площею 2,50 га згідно з планом землекористування, розташованою на Будацький Косі біля смт. Затока для будівництва та реконструкції діючих об'єктів бази відпочинку.

17 березня 2000 року Білгород-Дністровською райдержадміністрацією були зареєстровані доповнення та зміни до статуту Малого підприємства "База відпочинку "Незабудка", зареєстрованого 17.03.1997 р. за № 117, відповідно до яких стару назву даного підприємства було змінено на нову назву: Приватне підприємство пансіонат "Незабудка" та останньому видано свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи.

Таким чином, право власності на базу відпочинку "Незабудка" та право постійного користування земельною ділянкою площею 2,50 га перейшло до Приватного підприємства пансіонату "Незабудка".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам.

16.04.2003 р. між Приватним підприємством пансіонатом "Незабудка" (орендодавець) та приватним підприємцем Самойленко Т. М. (орендар) було укладено договір оренди з правом викупу основних фондів, будинків, споруд, майна та малоцінного інвентарю вартістю 50 000 грн., розташованих на БудацькіЙ Косі, смт. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області на земельній ділянці площею 2,50 га, з метою використання для надання послуг населенню по організації дозвілля та оздоровлення на узбережжі Чорного моря, строком на 25 років. Умовами п.п. 5.1, 5.2 даного договору визначено, що розмір орендної плати за об'єкт оренди складає 50 000 грн., яка сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця наперед не пізніше 18.04.2003 р.

17 квітня 2003 року між ПП пансіонатом "Незабудка" (орендодавець) та приватним підприємцем Самойленко Т. М. (орендар) було укладено доповнення до договору оренди від 16.04.2003 р., яким визначено розмір земельної ділянки 0,6491 га на якій знаходиться орендоване майно, термін оренди та порядок внесення орендної плати загальною сумою 50 000 грн. за увесь термін оренди. Умовами п.п. 3.3-3.5 даного доповнення сторони встановили, що орендна плата може сплачуватися також в касу орендодавця; при внесенні орендної плати всієї суми за 25 років оренди, яка складає 50 000 грн., майно, будинки, споруди переходять в приватну власність орендаря з моменту оплати; при отриманні всієї суми орендної плати орендодавець втрачає право власності на майно, будинки та споруди, що здавалися ним в оренду, з моменту отримання коштів.

За актом прийому-передачі частини приватного підприємства пансіонату "Незабудка" в оренду приватному підприємцю Самойленко Т.М. від 17.04.2003 р. орендодавець передав, а орендар прийняв основні фонди, споруди, будинки та малоцінний інвентар.

На підставі заяви ПП пансіонату "Незабудка" від 17.04.2003 р. № 26 про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,6491 га., Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 21.04.2003 р. відповідно до ст.ст. 141, 142 Земельного Кодексу України прийнято розпорядження № 535/2003 про припинення права користування ПП пансіонату "Незабудка" земельною ділянкою загальною площею 0,6491 га, розташованою на БудацькіЙ Косі Білгород-Дністровського району біля смт. Затока, та переведення зазначеної земельної ділянки до земель державної власності.

За результатами розгляду заяви Приватного підприємця Самойленко Т.М. від 17.04.2003 р., з урахуванням договору оренди від 16.04.2003 р. та доповнення до даного договору оренди від 17.04.2003 р., акту прийому-передачі від 17.04.2003 р., Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 30.04.2003 р. було прийнято розпорядження № 573/2003 відповідно до ст. 17, п. 1 ст. 93 Земельного кодексу  України про надання дозволу приватному підприємцю Самойленко Т.М. на розробку проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,6491 га, розташованої на БудацькІй Косі Білгород-Дністровського району біля смт. Затока, у довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років для реконструкції та обслуговування частини будівель та споруд бази відпочинку "Незабудка".

10 лютого 2004 року між Білгород-Дністровською райдержадміністрацією (орендодавець) та приватним підприємцем Самойленко Т.М. (орендар) на підставі розпорядження № 71/2004 від 21.01.2004 року укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки згідно з планом землекористування строком на 25 років, який 25.06.2004 р. було зареєстровано у встановленому порядку за № 246 (т. 1, а.с. 56-62).

Звернувшись до господарського суду з позовом, ПП пансіонат "Незабудка" просить на підставі ст.ст. 184, 188 Господарського кодексу України та ст. 357 Цивільного кодексу України достроково розірвати договір оренди від 16.04.2003 р. в зв'язку з невиконанням відповідачем умов даного договору та доповнення до цього договору оренди від 17.04.2003 р. та стягнути з останнього на свою користь заборгованість загальною сумою 17 356,19 грн., яка виникла у зв'язку з не проведенням розрахунків за користування електроенергією, водою та каналізацією у 2004 році, а також пошкодженням майна: замків, огорожі, колодязів та чотирьох будиночків.

Остаточні вимоги первісного позивача: визнати недійсними договір оренди частини майна пансіонату "Незабудка" від 16.04.2003 р., укладений між ПП пансіонат "Незабудка" та СПД Самойленко Т.М. та доповнення до договору оренди майна від 17.04.2003 р., виселити СПД Самойленко Т.М., повернути отримане нею за угодою майно.

Остаточні вимоги СПД Самойленко Т.М.: визнати договір оренди частини майна пансіонату "Незабудка" від 16.04.2003 р. та доповнення до нього від 17.04.2003 р., укладені між сторонами по справі, дійсними та визнати право власності за нею на майно, будівлі, споруди, які зазначені в договорі оренди від 16.04.2003 р., доповненні до договору оренди від 17.04.2003р., акту передачі орендованого майна від 17.04.2003 р.

Згідно з ст. 184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджений самими сторонами.

Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документу, оформленого згідно з вимогами статті 181 ГК України та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Апеляційний суд вірно встановив, що договір оренди між ПП „Незабудка" та СПД Самойленко Т.М. не містить умови про те, що сторони відмовилися від застосування до своїх договірних правовідносин Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Глави 25 "Майновий найом" ЦК УРСР.

Зміст вчинених правочинів не суперечить Главі 25 Цивільного кодексу УРСР, ст. 184 ГК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

01.02.2007 р. за клопотанням відповідача про роз’яснення постанови суду в порядку ст. 89 ГПК України апеляційним судом обґрунтовано прийнято додаткову постанову, якою резолютивну частину постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року доповнено резолютивну частину постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року.

Матеріали справи свідчать про те, що апеляційним господарським судом в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового акту.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року  та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 1 лютого 2007 року у справі № 16-9-30/249-04-8819 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного підприємства пансіонат "Незабудка" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                            О. Кот

судді:                                                            С. Владимиренко

С. Шевчук