СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.06.07                                                                                 Справа № 11/183ад.

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі судового засідання  Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи  № 11/183ад за позовом

Відділення виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України  у м. Брянка Луганської області

до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об»єднання»,                 м. Брянка   Луганської області

про стягнення 2614 грн. 51 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Стахова Т.П., дов. №7 від 10.11.2007

від відповідача –Ручкін –Якименко  Є.А., дор. № 79 від 02.02.2007

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача недоїмки зі сплати страхових внесків на обов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у сумі 2218 грн. 59 коп., а також пені у сумі 395 грн. 92 коп.

У попередньому судовому засідання позивачем позовні вимоги підтримані.

Відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,  оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно приписів ст. 10 закону України „Про загальнообов’язкове державне  соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105-14 від 23.09.1999 (надалі –Закон № 1105) страхувальниками, тобто особами, які зобов’язані сплачувати страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі –Фонд), є роботодавці - юридичні особи та фізичні особи –підприємці, які використовують найману працю.

У відповідності із пунктом 2.1 Інструкції „Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою Правління Фонду № 12 від  20.04.2001 (надалі –Інструкція) платниками страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних  випадків на виробництві та професійних захворювань України є  юридичні особи незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності та галузевої належності, а також їх відокремлені підрозділи.

Згідно приписів ст. 10 Закону № 1105 роботодавці як страхувальники  зобов’язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

У відповідності із пунктом 4.1 Інструкції сума страхового внеску розраховується згідно із страховим тарифом, встановленим Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі)  національної економіки, до якого віднесений страхувальник.

Пункт 4.10 Інструкції встановлює, що розміри страхових внесків страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі у натуральній формі, визначених згідно із Законом України „Про оплату праці”, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток громадян.

Пунктом 4.12 Інструкції визначено, що страхові внески  сплачуються юридичними особами в день одержання коштів на оплату праці в установах банків, а при проведенні оплати праці з наявної виручки чи натуроплатою  платники зобов’язані не пізніше дня, наступного після здійснення виплат, надати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду.

Згідно пункту 4.13 Інструкції нараховані страхові внески, інші платежі сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду.

Відповідач зареєстрований у Відділенні виконавчої дирекції  Фонду у                   м. Брянка Луганської області як платник страхових внесків.

Згідно з актом перевірки перерахування та витрачання коштів Фонду  № 30-07 від 15.03.2007 станом на 01.01.2007 за відповідачем утворилася недоїмка зі сплати сум страхових внесків у сумі  9204 грн. 23 коп. та не сплачена пеня у сумі 730 грн. 43 коп. Суми недоїмки та пені були частково стягнуті з відповідача відповідними рішенням та постановою господарського суду Луганської області відповідно від 23.03.2006 та 17.10.2006. Усього судовими  рішеннями з відповідача було стягнуто недоїмку на загальну суму  6985 грн. 64 коп. та пеню у сумі 334 грн. 51 коп. На даний час стягнуті суми відповідачем не сплачені.

За період з 01.07.2006 по 01.01.2007 недоїмка зі сплати страхових внесків збільшилася на 2218 грн. 59 коп. Відповідно до зазначеного вище акту перевірки відповідачу за несвоєчасну сплату страхових внесків до Фонду за період з 01.07.2006 по 01.01.2007  нараховано пеню у сумі 395 грн. 92 коп.

На момент звернення позивача до суду, а також в процесі розгляду справи  сума заборгованості відповідачем на розрахунковий рахунок позивача перерахована не була.

Відзивом № 366 від 06.06.2007 на адміністративний позов відповідачем позовні вимоги було визнано у повному обсязі.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, актом перевірки перерахування та витрачання коштів Фонду  № 30-07 від 15.03.2007, копіями судових рішень про стягнення з відповідача сум недоїмки та пені,  актом звірення розрахунків від 15.03.2007, підписаним повноважними представниками сторін.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються  матеріалами справи та  відповідають фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання стосовно судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та представнику позивача повідомлено про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 94, 98,  158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  –

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити  повністю.

2. Стягнути Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об»єднання», м. Брянка, Луганська область, вул. Балтійська, 1, код 30663867, на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Брянка, м. Брянка Луганської області, пл. Леніна, 4, код 25926916, недоїмку у сумі 2218 грн. 59 коп. та пеню у сумі  395 грн. 92 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржене судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.06.2007.

Суддя                                                                               М.О. Москаленко