ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2007
Справа №2-8/3241-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – Фонду майна АР Крим, м. Сімферополь

До відповідачів – 1) Євпаторійської міської Ради; 2) Виконавчий комітет Євпаторійської міської Ради, м. Євпаторія

Треті особи – 1) Міністерство праці і соціальної політики АР Крим, м. Сімферополь

2) Армянська громада Апостольської Церкви, м. Євпаторія

3) Міністерство праці і соціальної політики України, м. Київ

4) Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Євпаторії, м. Євпаторія

Про скасування рішення та визнання права власності.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Аметов С.Д., пре-к за дов. №01/3602 від 25.12.2006 року.

Від відповідачів: 1) Сеїтяг’яєва Е.С., пре-к за дов. №01-13/29 від 12.01.2007 року.

2) Кобякова Л.Б., пре-к за дов. №56/02-29 від 16.01.2006 року.

Треті особи – 1) Кульфедінова Л.Е., пре-к за дов. №11-10/3 від 11.01.2007 року.

2) Антонян О.В., пред-к за дов. від 15.05.2007 року.

3) Дараган В.М., пре-к за дов. №11-10/5 від 11.01.2007 року.

4) не з’явився.

Сутність спору: позивач, Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідачів Євпаторійської міської Ради, Бюро реєстрації та технічної інвентаризації

м. Євпаторії, просить Скасувати рішення Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради від 29.12.1978 року №818. Визнати право власності на нерухоме майно – будівлі та споруди, що знаходяться в оперативному управлінні Євпаторійського будинку – інтернату для пристарілих та інвалідів, розташоване за адресою: м. Євпаторія, вул. Індустріальна, 44 за Автономною Республікою Крим. Примусити Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно – будівлі та споруди, що знаходяться в оперативному управлінні Євпаторійського будинку – інтернату для пристарілих та інвалідів, розташоване за адресою: м. Євпаторія, вул. Індустріальна, 44 за Автономною Республікою Крим.

Представник позивача представив заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить визнати нечинним рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради від 29.12.1978 року №818.

Представник відповідача, Євпаторійської міської Ради, представив відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному об’ємі.

Представник відповідача, Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Євпаторії, представив відзив по даній справі відповідно до якого просить замінити КРП «БРТІ

м. Євпаторії» належним відповідачем по справі Виконавчим комітетом Євпаторійської міської Ради, а також просить в частині позовних вимог визнати право власності на нерухоме майно – будівлі та споруди, що знаходяться в оперативному управлінні Євпаторійського будинку – інтернату для пристарілих та інвалідів, розташоване за адресою: м. Євпаторія, вул. Індустріальна, 44 за Автономною Республікою Крим, та позовну вимогу щодо спонукання Бюро реєстрації та технічної інвентаризації

м. Євпаторії здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно – будівлі та споруди, що знаходяться в оперативному управлінні Євпаторійського будинку – інтернату для пристарілих та інвалідів, розташоване за адресою: м. Євпаторія,

вул. Індустріальна, 44 за Автономною Республікою Крим залишити без руху, а також представив суду заяву згідно якої просить розглянути справу без участі представника КРП «БРТІ м. Євпаторії».

Представник позивача представив уточнення позовних вимог згідно до яких просить визнати нечинним пункт 2 рішення Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради від 29.12.1978 року №818.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

29.12.1970 року Рішенням №678 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про ввід в експлуатацію гуртожитку дому інвалідів» вирішено затвердити акт держкомісії про ввід в експлуатацію гуртожитку на 48 місць дому інвалідів по

вул. Інтернаціональній, 44.

12.12.1973 року Рішенням №651 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради  «Про проектування гуртожитку та клубу – столової домом – інтернатом для інвалідів» вирішено дозволити Євпаторійському дому – інтернату для інвалідів виробництво проектно – дослідницьких робіт для будівництва 4-х поверхового гуртожитку на 180-220 місць та клубу – столової на 220-250 місць на власній території по вул. Інтернаціональній, 44.

29.12.1978 року Рішенням №818 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про затвердження актів державної комісії про ввід в експлуатацію жилого дому по вул. Чапаєва, 79 та жилого корпусу дому – інтернату по вул. Інтернаціональній, 42/44» пунктом 1 вирішено затвердити акти державної комісії про ввід в експлуатацію 60-ти квартирного жилого дому літер – 5 по вул. Чапаєва, 79 в 9 мікрорайоні та жилого корпусу на 180 місць для дому – інтернату по вул. Інтернаціональній, 42/44. Пунктом 2 вирішено зобов’язати замовника, відділ капітального будівництва держвиконкому провести інвентаризацію будівель в бюро технічної інвентаризації. Пунктом 3 вирішено, списки заселення жилого дому по вул. Чапаєва, 79 та звільненого жилого фонду затвердити.

01.04.1994 року Рішенням №125 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про передачу у користування будівлі Армянській релігійній громаді» пунктом 1  вирішено передати у безоплатне користування Армянській релігійній громаді будівлю Літер Б по вул. Інтернаціональній, 44 для використання під релігійні потреби (організація воскресної релігійної школи). Пунктом 2 вирішено дому – інтернату для пристарілих та інвалідів звільнити та передати Армянській релігійній громаді будівлю Літер Б по вул. Інтернаціональній, 44 до 01.05.1994 року.

06.10.1999 року Рішенням №23-12/18 Євпаторійської міської Ради «Про передачу власності громаді Армянської Апостольської Церкви Армянського Храму Святого Миколая та будівлі Воскресної церковної школи» вирішено надати згоду на передачу у власність громаді Армянскій Апостольській Церкві нині діючій Армянський Храм Святого Миколая (літер А) та будівлю Воскресної церковної школи по

вул. Інтернаціональній, 44 (літер Б).

Суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню за наступними підставами.

Згідно п.2 оспорюваного рішення вирішено зобов’язати замовника, відділ капітального будівництва держвиконкому провести інвентаризацію будівель в бюро технічної інвентаризації.

Однак, при прийняті даного пункту рішення Виконавчий комітет Євпаторійської міської Ради не визнавав права власності за Євпаторійською міською Радою, а лише зобов’язав замовника, відділ капітального будівництва виконавчого комітету провести інвентаризацію будівель в бюро технічної інвентаризації тим самим не порушував права та законні інтереси позивача та не виходив за межі наданих державаю повноважень.

Проте довідкою №780 Бюро реєстрації і технічної інвентаризації

м. Євпаторії від 31.10.2006 року зазначено, що власником домоволодіння №44 по

вул. Інтернаціональній в м. Євпаторії на підставі Акту Державної комісії затвердженого Рішенням Євпаторійського держвиконкому №818 від 29.12.1978 року є Євпаторійська міська Рада.

Таким чином, Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Євпаторії посилаючись на Рішення  №818 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про затвердження актів державної комісії про ввід в експлуатацію жилого дому по вул. Чапаєва, 79 та жилого корпусу дому – інтернату по вул. Інтернаціональній, 42/44» від 29.12.1978 року помилково зареєструвало право власності за Євпаторійською міською Радою.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає що підстави для визнання нечинним п.2 Рішення №818 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про затвердження актів державної комісії про ввід в експлуатацію жилого дому по вул. Чапаєва, 79 та жилого корпусу дому – інтернату по вул. Інтернаціональній, 42/44» від 29.12.1978 року відсутні.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу Адміністративного Судочинства України, для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,  який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.

Судом встановлено, що Рішення №818 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про затвердження актів державної комісії про ввід в експлуатацію жилого дому по вул. Чапаєва, 79 та жилого корпусу дому – інтернату по вул. Інтернаціональній, 42/44» прийняте 29.12.1978 року, однак позов про визнання нечинним п. 2 оспорюваного рішення подано лише 05.02.2007 року, за таких обставин пропущений строк позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 100 Кодексу Адміністративного Судочинства України, пропущення  строку  звернення  до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні  адміністративного  позову  за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Суд вважає за необхідне перевести з відповідачів до третіх осіб Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Євпаторії.

В судовому засіданні 15.05.2007 року оголошена вступна та резолютивна частині постанови.

Повний текст постанови підписано 12.06.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 158, 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Перевести з відповідача до третьої особи Бюро реєстрації і технічної інвентаризації

м. Євпаторії.

2. В задоволенні позову, щодо визнання нечинним пункту 2 Рішення №818 Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради «Про затвердження актів державної комісії про ввід в експлуатацію жилого дому по вул. Чапаєва, 79 та жилого корпусу дому – інтернату по вул. Інтернаціональній, 42/44» від 29.12.1978 року  відмовити.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.