Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01  жовтня 2007 року
справа №21/364-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді
В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці
Н.В.,

за участю представників:

позивача
-          не з'явився

відповідача
-          не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового
засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу
відповідача  (вхідний № 2768Х/3-9) на
рішення господарського суду Харківської області від           06 серпня 2007 року по справі №
21/364-07

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Харківнафтопродукт",
м. Харків

до
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, смт. Ковяги,
Валківський район, Харківська область

про
стягнення 64462,72 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06 серпня
2007 року по справі №21/364-07 (суддя Інте Т.В.) позов задоволено. Стягнуто з
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім
"Харківнафтопродукт" 59085,90 грн. заборгованості, 5376,82 грн. пені,
644,63 грн. державного мита, та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідач з вказаним рішенням не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06 серпня
2007 року, позов залишити без розгляду та судові витрати по позову та
апеляційній скарзі покласти на позивача.

Уповноважені представники позивача та відповідача в судове
засідання по невідомим суду причинам не з'явився, хоча відповідно до
встановленого законодавством порядку вони були належним чином повідомлені про
час та місце проведення судового засідання.

За таких обставин розгляд справи здійснюється на підставі наявних
у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі
доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом норм
матеріального  та процесуального права,
колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської
області виходив з результатів встановлення та дослідження документально
підтверджених обставин спору, за якими встановив, що

07.09.2005 року, між сторонами по справі було укладено договір №
0709/11-05, відповідно до умов якого позивач зобов'язався продати, відповідач
оплатити та отримати товар (нафтопродукти), в кількості, асортименті та по
цінах вказаних у накладних та рахунках - фактурах, що є невід»ємною частиною
договору.

Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав належним
чином та поставив відповідачу товарі на загальну суму 89085,90 грн., що
підтверджується видатковими накладними № ТД - 001148 від 08.09.2005р. та
товарно - транспортними накладними №№ 603277, 603278 від 08.09.2005р.

Відповідно до п.3.3 вказаного договору, за окремою письмовою
угодою сторін, товар може бути відвантажено без попередньої оплати. При цьому
відповідач повинен оплатити отриманий товар протягом 3-х банківських днів з
моменту отримання товару.

Відповідна письмова угода сторін, згідно з якою відповідачу надано
відстрочку платежу до 19.09.2005р. була укладена 08.09.2005р.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати вказаного товару
виконав неналежним  чином та оплатив  поставлений
позивачем  товар  частково,
в  сумі

30000,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем склала
59085,90 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 59085,90 грн.
заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували
суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції визнав
відповідача таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого
позивачем товару, за договором № 0709/11-05 від 07.09.2005 р., який було
укладено між сторонами по справі.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК
України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного
між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги
викладені обставини, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача
59085,90 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами
справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п.4.4 вищевказаного договору, за несвоєчасну оплату
поставленого товару відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня від
суми неоплаченого товару за кожен день прострочки.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції задовольнив позов.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії
суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана
правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і
скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті
33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області
забезпечив  додержання вимог
статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об'єктивно   дослідив
фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним
законодавством України.

Наведені  відповідачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не
підтверджені матеріалами справи, оскільки жодного доказу оплати заборгованості
відповідач не надав   судам як  першої, так і
апеляційної інстанції. Крім того, колегія суддів приймає до уваги те, що
твердження відповідача про відсутність у судовому засіданні через неналежність
його повідомлення судом першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки
матеріали справи містять зворотні повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Незабезпечення відповідачем
участі у судових розглядах
справи  судами першої та другої
інстанції свого уповноваженого представника та не надання необхідних у  цих випадках
документів у обґрунтування своїх заперечень проти  позовних вимог  дають підстави вважати, що відповідач
ухиляється від виконання  прийнятих на
себе відповідних грошових зобов'язань

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України
статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду
Харківської області від  06 серпня
2007 року по справі № 21/364-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без
задоволення.

Головуючий суддя
В.В.Афанасьєв

суддя
А.І.Бухан

суддя
О.В.Шевель