ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.07                                                                                           Справа№ 11/244

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Закритого акціонерного товариства фірми “Нафтогазбуд” Будівельного Управління № 7, м.Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Обрій”,  м.Львів

Про стягнення 16000,00грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Козій-юр. доручення № 13/1330 від 25.06.2007року

Від відповідача: не з”явився

Стороні, яка бере участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме її процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Закритого акціонерного товариства-фірми  “Нафтогазбуд” в особі Будівельного Управління № 7 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю “Обрій” 16000,00грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.08.2007року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

02 листопада 2006року між сторонами було укладено договір № 02/11 про роботу механізмів за змінними рапортами предметом якого є замовлення позивачем у відповідача (виконавця по договору) екскаватора Каматсу РСЧ 35 R 8 для виконання БМР за змінними рапортами.

На виконання умов договору відповідач прийняв роботу механізмів за змінними рапортами, що підтверджується змінними рапортами за жовтень-грудень 2006року.

Загальна кількість маш/год роботи механізму за замінними рапортами становить 215год. загальною вартістю 25800грн. відповідно до п. 3.1 договору, згідно якого вартість однієї машино-години роботи механізму становить 120,00грн. Дана сума підтверджується актом приймання виконаних робіт за грудень 2006року

29.12.2006року позивач направив відповідачу рахунок-фактуру № 58 та податкову накладну № 126 від 29.12.2006року.

Враховуючи те, що вартість виконаних робіт відповідачем оплачена лише частково, на час подання позову за ним числиться заборгованість в розмірі 16000,00грн.

Дана сума і є предметом позову.

Суд вважає позовну вимогу підтвердженою матеріалами справи та такою що підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Позивачем на підставі укладеного між сторонами договору № 02/11 від 02.11.2006року виконано, а відповідачем принято роботу механізмів за змінними рапортами, що підтверджено змінними рапортами за жовтень-грудень 2006року та актом виконаних робіт за грудень 2006року.

Вартість виконаних робіт становить 25800,00грн.

На дану суму позивачем виставлено рахунок-фактуру № 58 від 29.12.2006року.

Однак, в порушення умов договору відповідачем не оплачено повну вартість виконаних робіт, заборгувавши позивачу на час подання позову 16000,00грн., внаслідок чого останній звернувся до суду із позовом про примусове стягнення заборгованої суми.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб»єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і  виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов”язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання  належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

П. 4.1 договору передбачено, що замовник зобов”язується оплатити за роботу в 3 денний строк після отримання від виконавця відповідно рахунку на оплату авансу.

Таким чином, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо строків оплати, оскільки рахунок-фактура датується 29 груднем 2006року.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не представив.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Обрій”,  м.Львів, вул. В.Великого, 125а () на користь Закритого акціонерного товариства фірми “Нафтогазбуд” Будівельного Управління № 7, м.Львів, вул. Перфецького, 14 () 16000,00грн. основного боргу, 160,00грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя