ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.11.07                                                                                           Справа№ 13/265А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,   при секретарі Малюшевському А.П., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ВАТ „Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання”, м.Стрий

до відповідача: ДПІ у Стрийському районі, м.Стрий

про визнання недійсними (нечинними) податкових повідомлень-рішень від 04.09.07р. №/0 та №/0

За участю представників сторін:

Від позивача: Возняк І.Ф. –заст.нач.юр.управл.

Від відповідача: Білоус А.Т. –нач.юр.від., Стинявська Л.В. –заст.нач.інсп.

Адміністративний позов заявлено відкритим акціонерним товариством “Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання” до Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області про визнання нечинними податкових повідомлень рішень від 04 вересня 2007 року № /0 та № /0.

Ухвалою від 21.09.2007 р. адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративний справі, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 16.10. 2007 р.

В судове засідання 16.10.2007 р. представник відповідача не з”явився, подав клопотання № 17965/10/10-0 від 15.10.2007 р. про відкладення розгляду справи у зв’язку  з неможливістю  прибуття  в судове засідання повноважного представника. В судовому засіданні 16.10.2007 р. представник позивача погодився з відкладенням розгляду справи і ухвалою суду від  16.10.2007 р. розгляд справи відкладено на  15.11.2007 р.

Представник позивача у судовому засіданні 15.11.07р. позовні вимоги підтримав і просив позов задоволити, мотивуючи тим, що він вправі, керуючись чинним законодавством, зокрема, ст.ст. 43,44 Господарського кодексу України, ст.ст. 627,628, 632 Цивільного кодексу України, без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, вибирати постачальників,  визначати умови договору, встановлювати в договорі ціни за домовленістю сторін.

Кошти в сумі 11019,71 грн. він включив до валових витрат на підставі підтверджуючих документів  (контракт № 201/м від 18 жовтня 2006 р., банківська виписка від  20.10.2006 р., акт  № 1 до контракту № 201/м від  20.10.2006 р.), керуючись Законом України “Про оподаткування прибутку підприємств”.  В податковий кредит позивачем включено кошти в сумі 22039,42 грн. на підставі підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону України “Про додану вартість”. Позивач вважає, що він вправі включати до податкового кредиту всі суми ПДВ, сплачені (нараховані) при купівлі товарів (послуг), які планують використовувати  у господарській діяльності.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов №20090/10/10-0 від 14.11.07р., зокрема, ним зазначено, що перевіркою правильності визначення валових витрат встановлено, ВАТ «Стрийськи завод КПО»що на порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Пр оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР (змінами і доповненнями) завищено валові витрати в IV кварталі 2006 р. на суму 110197,12 грн.

Перевіркою встановлено, що між ДП "Юрресурс" та ВАТ "Стрийський завод КПС 18.10.2006 року було укладено контракт № 201/М, предметом якого визначено наступне:  продавець (ДП "Юрресурс") зобов'язується передати (поставити) в обумовлений даним контрактом строк продукцію державного резерву, в т. ч. мобілізаційного, а покупець (ВАТ "Стрийський завод КПО") зобов'язаний прийняти продукцію і сплатити за неї певну грошову суму. Найменування, перелік та вартість продукції зазначені у специфікації, яка є невід'ємною частиною контракту.

Підприємством представлено для перевірки акт № 1 до контракту № 201/М від 18.10.2006 р., складений 20.10.2006 року у м. Києві та підписаний обома сторонами. ДП «Юрресурс»(Продавець) та ВАТ «Стрийський завод КПО»(Покупець) склали цей акт про нижченаведене: 1)          сторони дійшли згоди, що Продавцем згідно вказаного контракту надані послуги адміністрування, а саме здійснені заходи: заходи, спрямовані на збір та систематизацію інформації, підготовку та проведення

конкурсу; заходи, спрямовані на організацію реалізації матеріальних цінностей державного резерву; 2)          вартість послуг на адміністрування контракту складає 132236,54 грн., у т.ч. ПДВ 22039,42 грн., та відповідно до п. 3 контракту сплачується продавцю покупцем.

Згідно п. 1.4 Порядку надання платних послуг організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву, затвердженого наказом Держкомрезерву України від 17.10.2003р. №237, зареєстрованого в Мін”юсті України 14.11.2003 р. за № 1051/8372, надання послуг здійснюється виключно за письмовими зверненнями юридичних та фізичних осіб. Згідно п.1. даного Порядку, розмір плати за надання послуг погоджується Держкомрезервом України з поданням організацій. Відповідно до п. 2.1 Порядку, платні послуги надаються згідно договором, який укладається сторонами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 р. № 586 затверджено Перелік платних послуг, які надаються організаціями, що входять до єдиної систем, державного резерву, у який включено наступні послуги: відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей; перевезення вантажів, проведення вантажних робіт; маневрові та буксирувальні послуги; первинна обробка деревини, виготовлення, ремонт столярних і теслярських виробів; заправка вогнегасників; будівельно-монтажні, ремонтно-будівельні та сантехнічні роботи.

Предметом контракту № 201/М від 18.10.2006 року не передбачено надання державним підприємством «Юрресурс» послуг, перелічених у акті № 1 від 20.10.2006 року, а саме: здійснення заходів, спрямованих на збір та систематизацію інформації, підготовку та проведення конкурсу, а також заходів, спрямованих на організацію реалізації матеріальних цінностей державного резерву. Вказаним контрактом не передбачено замовлення ВАТ «Стрийський завод КПО» послуг із підготовки та проведення конкурсу, а також послуг по організації реалізації матеріальних цінностей державного резерву (ВАТ «Стрийський завод КПО»згідно контракту придбавало, а не реалізовувало матеріальні цінності державного резерву).

Конкурс з реалізації матеріальних цінностей державного резерву згідно п. 2 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1078, проводить Держкомрезерв. Реалізована згідно контракту № 201/М від 18.10.2006 року продукція державного резерву перебувала на відповідальному зберіганні ВАТ «Стрийський завод КПО»і під час продажу ДП «Юрресурс не здійснював заходів з переміщення (перевезення) такої продукції до покупця та не змінював якісних характеристик.

Для перевірки не представлено письмового звернення ВАТ «Стрийський завод КПО»до ДП «Юрресурс»про надання вищевказаних послуг та погодження Держкомрезервом України розміру плати за надані послуги. Зазначені у акті № 1 від 20.10.2006 року послуги не входять до Переліку платних послуг, які надаються організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України ві 23.04.2003р. №586.

В акті № 1 від 20.10.2006 року не конкретизовано змісту переданої інформації та не вказано, яким чином проводився її збір та систематизація, які роботи включала підготовка та проведення конкурсу, на виконання якого конкурсу (зміст, місце, час і результати його проведення) надано послуги, також; не конкретизовано заходів, спрямованих на організацію реалізації матеріальних цінностей державного резерву, відсутній розрахунок визначення вартості наданих послуг, акт не містить інформації про фактично понесені витрати на виконання послуг. Між предметом контракту №201/М від 18.10.2006 року (поставка продукції) та змістом акту № 1 від 20.10.2006 року (надання послуг) відсутній зв'язок: покупець товарів перераховує їх постачальникові кошти за послуги, які не передбачені предметом договору.

До перевірки, крім контракту №201/М від 18.10.2006 року та акту № 1 від 20.10.2006 року до даного контракту, інших первинних документів, які б містили відомості про зазначену господарську операцію, підприємством не представлено. У зв'язку з цим, відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх використання ВАТ «Стрийський завод КПО»у власній господарській діяльності.

Перевіркою встановлено, що ВАТ «Стрийський завод КПО»на порушення пп.7.4. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168/9' ВР (із змінами та доповненнями) підприємством включено до складу податкового кредиту за  листопад 2006 року податок на додану вартість із суми витрат, які неправомірно віднесено до валових витрат. Зазначене порушення призвело до заниження ПДВ за листопад 2006 року на суму 22039,42 грн.

Вказане порушення виникло в результаті порушення підприємством п. 5.1. пп. 5.2.1 п.5.2, пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 року №283/97-ВР (змінами та доповненнями), за результатами якого ВАТ «Стрийський завод КПО»неправомірно віднесено до валових витрат в IV кварталі 2006 р. суму витрат по акту № 1 від 20.10.2006 р., в розмірі 110197,12 грн. (без ПДВ).

Відповідно до пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 цього ж Закону у разі коли платник придбаває товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, що сплачені у зв'язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши докази, оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

ДПІ у Стрийському проведено виїзну планову документальну перевірку  з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.10.2005 р. по  31.03.2007 р..  За наслідками перевірки складено акт від 21 серпня 2007 р., на підставі якого відповідачем прийнято податкові повідомлення  рішення  від 04 вересня 2007р.: №/0, яким визначено  податкове  зобов’язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 35813,63 грн.( де 27548,78 грн. –основний платіж та 8264,63  грн. –штрафна  (фінансова) санкція), № /0, яким визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість  у розмірі 33059,13 грн. (де 22039,42 грн. –основний платіж, 11019,71 грн. –штрафна (фінансова) санкція).

В акті (п.3.1.2, п.4.) зазначено, що позивачем, порушено вимоги п. 5.1., п.п.5.2.1., п.5.2., пп.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України  “Про оподаткування прибутку підприємств” і занижено податок на прибуток за четвертий квартал 2006 року на суму 27548,78 грн., оскільки до валових витрат включено кошти в сумі 110197,12 грн. без належно оформлених первинних документів .

Згідно із пунктом 5.1, підпунктом  5.2.1 пункту 5.2. статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати  виробництва та обігу ( далі –валові витрати) –це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), що придбаваються (виготовляються) таким  платником податку для їх  подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються  суми будь-яких  витрат, сплачених (нарахованих) протягом  звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених п.п. 5.3 -5.8 цієї статті.

Лише в тому випадку, якщо у п.п. 5.3-5.8. зазначеного Закону міститься пряма заборона щодо включення подібних витрат до валових витрат можна кваліфікувати їх включення як неправомірне. У п.п. 5.3-5.8 цього Закону не зазначено про неправомірність віднесення до складу валових витрат послуг по адмініструванню контракту.

Крім цього, згідно з п. 5.10 цього ж Закону, встановлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат виробництва та обігу крім тих, що зазначені у цьому  Законі, не дозволяється.

Щодо посилання відповідача на підпункт 5.3.9  пункту 5.3.  статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, то суд відзначає, що у цьому пункті є посилання на ,, Правила ведення податкового обліку”. Однак,  ст. 11 “Правила ведення податкового обліку” цього  Закону не встановлено жодних вимог до форми чи виду документів, які були б належні для цілей податкового обліку. Відповідно до підпункту 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону, датою збільшення валових  витрат виробництва (обігу) вважається будь-яка з подій, що сталася раніше: 1) або дата списання коштів із банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку –день їх  видачі з каси платника податку; 2) або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт(послуг) –дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Отже, зазначені вище норми Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” передбачають як підставу для не включення до валових витрат лише випадок повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів.

Під час перевірки відповідачем фактично були запроваджені додаткові обмеження щодо віднесення до валових витрат.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що  податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,  (нарахованих (сплачених) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів ( у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в господарській діяльності платника податку. Тобто, з зазначеної норми випливає, що платник, позивач, вправі включати в податковий кредит суми ПДВ у зв”язку  з придбанням товарів та послуг з метою їх дальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності. З  акта перевірки вбачається, що, відповідач зв’язує податковий кредит  з валовими витратами, а не з господарською діяльністю. А це більш широке поняття.

В пункті 1.32 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”  зазначено, що господарська діяльність –це будь-яка діяльність спрямована на одержання доходу. Тобто ті чи інші витрати будуть з нею пов’язані, якщо підприємство зазнає їх з метою одержати в подальшому доход.

Крім цього, частиною другою підпункту 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що у разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Як вбачається з акту перевірки № 1831/23-2/ від 21 серпня 2007 р, під час перевірки були надані співробітникам ДПІ:  контракт № 201/М від 18 жовтня 2006 р., акт  №1 до контракту №  201/ м від 20.10. 2006 р., податкова накладна № 309 від 20.10.2006 р.

Оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що спірні податкові повідомлення- рішення не відповідають фактичним обставинам справи, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладено та керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.Адміністративний позов задоволити повністю.

2.Визнати недійсними (нечинними) податкові повідомлення-рішення від 04.09.07р. №/0 та №/0.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя