ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.08.2007
Справа №2-23/18178-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді ІщенкоГ.М.,

секретаря судового засідання Єменджієвої А.М., розглянувши за участю представників сторін

від позивача – Паштраш А.І. - юрист, дов. від 11.12.2006р.,

від відповідача – Володькін С.А. - головний державний податковий інспектор юридичного відділу, дов. від 04.05.2006р.№2285/9/10-0,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський  консалтинг - центр», (95006, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Горького, буд.28, оф.1),

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Ялта АР Крим, (98600, АР Крим, м. Ялта, вул.Васильєва,16),

про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримський  консалтинг - центр» звернулось до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Ялта АР Крим про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 24.10.2006р. про визначення податкового зобов’язання з податку на землю в сумі 22301,95грн., у тому числі: основний платіж – 14867,97грн., штрафні санкції – 7433,98грн., (аркуші справи 4,8).

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки суперечать чинному законодавству, а спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі недостовірних висновків акту перевірки.

Відповідач  позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що за результатами документальної перевірки виявлені порушення вимог Закону України «Про плату за землю», що й стало підставою для визначення податкового зобов’язання, (аркуш справи 46).

Ухвалою господарського суду АР Крим від 11.12.2006р. провадження у справі зупинено у зв’язку з призначенням економічної експертизи.

Згідно резолюції першого заступника Голови господарського суду АР Крим Ковтун Л.О. від 15.01.2007р., у зв’язку з переходом судді господарського суду АР Крим Маргарітова М.В.  до іншого суду справу №2-25/18178-2006А передано на розгляд судді господарського суду АР Крим Іщенко Г.М.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 25.01.2007р. справу прийнято до свого провадження суддею господарського суду АР Крим Іщенко Г.М. з присвоєнням справі             №2-23/18178-2006А.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 23.07.2007р. провадження у справі поновлено у зв’язку  з надходженням до суду  висновку експертизи.

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані сторонами докази,  суд вважає що, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з  метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002р. визначено що частина 2 статті 124 Конституції України  передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії її реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не  забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб’єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право  на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб’єктів правовідносин, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки,  у якому  згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами  підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002р. №429, зазначено, що факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

Відповідачем проведено виїзну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг - центр» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 18.05.2005р. по 30.09.2006р., за результатами якої складено акт №2293/230/32817123 від 13.10.2006р.,  (аркуш справи 9).

Перевіркою виявлено порушення статей 5,14,15 Закону України «Про плату за землю», що привело до заниження податку на землю у загальній сумі 14867,97грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про плату за землю» користування землею в Україні є платним. Плата за землю стягується у вигляді земельного податку або орендної плати, яка визначається у залежності від грошової оцінки земель.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06.05.2006р., укладеному між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради (продавець) та  Товариством з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг-центр» (покупець),  продавець продав, а покупець придбав комунальне майно – окреме індивідуально визначене майно – нежитлові приміщення та обладнання колишнього кінотеатру «Спартак», які розташовані за адресою: АР Крим, м. Ялта, вул. Маршака, 9 загальною площею 1332,9 кв.м., та група будівель літери А.Б,В, які розташовані за адресою: АР Крим, м. Ялта, вул. Маршака, 4 загальною площею  696,1 кв.м., (аркуш справи 54).

Згідно довідки Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 24.05.2006р. №7206-2/10-25 земельна ділянка, розташована за адресою: АР Крим, м. Ялта, вул.Маршака,4, яка знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг-центр», відноситься до 11 оціночної зони і нормативна вартість 1 кв.м. земельної ділянки комерційного призначення дорівнює 677,24грн.,  а земельна ділянка, розташована за адресою :АР Крим, м. Ялта, вул.Маршака, 9, яка знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг-центр», відноситься до 49 оціночної зони і нормативна вартість 1 кв.м. земельної ділянки комерційного призначення дорівнює 616,45грн.

Позивач надав до Державної податкової інспекції у м. Ялта АР Крим розрахунок земельного податку за червень-грудень 2005р. за земельну ділянку площею 630,5 кв.м. загальною сумою 3815,57грн. та за січень – грудень 2006р. за земельну ділянку площею 630,5 кв.м. загальною сумою 6456,48грн.

Згідно довідки комунального підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» площа домоволодіння №4 по вул. Маршака у м. Ялта становить: літ. А - 630,9 кв.м.,  літ.Б. -36,1 кв.м., літ. В.- 29,1 кв.м. Площа домоволодіння №9 по вул. Маршака у м. Ялта становить 1754,2 кв.м., (аркуш справи 57).

Актом перевірки встановлено заниження податку на землю за 2005р. у розмірі 6643,41грн. і за 2006р. у розмірі  8224,56грн.

Конституція України передбачає право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, (статті 41,42).

Виконання конституційного обов’язку, передбаченого статтею 67 Конституції України, реалізується сплатою кожним податків і зборів в порядку і розміру, встановленому законом.

Державною податковою інспекцією  у м. Ялта АР Крим поза увагою залишився той факт, що  згідно характеристик будинків, господарських споруд, наданих у технічних паспортах на домоволодіння: площа за зовнішніми розмірами 1-го поверху літ. А складає 357,5 кв.м., одноповерхового літ. Б – 50,5 кв.м., 1-го поверху літ. В – 22,1 кв.м., під ступенями  літ. В – 9,3 кв.м. Отже, загальна площа земельної ділянки, яка зайнята приміщеннями, які входять у домоволодіння по вул.Маршака,4 становить 439,4 кв.м. Площа земельної ділянки по вул. Маршака, 9, яка знаходиться у користуванні позивача, становить 310,4 кв.м.

Згідно висновку №147/06 судово-економічної експертизи від 20.06.2007р. загальна площа земельної ділянки, яка зайнята будинками, які входять до домоволодіння по вул. Маршака, 4, становить 439,4 кв.м.

Площа земельної ділянки, яка зайнята будинком  колишнього кінотеатру «Спартак» по вул.Маршака,9, складає 1029 кв.м. Доля цієї площі, пропорційна долі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг-центр» в загальній площі приміщень складає 781,9 кв.м.

Сума податку на землю, яка підлягає нарахуванню позивачу за займану їм площу приміщень  у будинках за адресою: м. Ялта, вул.Маршака,4 за період з 18.05.2005р. по 30.09.2006р. повинна  складати 5700,84грн., а сума податку на землю, яка підлягає нарахуванню позивачу за займану їм площу приміщень у будинку за адресою: м. Ялта, вул. Маршака, 9 за період з 18.05.2005р. по 30.09.2006р. повинна складати 9233,86грн.

Отже, сума податку на землю, яка донарахована позивачу за земельні ділянки по вул.Маршака,4 та по вул.Маршака,9 за період з 18.05.2005р. по 30.09.2006р. повинна складати 6276,77грн.

Суд приходить до висновку, що визначення позивачу податкових зобов’язань з податку на землю в сумі 12886,79грн., у тому числі: основний платіж - 8591,20грн., штрафні санкції - 4295,59грн. згідно спірному податковому повідомленню-рішенню №/0 від 24.10.2006р. є неправомірним, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначена норма кореспондується із приписами частини 2 статті 19 Конституції України.

Статтею 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що посадові особи  органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та  охоронюваних  законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової  служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається  на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 1,96грн. з Державного бюджету України на підставі частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 30 серпня 2007року.

У повному обсязі постанову складено 04 вересня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.                Позов задовольнити частково.

2.          Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Ялта АР Крим №/0 від 24.10.2006р. в частині визначення податкового зобов’язання з податку на землю в сумі 12886,79грн., у тому числі: основний платіж – 8591,20грн., штрафні санкції – 4295,59грн.

3.          В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг-центр», (95006, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Горького, буд.28, оф.1, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 32817123) 1,96грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.