ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08"
жовтня 2007 р.
Справа № 05/386-07

вх. № 9198/6-05

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Колесниченко О. В.

за участю представників сторін:

позивача - Грива О.М. (довіреність від 03.01.07 р.), Харченка О.В.
(довіреність від 05.09.07 р.),

відповідача - ОСОБА_6
(довіреність від 14.09.07 р.), ОСОБА_7 (довіреність від 20.09.04 р.),

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
„Сателіт-25”, м. Харків

до  ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 55000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 55000,00
грн.,як обов'язки перед позивачем, у зв'язку з виходом з товариства і рішенням
суду від 30.08.05 р. Свої позовні вимоги обґрунтовує обов'язком відповідача у
зв'язку з його виходом з товариства погасити позивачу кредиторську
заборгованість, збитки минулих років та валові витрати товариства в загальній
сумі 139950,00 грн., посилаючись при цьому на статтю 50 Закону України „Про
господарські товариства”, яка на думку позивача обмежує розмір відповідальності
відповідача сумою його вкладу в статутний фонд товариства, що становить
55000,00 грн., та аудиторський звіт Аудиторської фірми „Аудит - місія” від
25.12.06 р.

Відповідач проти позову заперечує і просить припинити провадження
у справі у зв'язку з тим, що є рішення Московського районного суду м. Харкова
від 30.08.05 р., який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж
сторонами, про той же предмет (вартість майна, яка підлягає виплаті учаснику
при виключенні з товариства) і з тих же підстав (виключення учасника з
товариства).

Представник відповідача надав заяву, в якій просить відмовити
позивачу у позові в зв'язку з спливом строку позовної давності.

Представник позивача заявив клопотання про продовження строку
розгляду справи.

Розглянувши заявлене клопотання та вислухавши міркування
представника відповідача, суд вважає за необхідне відхилити його, оскільки
відповідно до ст.69ГПК України продовжити строк вирішення спору можливо лише за
згодою обох сторін, а відповідач не дав своєї згоди.

Також представник позивача заявив клопотання про зупинення
провадження у справі до розгляду кримінальної справи щодо відповідача.

Розглянувши заявлене клопотання та вислухавши міркування
представника відповідача, суд вважає за необхідне відхилити його як
необґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.08.05 р.,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31.03.06
р. та ухвалою Верховного Суду України від 17.10.06 р., по справі за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ „Сателіт-25”, третім особам ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення частки
в майні товариства з врахуванням прибутку та за зустрічному позову ТОВ
„Сателіт-25” до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, а також
про стягнення з ОСОБА_1 невнесеної частини суми в статутний фонд товариства з
виплатою 10% річних від недовнесеної суми в статутний фонд і спонуканні його
з'явитися на збори учасників ТОВ „Сателіт-25” стягнуто з ТОВ „Сателіт-25” на
користь ОСОБА_1 152750,00 грн. та судові витрати в сумі 3792,80 грн.

Як убачається із змісту мотивувальної частини рішення Московського
районного суду м. Харкова від 30.08.05 р., суд прийняв рішення про стягнення з
ТОВ „Сателіт-25” на користь ОСОБА_1 його частки в товаристві в грошовому
вираженні в сумі 152750,00 грн., яка складається з частини майна та прибутку,
пропорційній частки ОСОБА_1 в статутному фонді товариства (50%).

Як встановлено Московським районним судом м. Харкова та не
заперечується сторонами, ОСОБА_1був виключений із складу засновників рішенням
зборів засновників ТОВ „Сателіт-25” від 28.04.1999 р.

Позивач в Аудиторській фірмі „Аудит - місія” замовив аудиторський
висновок про те, яку суму в зобов'язаннях по розрахункам з кредиторами
підприємства і яку частку в збитках повинен оплатити учасник товариства, який з
нього вийшов, якщо його частка в статутному капіталі становить 50%.

Аудиторська фірма „Аудит - місія” видала звіт від 25.12.06 р., в
якому аудитор ОСОБА_5, посилаючись на методику розрахунку, визначену в рішенні
Московського районного суду м. Харкова від 30.08.05 р., зробила висновок про
те, що при виході з товариства учасник повинен погасити частину зобов'язань,
збитків і витрат, які утворилися за час його роботи в товаристві, пропорційно
розміру своєї частки в статутному фонді, що в загальній сумі становить
139950,00 грн.

Відповідач перебував в трудових відносинах з позивачем з грудня
1996 р. по квітень 1999 р. на посаді заступника директора, що підтверджується
копіями наказів позивача.

Позик відповідач від позивача не отримував, що підтверджується
розшифровкою статті кредиторської заборгованості балансу, тобто заборгованості
перед позивачем не має.

Керуючись цим аудиторським звітом позивач звернувся в
господарський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 55000,00 грн., вважаючи,
що Московським районним судом м. Харкова в рішенні від 30.08.05 р. невірно був
зроблений розрахунок суми, що належить ОСОБА_1 до виплати в зв'язку з його
виключенням із складу засновників, оскільки розрахунок був зроблений на
підставі даних податкового обліку, наданих податковою інспекцією, а не даних
бухгалтерського обліку.

Отже, дана позовна заява по суті є скаргою на рішення Московського
районного суду м. Харкова. Але ж рішення Московського районного суду м. Харкова
набрало законної сили і є обов'язковим для виконання.

До того ж, позивач не вірно тлумачить положення статі 50 Закону
України „Про господарські товариства”, оскільки в ній не говориться про
покладення результатів господарської діяльності товариства на його засновників.

Отже, товариство не може бути кредитором за своїми зобов'язаннями
по відношенню до свого засновника. Тобто засновник не відповідає за
зобов'язаннями товариства перед самим же товариством, навіть у разі виключення
або виходу його із товариства. Це правило закріплено в ст.140 ЦК України.

Звернення стягнення на частку майна товариства можливе лише у
випадках, передбачених у ст.149 ЦК України.

Крім того позивачем пропущений строк позовної давності, на
застосуванні якого наполягає відповідач.

Позивачем не надані докази наявності поважних об'єктивних причин,
які зумовили пропуск строку позовної давності.

Посилання позивача на кримінальну справу суд вважає безпідставним,
оскільки вона не стосується предмету спору даної справи.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими,
недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що провадження у справі підлягає
припиненню у зв'язку з тим, що є рішення Московського районного суду м. Харкова
від 30.08.05 р., який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж
сторонами, про той же предмет (вартість майна, яка підлягає виплаті учаснику
при виключенні з товариства) і з тих же підстав (виключення учасника з
товариства) суд вважає помилковим, оскільки предмет та підстави даного позову
зовсім інші ніж ті, що вказані в рішенні Московського районного суду м. Харкова
від 30.08.05 р.

Відповідно до ст.49 ГПК України державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить покласти на
позивача.

Керуючись ст.ст.140, 149, 256, 267 ЦК України, ст.50 Закону
України „Про господарські товариства”, ст.ст.4, 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК
України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя
Ольшанченко В.І.