ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 4/271
26.09.07 р.

За позовом          Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Печерська брама"

до                      Дочірнє підприємство "Свенас"

про

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача           ?????

Від відповідача       ?????

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди від 07.06.2006р. №21 укладеним в редакції позивача (орендодавця), крім того, просить стягнути з відповідача 257грн.68коп. витрат на підготовку матеріалів в суд, 85грн. 00 коп. - витрат по сплаті державного мита, 118 грн. –витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовляється від укладення договору у редакції, запропонованій позивачем.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. Свої заперечення виклав в відзиві на позовну заяву від 07.09.2007р. за №7.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 174 Господарського суду України однією з підстав виникнення господарських зобов’язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Підстави виникнення цивільних прав та обов’язків, серед яких вказано й договори, визначено також ст. 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України господарсько-договірними зобов’язання є майново - господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і не господарюючими суб’єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів. Частиною 7 вказаного кодексу передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України).

Позивач надіслав на адресу відповідача проект договору № 21 від 07.06.2006р. про оренду нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Печерського району м.Києва.

Відповідач листом №11 від 19.12.2006р. на пропозицію укласти договір повернув договір №21 від 07.06.2006р. з протоколом розбіжностей на оренду приміщення в м. Києві, бул. Дружби народів, б.27.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення аналогічного змісту містяться й у Господарському кодексі України (ч. 2 ст. 180 вказаного нормативного акту). Пунктом 8 цієї ж статті визначено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

У даному випадку, у зв’язку з поверненням відповідачем на адресу позивача договору №21 від 07.06.2006р. з протоколом розбіжностей, пропозиція позивача є відхиленою.

Оскільки укладання договору на оренду  є обов’язковим в силу Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (ст.10 Закону), відповідно до ч. 7 ст. 181 ГК України позивач протягом двадцяти днів з дня, коли повинен був одержати відповідь від відповідача (ч. 4 ст. 181 ГК України) повинен був передати спір для вирішення судом.

Застосування вказаної норми, якою передбачено порядок розгляду протоколу розбіжностей, до спірних правовідносин є можливим в силу аналогії закону (ч. 1 ст. 8 ЦК України), оскільки правовідносини, які виникають при  відмові від обов’язкового для укладення договору, є подібні правовідносинам, що виникають при запереченні проти частини його умов, а тому за відсутності окремого законодавчого врегулювання повинні вирішуватись шляхом, передбаченим для врегулювання розбіжностей.

Наслідком не звернення у двадцятиденний строк з позовом до суду про укладення договору у запропонованій редакції, згідно з ч. 7 ст. 181 ГК України, є прийняття пропозиції другої сторони. Оскільки, як зазначено вище, протокол розбіжностей відповідача  свідчить про відхилення пропозиції позивача, що полягає у небажанні отримувати послуги за ним, вказана пасивна поведінка ініціатора договору (тобто позивача), в силу закону, є проявом його згоди, у тому числі і згоди щодо відсутності бажання вступати у правовідносини.

У визначений законом строк позивач до суду з позовом не звернувся, тобто погодився з пропозицією відповідача.

За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

У судовому засіданні 26.09.2007 за згодою представників сторін, відповідно до ст. 85 ГПК України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 49,  82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
?????