ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.
Справа № 15/365/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання Соломахіній О.О.,

за участю представників сторін

від позивача: А.В. Корінного

від відповідача: О.Г. Мезінова

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ТОВ „Екомет”, м. Миколаїв

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 20.11.2006р.

у справі № 15/365/06

за позовом ТОВ „Екомет”, м. Миколаїв

до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 14.06.2007р.

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва проведено позапланову документальну перевірку  фінансово-господарської діяльності ТОВ „Екомет” з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість в декларації за листопад 2005 року на його розрахунковий рахунок і за її результатами складено  акт від 08.06.2006р. № 130/23-700-32997275 (а.с.15-28).

В ході перевірки встановлено, що в порушення п. 1.8 п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. № 168/97 із подальшими змінами та доповненнями, які діють з 01.06.2005р. (далі –Закон „Про ПДВ”), ТОВ ”Екомет” завищена сума бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2005р. на 339990грн., оскільки ненадходження податку на додану вартість до бюджету є наслідком того, що постачальниками товару по ланцюгах були: СПД Крисенко Дмитро Валентинович, ТОВ „Артекс”, ПП „Ротус”, ПП „Мекатон”, ПП „Спектр”, ТОВ „Укртрейд”, Об'єднання „Енергомашкомплект”, ПП „Едель”, ПП „Бізнессоюз”, які у відповідних податкових періодах суму податку в податкових деклараціях з податку на додану вартість в рядку „податкове зобов'язання” не відображали та, відповідно, податок до бюджету не сплачували.

На підставі зазначеного акту ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва 21.06.2006р. прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 339990,00грн. (а.с. 54).

ТОВ „Екомет” звернулося до господарського суду Миколаївської області із позовом про визнання недійсним вказаного податкового повідомлення-рішення, як такого, що не відповідає вимогам законодавства та дійсним обставинам.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 20.11.2006р. (суддя О.Ф. Середа) у задоволені позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що право на відшкодування виникає при фактичній надмірній сплаті ПДВ, а не з факту існування зобов’язання по сплаті такого податку в складі ціни товару. Також судом зазначено, що за результатами зустрічних перевірок постачальники товарів (контрагенти позивача): ТОВ „Артекс”, ПП „Ротус”, ПП „Мекатон”, ПП „Спектр”, ТОВ „Укртрейд”, об’єднання „Енергомашкомплект”, СПД Едель С.М., ПП „Бізнессоюз” або не знаходяться на обліку в органах податкової служби, або є ліквідованими, або не звітують до ДПІ, або свідоцтво платника ПДВ скасовано за рішенням суду, або свідчать про відсутність правових взаємовідносин з позивачем, а тому відповідач правомірно встановив завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2005 р. на 339990,00грн.

ТОВ „Екомет”, не погоджуючись із постановою суду, звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п. 7.7.2, 7.7.10 п. 7.7, ст. 7 Закону „Про ПДВ”, що призвело до неправильного вирішення справи.

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва у запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову місцевого господарського суду без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права,  судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п.1.8 ст.8. Закону України „Про ПДВ” бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, впливає з самої суті поняття податку, його основної функції – формування доходів Державного бюджету України (п.19 ст.1, ст.9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття платника податку як особи, яка згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону „Про ПДВ” зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Відповідно до пп.7.7.10 п.7.7. ст.7 Закону „Про ПДВ”, джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України.

З урахуванням вищенаведеного, суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та за його ж рахунок відшкодовуються.

Отже, чинним законодавством чітко передбачено, що однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Таким чином, право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з факту існування зобов’язання по сплаті такого податку в ціні товару. За результатами проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ „Екомет” відповідачем було складено акт від 08.06.06 № 130/23-700-32997275, яким були встановлені порушення п.1.8. пп.7.4.1. п.7.4., ст.7, в результаті чого Позивачем завищена сума бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2005 року на 339990,0грн., а також підтверджено порушення встановлене попередньою перевіркою пп.7.7.1., пп.7.7.2 ”а” п.7.7. ст.7 Закону „Про ПДВ”, в результаті чого позивачем завищена сума бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2005 року на 44301,0грн.

Із матеріалів справи вбачається, що ненадходження податку на додану вартість до бюджету є наслідком того, що постачальниками металобрухту і металоконструкцій для ТОВ „Екомет” по ланцюгах були: СПД Крисенко Дмитро Валентинович, ТОВ „Артекс”, ПП „Ротус”, ПП „Мекатон”, ПП ”Спектр”, ТОВ „Укртрейд”, Об’єднання „Енергомашкомплекс”, СПД Едель Сергій Миколайович, ПП „Бізнессоюз”, які у відповідних податкових періодах суму податку в податкових деклараціях з податку на додану вартість в рядку ”податкове зобов’язання” не відображали та, відповідно, податок до бюджету  не сплачували, так як зазначені

підприємства або не знаходяться на обліку в органах ДПС, або є  ліквідованими, або не звітують до ДПІ, або свідоцтво платника ПДВ скасовано за рішенням суду, або свідчать про відсутність правових взаємовідносин (а.с. 20-25, 127).

За таких обставин апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Постанову господарського суду м. Миколаєва від 20.11.2006р. у справі                       № 15/365/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня складання ухвали в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                               Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                    Л.І. Бандура

Суддя                                                                                    В.Б. Туренко