ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 р.
№ 25/22пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                          Горелік Б.С. довіреність № 03-59 від 31.08.2007
Філімонов А.Ю. довіреність № 03-18
від 05.09.2007
Хомусяк Л.Б. довіреність № 03-27
від 05.09.2007

відповідача                                      Пефті О.К. довіреність № 2126 від 04.08.2005

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”

на  постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 21.05.2007

у справі

господарського суду
№ 25/22пд

Донецької області

за  позовом
Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” в особі Маріупольського районного управління

до

Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”

про

переддоговірний спір

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.03.2007 (суддя Бойко І.А.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.05.2007 (колегія у складі суддів: Акулової Н.В., Гези Т.Д., Дзюби О.М.), задоволено частково позовні вимоги Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” в особі Маріупольського районного управління до Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” про зобов’язання відповідача прийняти пункти додаткової угоди до договору в редакції позивача. Пункти  1.1., 3.1. та 6.2. додаткової угоди до договору на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003 прийнято в редакції позивача, а саме:

пункт 1.1. “Постачальник здійснює забір води із джерел питного водопостачання, доводить її якість до вимог ДОСТа 2874-82 „Водна питна” та ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005 та поставляє її по своїм магістральним водоводам „Водокористувачу” в обсягах та по специфікації згідно помісячному графіку (п. 2.3. договору), з урахуванням затвердженого (зміненого облдержадміністрацією ліміту і технічних можливостей Постачальника”;

пункт 3.1. “Постачальник подає Водокористувачу воду відповідну ДОСТу 2874-82 „Вода питна”  і ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005 з урахуванням відхилень по окремим показникам якості води від вимог зазначеного ДОСТа і ДОСТа 2761-84 „Джерела централізованого господарсько-питного водопостачання”  на підставі висновку державної санітарно-гігієнічної експертизи, затвердженого головним державним санітарним лікарем України”;

пункт 6.2. (перший підпункт) -  неможливість доведення якості питної води до вимог ДОСТа 2874-82 та ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005.

Пункт 5.6. додаткової угоди до договору  на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003 прийнято в редакції відповідача, а саме:

пункт 5.6. “Кінцевий розрахунок на поставлену кількість води за минулий місяць Водокористувач здійснює на підставі підписаного акту  в отриманні води, платіжним дорученням з урахуванням поточних проплат в строк до 5-го числа місяця, наступного за звітним. У випадку перевищення суми планових платежів, різниця буде враховуватися в суму планового платежу поточного місяця”.

Комунальне підприємство “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та рішення в частині задоволення вимог позивача щодо прийняття п.п. 1.1, 3.1, 6.2 додаткової угоди до договору № 92 від 29.12.2003 на зовнішнє централізоване водопостачання в редакції позивача та прийняти в цій частині вимог нове рішення щодо прийняття вказаних спірних пунктів в редакції відповідача. В обґрунтування касаційної скарги зроблено посилання на порушення судами норм матеріального права: ст. 23 Закону України “Про питну воду і питне водопостачання”.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного спору є переддоговірний спір, що стосується, зокрема,  змісту пункту 1.1 розділу І, пункту 3.1 розділу 3, пункту 6.2 розділу 6 додаткової угоди до укладеного між сторонами 29.12.2003 договору № 92 на зовнішнє централізоване водопостачання щодо відповідності якості питної води, яка постачається Державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет”,

ТУ 41.0.-2:2005 від 18.12.2005.

Залишаючи без змін рішенням суду першої інстанції в цій частині вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ТУ 41.0.-2:2005 “Вода господарсько-питного призначення Старо-Кримської фільтрувальної станції” затверджені Державною санітарно-епідеміологічною експертизою 10.08.2005 за № 05.03.02-07/35808 і узгоджені Держспоживстандартом України в особі Державного підприємства “Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації” від 18.11.2005 № 04725970/005450.

Вищий господарський суд України не погоджується з цим висновком.

У статті 1 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” зазначено, що в цьому Законі термін “вода питна” вживається у такому значенні –вода, яка за органолептичними властивостями, хімічним і мікробіологічним складом та радіологічними показниками відповідає державним стандартам та санітарному законодавству.

Відповідно до ст. 23 цього Закону підприємства питного водопостачання мають право допускати тимчасове відхилення якості питної води від вимог державного стандарту на питну воду лише за умови наявності дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері стандартизації, виданого на підставі висновку центрального органу виконавчої влади з питань державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

Судами під час розгляду справи не з’ясовано питання, чи було вирішено питання щодо надання тимчасового дозволу на постачання позивачем питної води з відхиленням  від вимог ДЕСТ № 2874-82 “Вода питна” Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики (Держспоживстандартом України).

За таких обставин, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню в частині задоволення вимог Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” про прийняття пунктів 1.1, 3.1, 6.2 додаткової угоди до договору на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003 в редакції позивача, а справа в цій частині позовних вимог –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.05.2007 та рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2007 в частині задоволення вимог Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” про прийняття пунктів 1.1, 3.1, 6.2 додаткової угоди до договору на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003 в редакції позивача скасувати, а справу № 25/22пд  в цій частині позовних вимог направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя                                                                             В.Карабань

судді:                                                                                                     Л.Ковтонюк

В.Чабан