ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" червня 2007 р.                                                             Справа №     А18/190-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в м.Борисполі

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносила"

про      стягнення 20893,32 грн.

За участю представників:

Позивач -  Лєскова М.В. дов.№2528/07 від 05.06.07

Відповідач -  не з"явився

Суть спору:

Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі (далі –позивач) звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносила»(далі – відповідач) про стягнення заборгованості по платежам до Пенсійного Фонду України  у сумі 20893,32 грн.

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 07.05.2007 року за правилами Кодексу Адміністративного судочинства  та призначено справу до розгляду на 05.06.2007 року.

Відповідач у судовому засіданні 05.06.2007 року проти позову заперечив не погоджуючись із сумою боргу.

Суд надав можливість сторонам провести звірки взаєморозрахунків у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 19.06.2007 року та повідомлено про це повістками.

У судове засідання 19.06.2007 року відповідач, належним чином повідомлений про час і місце  розгляду справи повісткою суду, не з’явився,  відзив на позов та акт звірки взаєморозрахунків на виконання вимоги повістки не надав.

Позивач у судовому засіданні 19.06.2007 року надав суду доказ виклику (копія клопотання №2629/02 від 12.06.2007 року долучена до матеріалів справи) відповідача до Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі для проведення звірки взаєморозрахунків.

Однак, відповідач на вимогу зазначеного клопотання не з’явився до  Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття  в судове засідання без поважних причин представника сторони або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою  для розгляду справи.

На підтвердження позову позивач посилається на витяг із картки особового рахунку юридичної особи платника збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, розрахунки збору, зазначив, що заборгованість підлягає стягненню відповідно до  Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та  Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Підприємство відповідача зареєстроване як платник збору до Пенсійного фонду,  тому  відповідно до ст. 1 Закону України „Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003  року  є платником страхових внесків -  збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, отже, відповідно до  ч.  2 ст. 17  Закону  має подавати звітність до ПФУ, нараховувати, обчислювати і  сплачувати страхові внески до ПФУ.

Як вбачається з пояснень відповідача та матеріалів справи Управлінням Пенсійного фонду України у м. Борисполі була проведена позапланова перевірка за період з 01.11.2003 року по 28.02.2006 року.

На підставі виявлених порушень був складений Акт №10 від 28.02.2006 року. Керівник підприємства та головний бухгалтер від підпису даного Акту відмовились, про що був складений Акт відмови від підпису від 24.03.2006 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

На підставі Акту №10 від 28.02.2006 року було винесено рішення про застосування фінансових санкцій №162 від 28.02.2006 року у сумі 104073,70 грн. та №163  від 28.02.2006 року у сумі 8394,03 грн. Дані рішення були оскаржені відповідачем до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області.

За результатами розгляду скарги відповідача №960/11 від 20.04.2006 року рішення №162 від 28.02.206 року про застосування фінансової санкції у сумі 104073,70 грн. –скасовано, а рішення №163 від 28.02.2007 року про застосування фінансової санкції у сумі 8394,03 грн. залишено без змін.

Фінансову санкцію нараховану відповідно до рішення №163 від 28.02.2006 року, було частково погашено відповідачем у сумі 3697,88 грн., про що свідчить виписка з банку за 30.03.2006 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми позовних вимог, заборгованість відповідача  перед Пенсійним фондом на день вирішення спору, з урахуванням часткової сплати, становить 20893,32 грн., у тому числі по сплаті страхових внесків у сумі 16197,17 грн. та штрафних санкцій відповідно до рішення №  163 від 28.02.2006 року у сумі 8394,03 грн., що також підтверджується актом №10 від 28.02.2006 року та даними картками особового рахунку страхувальника.

В разі несплати чи несвоєчасної сплати  страхових внесків, Пенсійний фонд  відповідно до ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”   суми  страхових внесків  вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням  фінансових санкцій.

Коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач, як суб’єкт підприємницької діяльності є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані чи не сплачені, в т.ч. щодо штрафних санкцій вважаються простроченою заборгованістю, тобто  недоїмкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за  формою  і  у строки,  визначені   Управлінням   Пенсійного   фонду,   надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти  робочих  днів  із  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки.

Позивачем відповідні вимоги були зазначені в рішеннях і надіслані  відповідачу, однак зазначені суми не були сплачені.

Відповідно до  п. 7  ч. 1 ст.  64 Закону України №  1058 управління Пенсійного фонду  має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми, а на підставі  ч. 3 ст. 106  зазначеного Закону мають право звернутись  до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості.

Таким чином відповідачем не сплачено до Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі 20893,32 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків.

Враховуючи викладене, позовні вимоги  підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст.  94 КАС України   судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

п  о  с  т  а  н  о  в  и  в  :

1.   Позов задовольнити повністю.

2.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносила»(08300,  Київська обл.,  м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, код 32714661) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Головатого, 4, код 19422956) 20893,32 (двадцять тисяч вісімсот дев’яносто три)  грн. заборгованості.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Кошик А. Ю.