ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.05.2007
Справа №2-16/2528-2007А

07 травня 2007 року м. Сімферополь        Справа  № 2-16/2528-2007А

10 годин 55 хвилин

За позовом –  Закритого акціонерного товариства «УКпостач» 96000, АРК, м. Красноперекопськ, вул. Північна, 1 а 8(06565) 2-54-77, 2-17-35)

До відповідача  -  Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в АРК 996000, АРК, м. Краноперекопськ, вул.. Півнична, 2, тел 8(06565) 2-18-31, факс 8(06565)2-19-00)

Про   визнання нечинним  податкового повідомлення - рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –  Терновой І.Ю., пров. ю/к, дов. № 79-01 від 12.01.2007 року

Від відповідача –  Літовченко І.В., гол. Держ. под.  інспектор, дов. № 78/10/10-0 від 10.01.2007 року; Одинцова Є.О., ст.. держ. под.  ревізор – інспектор, дов. № 2008/10/10-0 від 04.05.2007 року

Суть спору: Позивач Закрите акціонерне товариство «УКпостач», м. Красноперекопськ  звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача Красноперекопської об’єднаної  державної податкової інспекції  в АРК  про  визнання  нечинним податкового повідомлення – рішення Красноперекопської ОДПІ в АРК № /0 від 29.06.2006 року  про зменшення заявленого до відшкодування податку на додану вартість в розмірі 32 529,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  податкове повідомлення рішення  про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі  32 529,00 грн. є  незаконними  та таким, що суперечать чинному законодавству з питань оподаткування.

Відповідач  проти позову заперечує, вважає, що   оскаржувані податкові повідомлення прийняті на підставі закону України «Про податок на додану вартість» та відповідає нормам  чинного законодавства України.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 07.05.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Красноперекопською  Об’єднаною державною податковою інспекцією 20 червня  2006 року  була проведена  позапланова виїзна  перевірка  підтвердження достовірності нарахування  бюджетного відшкодування  ПДВ у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ  наступних податкових періодів ЗАТ «УКпостач»  за період  з 01.03.2006 року по 31.03.2006 року.

За результатами перевірки  був складений  акт  № 65/23-4/30169718/101  на підставі якого Красноперекопською Об’єднаною державною податковою інспекцією  винесено податкове повідомлення – рішення  № /0 від 29.06.2006 року   про порушення  абз. «а» підпункту 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»  яким зменшено суму  бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого   в рахунок зменшення податкових  зобов’язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 32529,00 грн.

Відповідач  зменшив суму бюджетного відшкодування, у зв’язку з порушенням позивачем вимог, закріплених абз. «а» підпункту 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» . Так відповідачем в ході проведення перевірки  встановлено порушення  заповнення  розрахунку  суми  бюджетного відшкодування за березень 2006 року в частині  визнання суми, що підлягає бюджетному  відшкодуванню. Згідно платіжних доручень, що підтверджують факт    оплати  платником товарів (послуг) за попередній податковий період (лютий 2006 року)  наданих  платником  до   Красноперекопської ОДПІ  , сума  оплати податкового  кредиту лютого 2006 року з ПДВ  становить 734 470, 50 грн.  Так, позивачем  у рядок  3 додатку  3 до декларації ПДВ «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» включена  сума  ПДВ, яка була сплачена  постачальником товарів (послуг) в лютому 2006 року, та не включена  до складу  податкового кредиту лютого 2006 року.

Позивач не погодився з висновками відповідача щодо зменшення суми бюджетного відшкодування,  оспорює винесене податкове повідомлення – рішення № /0 від 29.06.2006 року   їх та вважає його нечинним та таким, що не відповідає діючому законодавству з питань оподаткування в Україні.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:  а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Тобто бюджетному відшкодуванню підлягає не сума податкового кредиту попереднього (місячного) звітного податкового кредиту, а сума від’ємного значення, визначена відповідно з вимогами Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно з п.п. 7.8.1. п. 7.8. ст.7. Закону України «Про податок на додану вартість»   - податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал.

Згідно з  п.п. 5.12.2. Наказу Державної податкової адміністрації України від 15 червня 2005 року N 213 „Про внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість” - бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Отже згідно з п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. ст.7. Закону  України «Про податок на додану вартість»  бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), таким чином попередній  податковий період зазначений в цьому підпункті не може дорівнювати місячного строку.

За змістом наведених норм Закону України „Про податок на додану вартість”, а також керуючись підпунктом 4.4.1. пункту 4.4. ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000 року (зі змінами та доповненнями) визначення терміну „попередній податковий період” розуміється як будь який, що передує звітному у часі.

Пункт 1 частини 1 статті 92 Конституції України зокрема визначає, що виключно законами України встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори. У відповідності до частини 3 статті 1 Закону України «Про систему оподаткування»  ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Частина 2 статті 19 Конституції України зокрема визначає: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання відповідача на листи Державної податкової адміністрації України (далі ДПА) від 12.10.05 року за № 20296/7/16-1417, від 14.02.06 року за  № 2741/7/16-1517,  і від  11.05.06 року за № 8880/7/16-1517 не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки правом надання роз’яснення окремих положень податкового законодавства відповідач володіє як контролюючий орган відповідно до п.п.4.4.2 а) Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон № 2181). Даний підпункт передбачає, що такі роз’яснення надаються в порядку, визначеному ДПА.

На його виконання ДПА наказом № 176 від 12.04.03, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.04.03 за № 326/7647, затвердила Порядок надання роз'яснень окремих положень податкового законодавства (далі Порядок роз'яснень). Але відповідно до  п.п.4.4.2 г) Закону  № 2181, який продубльований в п.1.3 Порядку роз'яснень, податкові роз’яснення не мають сили нормативно – правового акту.

Одночасно слід врахувати, що п.1.2 Порядку роз'яснень роз’яснення положень податкового законодавства поділені на узагальнюючі податкові роз’яснення та податкові роз’яснення.

Відповідно до п.1.8 Порядку роз'яснень узагальнюючі податкові роз’яснення надаються ДПА і затверджуються її наказом. А відповідно до п.1.7 Порядку роз'яснень податковими роз’ясненнями вважаються будь-які  відповіді податкового органу з питань окремих положень податкового законодавства, надані на запит зацікавленої особи.

Пункти 1.9 та 1.10 Порядку роз'яснень надають право користуватись узагальнюючими податковими роз’ясненнями як податковим органам всіх рівнів, так і всім платникам податків. Але листи ДПА не затверджені її наказом, що свідчить про відсутність у листів статусу узагальнюючих податкових роз’яснень та унеможливлює їх використання при обчисленні відповідачем податкових зобов’язань позивача.

А право користування податковими роз’ясненнями пунктом 1.11 Порядку роз'яснень надано тільки платнику податків, на запит якого надано роз’яснення. Враховуючи, що листи направлені не на запити позивача, також унеможливлено їх використання при обчисленні відповідачем податкових зобов’язань позивача. І взагалі, листи направлені навіть не на запити конкретних інших платників податків, наслідком чого є відсутність статусу податкового роз’яснення в цілому.

Але і в таких листах ДПА припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов’язків платників податків.

Відповідно до ч.  2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 07.05.2007 р.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 15.05.2007 року .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити

2. Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення Красноперекопської Об’єднаної державної податкової інспекції  в АРК  № /0 від 29.06.2006 року  про зменшення заявленого до відшкодування податку на додану вартість в розмірі 32 529,00 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь Закритого акціонерного товариства «УКпостач» 96000, АРК, м. Красноперекопськ, вул. Північна, 1 а 8(06565) 2-54-77, 2-17-35)

03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.