ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.07                                                                                               Справа №7/153/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді  Хуторной В.М.    , Кричмаржевський В.А.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі Лола Н.О.

В присутності представників позивача Марко О.Р., довіреність № 05/07 від 16.05.2007 р.; відповідача – Волкова Ю.О., довіреність від 04.05.07 р.

Розглянув апеляційну скаргу Приватного підприємства «Промислово-фінансова група «Магнат» на рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2007 р. по справі № 7/153/07

за позовом Приватного підприємства «Промислова-фінансова група «Магнат», м. Львів (далі ПП «ПФГ «Магнат»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СпецВторМет», м. Запоріжжя (далі ТОВ «СпецВторМет»);

про стягнення 9945 грн. 39 коп.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2279 від 06.08.2007 р. справу № 7/153/07 передано для розгляду колегії у складі: Хуторного В.М. (доповідач), Кричмаржевського В.А., Мірошниченко М.В., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.05.2007 р. по справі № 7/153/07 (суддя Кутіщева Н.С.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним. Сторони за договором не досягли згоди щодо порядку розрахунку, ціни, найменування товару, його асортименту, коли і на підставі чого здійснюється оплата за виконані послуги.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ПП «ПФГ «Магнат», позивач у справі, звернувся з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що сторони у договорі купівлі-продажу № 26/09 не передбачали строку передачі товару, тому позивач розраховував, що труби сталеві відповідно до ст. ст. 627, 704 ЦК України будуть поставлені протягом розумного строку. Відсутні підстави згідно ст. 617 ЦК України для звільнення від відповідальності за порушення зобов’язання, однак суд першої інстанції без будь-яких підстав звільнив відповідача від відповідальності і відповідно відмовив ПП «ПФГ «Магнат» в задоволенні вимоги щодо стягнення пені в сумі 2659,39 грн. Крім того, господарський суд Запорізької області не врахував також тієї обставини, що відповідно до частини 2 ст. 693 ЦК України покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товари. Також суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені жодними законодавчими нормами, оскільки до вказаного правовідношення слід застосовувати виключно норми Господарського кодексу України, але в жодному випадку не Цивільного кодексу України, такий висновок суперечить законодавству України. В доповненнях до апеляційної скарги від 27.07.07 р наданих в судовому засіданні позивач посилається на необхідність застосування ст. 218 ЦК України, також зазначає, що між ПП «ПФК «Магнат» та ТОВ «СпецВторМет» було укладено письмовий договір, а також усно погоджено не передбачені у договорі умови поставки, вартість та асортимент товару, що жодним чином не суперечить вимогам чинного законодавства.

Представник ПП «ПФГ «Магнат» у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просить їх задовольнити, а рішення господарського суду Запорізької області скасувати.

ТОВ «СпецВторМет», відповідач по справі, у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що вимоги до позивача про сплату 100% передоплати згідно п. 3.3 договору були відсутні, оскільки не надані докази підписання специфікацій, передбачених п. 3.2. договору, також відсутні письмові докази щодо готовності товару до відвантаження. Крім того вважає, що порядок поставки був порушений самим позивачем, здійснена передплата зі сторони позивача є необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам договору і порушує право продавця товару на визначення строків відносно поставки товару.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2279 від 06.08.2007 р. справу № 7/153/07 передано для розгляду колегії у складі: Хуторного В.М. (доповідач), Кричмаржевського В.А., Мірошниченко М.В., якою справа прийнята до розгляду.

За клопотанням представника позивача судовий процес здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації, а саме програмно – апаратного комплексу «Діловодство суду».

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

26.09.05 р. між ПП «ПФГ «Магнат» та ТОВ «СпецВторМет» було укладено договір купівлі-продажу № 26/09.

Згідно п/п. 1.1 вказаного договору відповідач зобов'язався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач - своєчасно прийняти та оплатити його.

28.09.05 р. ПП «ПФГ «Магнат» перераховано на користь ТОВ «СпецВторМет» 70000 грн., 30.09.05 р. – 90000 грн. згідно банківських виписок Львівської філії АКБ «МТ-Банк» (а. с. 6).

Згідно видаткової накладної № РН-18/01/3 від 18.01.06 р. ТОВ «СпецВторМет» було поставлено ПП «ПФГ Магнат» труби стальні на загальну суму з ПДВ 49485 грн.

27.10.05 р. ТОВ «СпецВторМет» повернено ПП «ПФГ «Магнат» кошти в розмірі 60000 грн., 19.12.05 р. – 25000 грн., 03.03.06 р. – 10000 грн., 10.07.06 р. – 8229 грн. згідно банківських виписок Львівської філії АКБ «Індустріалбанк», загалом на суму 103229 грн.(а. с. 7-8, 10-11).

В результаті вказаних операцій у ТОВ «СпецВторМет» утворилася кредиторська заборгованість перед ПП «ПФГ «Магнат» в сумі 7286 грн., з вимогою про стягнення якої, а також 2659,39 грн. пені, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також: умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування товару: труби стальні в асортименті, згідно специфікацій, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 1.5 договору, кількість, ціна за одиницю товару визначається специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.3. договору, попередня оплата в розмірі 100% від суми поставленого товару повинна бути перерахована протягом 3-х банківських днів на рахунок відповідача з моменту повідомлення про готовність відвантаження товару.

При укладанні договору сторони посилались на специфікації, в яких повинно визначатись найменування та ціна товару, яка є невід'ємною частиною договору, але позивач дані специфікації суду не надав. Також розрахунки повинні були здійснюватися з моменту повідомлення про готовність відвантаження товару. Але повідомлення про готовність відвантаження товару, які обумовлювалися умовам договору, позивач суду не надав.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторони в договорі не досягли згоди щодо порядку розрахунку, ціни, найменування товару, його асортименту, порядку розрахунку за поставлений товар, а тому договір купівлі-продажу № 26/09 від 26.09.05 р. є неукладеним.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визнаються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Таким чином, умовою застосування даної правової норми є недодержання письмової форми правочину сторонами.

Але ж позивач не враховує, що договір купівлі-продажу № 26/09 від 26.09.05 р. викладено у письмовій формі, тобто з дотриманням вимог щодо простої письмової форми згідно ст. 208 ЦК та ст. 181 ГК, тому ст. 218 ЦК не підлягає застосуванню в даному випадку.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів приходить до висновку про неможливість одночасного укладення правочину і у письмовій формі і в усній формі, або при укладенні правочину в письмовій формі погодження його істотних умов в усній формі, як на тому наполягає апелянт, враховуючи те, що сторони обрали письмову форму договору купівлі-продажу № 26/09 від 26.09.05 р.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про помилковість не застосування норм матеріального прав, що підлягають застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин судом першої інстанції, зокрема ч. 2 ст. 693 ЦК та ст. 1212 ЦК.

Відповідно до п. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Оскільки неукладений договір вважається таким, що не відбувся з моменту його вчинення, то на підставі зазначеної норми закону відповідач зобов’язаний повернути безпідставно отримані кошти в розмірі 7286 грн.

В платіжних документах та у видатковій накладній відсутні посилання на укладений договір купівлі-продажу, тому не має підстав вважати що розрахунки та поставка труб здійснювалась на виконання укладеного договору.

Щодо стягнення 2659,39 грн. пені, передбаченої п. 5.2. спірного договору, то в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити через те, що договір є неукладеним, а відповідно підстави для стягнення пені відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 693 якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин мотивувальна частина рішення господарського суду підлягає зміні в частині застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Промислова-фінансова група «Магнат» задовольнити частково, рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2007 р. по справі № 7/153/07 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СпецВторМет» (69095, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 111-а, код держреєстру 23847704, р/р 181 в ЗФ ТОВ «Укрпромбанк», МФО 313935) на користь Приватного підприємства «Промислова-фінансова група «Магнат» (79058, м. Львів, вул.. Тесленка, 2, код держреєстру 33705930, р/р 0077 у ЛФ АКБ «Індустріалбанк», МФО 385424) 7286 (сім тисяч двісті вісімдесят шість) грн. безпідставно набутих коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СпецВторМет» (69095, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 111-а, код держреєстру 23847704, р/р 181 в ЗФ ТОВ «Укрпромбанк», МФО 313935) на користь Приватного підприємства «Промислова-фінансова група «Магнат» (79058, м. Львів, вул.. Тесленка, 2, , р/р 0077 у ЛФ АКБ «Індустріалбанк», МФО 385424) 126 (сто двадцять шість) грн. 30 (тридцять) коп. державного мита.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СпецВторМет» (69095, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 111-а, код держреєстру 23847704, р/р 181 в ЗФ ТОВ «Укрпромбанк», МФО 313935) на користь Приватного підприємства «Промислова-фінансова група «Магнат» (79058, м. Львів, вул.. Тесленка, 2, код держреєстру 33705930, р/р 0077 у ЛФ АКБ «Індустріалбанк», МФО 385424) 86 (вісімдесят шість) грн. 50 (п’ятдесят) коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.»

Доручити господарському суду Запорізької області видачу відповідних наказів.

Постанову оформлено відповідно до ст.84 ГПК України 10.08.2007 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді  Хуторной В.М.

Кричмаржевський В.А.  Мірошниченко М.В.