ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.07 р.                                                                                 Справа № 7/240пд

Суддя господарського суду Донецької області Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку

До відповідача 1: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

До відповідача 2: Приватного підприємства “Вектор” м. Донецьк

Предмет спору: визнання недійсною угоди за усним договором на загальну суму 3 889, 44 грн., яка здійснена 05.09.03.

За участю представників:

від позивача: Радченко А.В. – довіреність від 15.10.07 №24872/10/10-1;

від відповідача1: Чмелевська М.О. – довіреність від 19.10.07 №Н-01/4007.

від відповідача2: не з’явились.

СУТЬ СПРАВИ:

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до ДП “Донецька залізниця” м. Донецьк та ПП “Вектор” м. Донецьк про визнання недійсною угоди , яка здійснена 05.09.03, за усним договором на загальну суму 3 889, 44 грн.

Відповідач, ДП „Донецька залізниця”, у відзиві на позов від 02.10.06 б/н, вимоги заперечив, також, заперечив наявність умислу, суперечного інтересам держави при виконанні спірної угоди. При цьому, вказує на те, що умови господарського зобов’язання були виконані в повному обсязі і вважає, що з його боку ніяких порушень закону допущено не було при укладенні і виконанні договору, а також зазначив, що скасування державної реєстрації ПП „Вектор”, у зв’язку з неподанням обов’язкової податкової звітності та неповідомленням у строк встановлений законодавством про зміну свого місцезнаходження не свідчить про наявність противоправного умислу при укладанні угоди.

Відповідач ПП “Вектор” відзив на позов не надав, представника в судові засідання не направив, хоча про дати та час їх проведення був належним чином повідомлений, тому справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою суду від 06.11.06 провадження у справі зупинялося до розгляду прокуратурою Донецької області повідомлення господарського від 06.11.06.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд ВСТАНОВИВ.

При перевірці відповідача – ДП “Донецька залізниця”, зокрема, його підрозділу Шляхових майстерень на станції ступки Донецької залізниці за період з 01.07.03 по 30.06.05 були встановлені господарські операції з контрагентом ПП “Вектор”, державну реєстрацію та свідоцтво платника ПДВ якого було скасовано рішенням арбітражного суду Донецької області від 19.12.00 у справі №4/93-А.

В процесі проведення перевірки, податковим органом було з’ясовано, що за усним договором (далі договір) між ДП “Донецька залізниця” в особі Шляхових майстерень та  ПП „Вектор” 05.09.03 була здійснена бартерна господарська операція з обміну дизельного пального на бензин на таку ж суму. Шляхові майстерні отримали бензин А-80, А-76 на підставі податкової накладної від 05.09.03 №2154 – 2220 л. на суму 3 889,44 грн., у т.ч. ПДВ – 648,24 грн. ПП “Вектор” отримало від ДП “Донецька залізниця” в особі Шляхових майстерень дизельне пальне у кількості 2220 л., на суму 3889,44 грн., у т.ч. ПДВ – 648,24 грн. Здійснення вказаної операції не заперечується відповідачем ДП “Донецька залізниця”, про що зазначено у відзиві від 02.10.06 б/н.

Сторони угоди фактично виконали свої зобов’язання по угоді шляхом здійснення зустрічних поставок товару.

Позивач вважає, що зазначена угода укладена між сторонами з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тому просить визнати її недійсною згідно із ст.49 Цивільного кодексу УРСР, яка була чинною на момент укладання та виконання угоди. Умисел на здійснення угоди з метою суперечною інтересам держави та суспільства мав, на думку позивача, другий відповідач, оскільки його державна реєстрація скасована рішенням суду.

Вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 49 Цивільного кодексу УРСР, на яку посилається позивач, якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

Як на доказ того, що ПП “Вектор” на момент здійснення договору мав умисел та укладав угоду з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, позивач посилається на рішення арбітражного суду Донецької області від 19.12.00 у справі №4/93-А. Вказаним рішенням скасовано державну реєстрацію ПП “Вектор” у зв’язку неподанням ним податкової звітності протягом більше 1 року.

Позивач, також, посилається на абз.2 п.п.7.3 п.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.02 №1056 “Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки”, згідно якого доказами спрямованості умислу суб’єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих (статуних) документів, про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби, про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності та інше.

Абзацем 3 цього підпункту передбачено, що під час розгляду цієї категорії справ судам, відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, необхідно оцінювати докази в сукупності та визначати достатність підстав для висновку щодо спрямованості діяльності суб'єкта господарювання, в тому числі при укладанні спірної угоди, на ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів). Суди повинні повно з'ясовувати наявність тих обставин справи, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання у зв'язку з цим відповідних юридичних наслідків. Оцінка доказів, на підставі якої ґрунтується висновок суду щодо встановлених обставин справи, повинна обов'язково міститися в мотивувальній частині рішення.

Відповідно до Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 12.03.99 №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними”, умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової особи або іншої фізичної особи, що підписала  договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За відсутності таких повноважень, наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Рішенням арбітражного суду Донецької області від 19.12.00 у справі №4/93А, на яке посилається позивач та, яким скасовано державну реєстрацію ПП „Вектор”, не встановлений факт спрямованості умислу ПП “Вектор” (окремої посадової особи цього підприємства чи іншої фізичної особи) на приховування від оподаткування прибутків та доходів при не поданні податкової звітності. Крім того, цим рішенням не встановлювались причини, за якими підприємство не подавало податкової звітності і не знаходилось за юридичною адресою, зазначеною у статуті, оскільки рішення суду прийняте у відсутності ПП „Вектор” за наявними матеріалами. Сам факт скасування державної реєстрації підприємства не спричинює недійсності угод, укладених після прийняття судових рішень про скасування державної реєстрації, правовими наслідками такого рішення є проведення ліквідаційної процедури. В матеріалах справи наявна довідка головного управління статистики у Донецькій області від 26.07.06 №22-2/2281, згідно якої ПП “Вектор” станом на 26.07.06 не виключений з ЄДРПОУ. За таких обставин, ліквідація не проводилась, а ПП “Вектор”, на момент укладення та здійснення угоди від 05.09.03 та на день подачі позовної заяви, не виключено з ЄДРПОУ і є правоздатною юридичною особою.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, позивачем не доведено, що ПП “Вектор” укладав договір саме з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Сам по собі факт скасування держреєстрації юридичної особи як СПД з підстав неподання звітності протягом більш 1 року та неповідомлення реєструючого органу про зміну юридичної адреси не свідчить про наявність умислу у такої юридичної особи на здійснення противоправної господарської діяльності і ухилення від оподаткування  в результаті такої діяльності, у т.ч., при укладенні і виконанні угоди по взаємній поставці товарів, що мало місце між відповідачами 05.09.03.

За результатом здійснення господарського зобов’язання (усної угоди) у відповідачів не виникло зобов’язань по сплаті податків, оскільки взаємна поставка товарів є збалансованою господарською операцією в  розумінні податкового законодавства.

Згідно ст. 154 Цивільного кодексу УРСР, коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.

Статтею 241 цього ж кодексу передбачено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше.

Отже, сторонами усної угоди правомірно, у відповідності до законодавства, була укладена угода про обмін дизельного пального на бензин на таку ж суму.

Ініціатором укладання такої угоди була Донецька залізниця в особі Шляхових майстерень у якої, за висновком позивача, відсутній умисел, суперечний інтересам держави.

Інших доказів, крім зазначеного вище рішення арбітражного суду, позивач в обґрунтування своїх доводів суду не надав.

Позивач, також, не надав доказів того, що ПП „Вектор” було належним чином повідомлене про зняття його з обліку в ДПІ Ворошиловського району м. Донецька як платника податків і про примусове виключення його з реєстру платників ПДВ.

За таких умов, у суду відсутні підстави для визнання недійсною угоди, яка здійснена 05.09.03, за усним договором на загальну суму 3 889, 44 грн. на підставі ст. 49 Цивільного кодексу УРСР.

Стосовно стягнення з ПП “Вектор” на користь ДП “Донецька залізниця” отриманого за усним договором дизельного пального на суму 3 889, 44 грн. та стягнення з ДП “Донецька залізниця” на користь держави отриманого за цим же договором 2220 л. бензину А-80 та А-76 на суму 3 889, 44 грн. в порядку ст. 49 Цивільного кодексу УРСР, у задоволенні цих вимог, також, слід відмовити з огляду на наступне.

За змістом ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Цивільний кодекс України, який набрав чинності з 01.01.04, не містить такі публічно – правові наслідки укладення недійсною угоди, які були встановлені ст. 49 Цивільного кодексу УРСР.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.49, 154, 241 Цивільного кодексу УРСР, ст.5 Цивільного кодексу України, ст.ст.71, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку до ДП “Донецька залізниця” м. Донецьк та ПП “Вектор” м. Донецьк про визнання недійсною угоди, яка здійснена 05.09.03, за усним договором на загальну суму 3 889, 44 грн., відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження.

В засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови викладено 25.10.07.

Суддя                                                                                                Малашкевич С.А.