ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.08.07
Справа № 10/290-07.

За позовом                    приватне виробниче підприємство «Сільмашторг» м.Суми

до відповідача                    державне підприємство «Сумиспирт» Сумського району

3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог Мале приватне підприємство «Лтава» м.Суми

про стягнення                     38040 грн.

За зустрічним позовом          державне підприємство «Сумиспирт» Сумського району

До відповідача                    приватне виробниче підприємство «Сільмашторг» м.Суми

про визнання простого векселя та акту прийому-передачі векселя недійсним

СУДДЯ  І.В.МАЛАФЕЕВА

За участю  представників сторін:

від позивача              Мирославський  С.В.

від відповідача          Крутільов С.О. (доруч.№671 від 23.08.2007р.)

від 3-ї особи          Панова Н.О.

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 38040 грн. заборгованості за неоплаченим простим векселем №13.

Відповідач проти позову заперечує. В судовому засіданні 04.07.2007 р. ним подано зустрічний позов в якому він просить простий вексель №13 та акт прийому-передачі векселя визнати недійсними.

Позивач за первісним позовом проти зустрічних позовних вимог заперечує, посилаючись, серед іншого, на те, що вексель відноситься до об’єктів цивільних прав і не є правочином, тому визнання його недійсним з будь-яких підстав неможливо.

Третя особа позовні вимоги  підтримує, подавши своє пояснення по справі.

Відповідачем за первісним позовом заявлено клопотання про зупинення провадження у справі в зв’язку з порушенням відносно нього справи про банкрутство.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд встановив.

13 вересня 2002р. МПП «Лтава» придбало у ПВП «Сільмашторг» автомобіль У АЗ 31601-012 ( накладна № 8 від 13.09.02, довіреність ЯГЗ № 667480 від 13.09.02). Автомобіль було продану відповідачу 25.09.02р., про що свідчить накладна № 5 від 25.09.02 та довіреність НАЗ № 269520 яка видана ДП «Стецьківський спиртзавод» , а також укладена угода № 249 від 16.09.02р.

Третя особа пояснює, що станом на 31.07.2003р. відповідач не повністю розрахувався з МПП «Лтава» , чим порушив п.2.3. угоди купівлі-продажу автомобіля № 249 від 16.09.02р., а МПП «Лтава» в свою чергу не змогло розрахуватись з ПВП «Сільмашторг» за отриманий автомобіль . Таким чином, було прийняте спільне рішення скласти угоду про уступку вимоги, згідно якої права вимоги ( замість Кредитора) виконання зобов’язань з боку Боржника   набуває ПВП «Сільмашторг».  Cума боргу на момент укладання угоди про уступку вимоги від 31.07.03р МПП «Лтава»   за отриманий автомобіль перед ПВП «Сільмашторг» складала 38 040,00грн.

ПВП „Сільмашторг"  ДП «Стецьківський спиртовий завод» -перейменоване - Державне підприємство „Сумиспирт", 31.07.2003 р. видало  простий вексель № 13 на суму 38040 грн.

Вказаний вексель мав бути оплачений    31.12.2004 року. Однак внаслідок відсутності коштів у Відповідача вексель до оплати не пред'являвся. Відповідно до ч.1 ст. 70 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості   векселі"   Позовні   вимоги   до   акцептанта, які випливають з переказного векселя,    погашаються    із   закінченням трьох років,  які обчислюються від дати настання строку платежу.

Ч.1 ст. 78 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та векселі", яка передбачає,   що векселедавець простого   векселя, зобовязаний так же як акцептант за переказним векселем. Таким чином згідно Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселя"  право на пред'явлення позову про стягнення вексельної суми за вказаним  векселем виникло 31.12.2004 року і закінчується 31.12.2007 р.

Видача простого векселя № 13 на суму 38040 грн. з боку відповідача на адресу позивача підтверджується також Актом прийняття передачі простого векселя № 13 на суму 38040  грн. від 31.07.2003 р.

Виходячи із ст. 75 Уніфікованого закону „Про переказні  векселі та прості векселі" простий вексель містять у собі безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей. На безумовний характер зобов'язання про оплату простого векселя № 13 на суму 38040 (тридцять вісім тисяч сорок ) грн. 00 коп. вказує також ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», де вексель визначено, як цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Заперечуючи заявлені вимоги, відповідач звернувся із зустрічним позовом, в якому просить вексель та акт його прийомки-передачі визнати недійсним, з посиланням на те, що вони підписані не уповноваженим представником ДП «Сумиспирт» і, крім того, у відповідності до ст. 4. Закону України „Про обіг векселів в Україні" видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, і тому видача простого векселя №13 від 31.07.2003року відповідно до угоди уступки вимоги боргу від 31.07.2003року суперечить нормам даної статті, так як фактично поставку товарів, виконання робіт, надання послуг ПВП „Сільмашторг" на адресу ДП „Сумиспирт" не проводило.

Слід погодитися  з позицією позивача за первісним позовом, що вексель відноситься до об'єктів цивільних прав і не є правочином, тому визнання його недійсним з будь яких підстав неможливо.

Вексельний обіг регулюється спеціальним законодавством, яке закріплює публічну достовірність, абстрактність та безумовність вексельного зобов'язання і положення цивільного кодексу на які посилається ДП «Сумиспирт» не можуть застосовуватись до даних відносин. Товарність даного векселя підтверджується поставкою транспортного засобу на адресу ДП «Сумиспирт» і факт отримання та використання вказаного засобу є беззаперечним.

В уніфікованому  ж Законі «Про переказні векселі та прості векселі» не передбачена можливість визнання недійсним векселя. З тієї ж підстави – що вексель не є правочином – не містять норм про недійсність векселів інші законодавчі акти, в т.ч. – ратифіковані Верховною Радою України міжнародні договори.

Клопотання відповідача  за первісним позовом про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним.

Таким чином, суд дійшов  висновку, що первісні позовні вимоги  є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, а в зустрічному позові – відмовляється.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача  на користь позивача підлягає стягненню державне мито в сумі 380 грн. 00 коп.  та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов – задовольнити.

2.          Стягнути з державного підприємства «Сумиспирт» (Сумський район, с.Стецьківка, вул. Заводська,1, і.к. 00375237) на користь приватного виробничого підприємства «Сільмашторг» (м.Суми, вул. Харківська,6, і.к. 23997817) 38040 грн. заборгованості за неоплаченим простим векселем №13, 380 грн. 00 коп.  державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В задоволенні зустрічного позову – відмовити.

4.          Видати  наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                    І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписано 30.08.2007 р.