ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 28/269-06-6626
Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:
:                Михайлова М.В.
Суддів:                             Тофана В.М.,
секретарі:               Бритавській Ю.С.
участю представників сторін:
Г.В., за довіреністю;
з'явився, повідомлений належним чином;
відповідача 2:  не з'явився, повідомлений належним
Розглянувши апеляційну
Торгівельно-виробничої фірми "Інга", м. Ізмаїл
на рішення господарського суду Одеської області
від 19 лютого 2007 року
зі справи № 28/269-06-6626
Торгівельно-виробничої фірми "Інга", Одеська область, м.
Ізмаїл, вул. Комсомольська,29
1) Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_2
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_2
року  Торгівельно-виробнича фірма
"Інга" (далі -позивач, ТОВ "Інга") звернулась до
господарського суду Одеської області з позовною заявою до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі -відповідач - 1, СПД
ОСОБА_1) та Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 (далі
-відповідач - 2, СПД ОСОБА_2) про стягнення з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 та Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати та отриманого прибутку
вимоги позивач мотивує тим, що відповідачами не сплачувалась орендна плата,
згідно укладених договорів оренди від 01.10.2002 року та 01.02.2004 року, не
було представлено документів на проведений
ремонт орендованого приміщення, не надано кошторис на узгодження на
проведений ремонт, та, як з'ясувалося пізніше, відповідачі користувалися без
дозволу площею 390,1 кв.м., а не 70 кв.м., як було встановлено вищезазначеними
року відповідачем-1, та відповідачем-2 було надано відзив на позовну заяву,
яким позов не визнали повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги
необґрунтовані, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог,
вважають, що через те, що факт проведення реконструкції приміщень, загальною
площею 312,6 кв.м. (згідно висновку № 23 судово-будівельної експертизи від
14.07.06 р.) під бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" в м. Кілія по вул. Пролетарській,
22 вже встановлений судом у рамках справи № 26/273-06-6082, заборгованість
відповідача-1 перед позивачем по орендній платі, яка виникла під час дії
договору оренди від 01.10.02 р., має місце, але згідно умов зазначеного
договору оренди має бути зарахована в рахунок витрат, понесених СПД ОСОБА_1 у
ході вищезазначеної реконструкції.
того ж, відповідачі зазначають, що оскільки при винесенні господарським судом
Одеської області рішення від 21.08.06 року про стягнення вартості зроблених
поліпшень, сума заборгованості у 1120 грн. була врахована, то у разі, якщо
касаційна скарга відповідача-1 по справі № 26/273-06-6082 буде задоволена,
позовні вимоги позивача по даній справі, на думку відповідачів, вкажуться
того, відповідачі у відзиві на позовну заяву щодо інших вимог ІТВФ
"Інга" зазначають, що договір оренди від 02.10.02 р. був укладений
стосовно площі -70 кв.м. та ніяких додаткових угод щодо збільшення площі
орендованих приміщень сторонами не укладалось. Також, відповідачі зазначають,
що позивач знав про здійснення СПД ОСОБА_1 реконструкції приміщень по АДРЕСА_1
і ніяких заперечень з цього приводу не мав, оскільки, по-перше, дав згоду на
проведення переобладнання даних приміщень; по-друге, договір оренди з СПД
ОСОБА_1 від 01.02.04 р. втратив чинність та частину (70 кв.м.) вже
реконструйованого колишнім орендарем приміщення ІТВФ "Інга" здала в
оренду новому орендарю -СПД ОСОБА_2.; по-третє, під час дії договору оренди
зазначених приміщень з СПД ОСОБА_2, ІТВФ "Інга" звернулась до
Виконкому Кілійської міської ради та 20.12.05 р. зазначеною радою було прийняте
відповідне рішення НОМЕР_1"Про оформлення права власності на проведене
переобладнання", яким вирішено оформити право власності за ІТВФ
"Інга" на проведену реконструкцію (даний факт вже досліджувався
господарським судом Одеської області у рамках справи № 30/91-06-3280А, копія
відповідної постанови від 26.05.06 р. додана до відзиву).
стосується прибутку від господарської діяльності, мов би то одержаного
відповідачем-1, то по-перше, позивач не надав до суду ніяких даних з податкової
інспекції щодо вказаного прибутку. По-друге, СПД ОСОБА_1 по 04.03.03 р.
здійснював реконструкцію орендованих приміщень, у зв'язку з чим не мав
можливості використовувати орендовані приміщення з метою одержання будь-якого
прибутку, й навпаки зазнав значних витрат.
Рішенням
господарського суду Одеської області від 19 лютого 2007 року (суддя Гуляк Г.І.)
у позові відмовлено повністю.

Рішення  господарського  суду
мотивоване  тим, що  Торгівельно-виробничою фірмою "Інга"
суду не було надано жодних доказів фактів, на які Позивач посилається в свої
позовній заяві, а навпаки, як вбачається із матеріалів справи, та встановлено
судом по аналогічним справам, за участю тих самих сторін, № 26/273-06-6082 та №
30/91-06-3280А, під час дії договорів оренди відповідачі, тобто Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 та Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_2, належно виконували усі договірні
зобов'язання.

Не
погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, позивач                  подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 19
лютого 2007 року, судові витрати покласти на відповідача Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1.

Свої
вимоги позивач аргументує тим, що судом першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права, а висновки суду не відповідають
обставинам справи, а саме: суд незаконно відхилив вимоги Торгівельно-виробничої
фірми "Інга" про стягнення орендної плати у сумі 3881,60 грн. за
зайняту без дозволу площу 242,6 кв.м , користування якою СПД ОСОБА_1 вже
встановлено судом, та порушив право ТВФ "Інга" на отримання орендної
плати за користування її власністю, чим порушив вимоги ст.ст. 283 ГК України,
779, 390 ЦК України.

Сторони,
згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду апеляційної скарги, а матеріали справи дають можливість
розглянути справу у відсутності представника відповідачів.

У
судовому засіданні відповідно до ст.77
ГПК України оголошувалась перерва.

03  липня 2007
року у судовому засіданні судовою колегією було відмовлено в  задоволенні
клопотання представника
відповідачів  Сурілової Л.О.  про
зупинення  провадження  про
справі №28/269-06-6626  до  розгляду
по  суті  справи №26/273-06-6082.  Хоча  у
останній  справі  стороні
ті ж  самі , за виключенням
ОСОБА_2,  предмети  позову
по  справам  різні,
тому  колегія  суддів
не  вважає  ці
справи  пов'язаними   між
собою.

Дослідивши  доводи апеляційної скарги, наявні матеріали
справи та обставини на які посилається скаржник, а також перевіривши додержання
та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши представників сторін, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Торгівельно-виробнича
фірма "Інга"(орендодавець) та Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди нежитлового приміщення
від 01.10.2002 року, який підписали 02.10.2002 року. Згідно умов вказаного
договору, орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду частину бару
Кілійського філіалу фірми, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з назвою
"Універсам", загальною площею 70 кв.м, для використання його з  метою організації кафе, дискоклубу, ігрової
та торгової діяльності. Вартість оренди вищезазначеної площі становить 70 грн.
в місяць. Даний договір оренди діяв до 01.02.2004 року.

Розділом
2 договору сторонами передбачений порядок розрахунків, зокрема, орендна плата
здійснюється орендарем у головну касу або на розрахунковий рахунок підприємства
першого числа місяця за один місяць вперед. Орендар здійснює ремонт приміщення
самостійно за свій рахунок й вартість пов'язаних з даним ремонтом витрат
зараховується в рахунок орендної плати.

В
виконання умов договору та у відповідності з метою оренди, СПД ОСОБА_1 за
рахунок власних коштів було замовлено у Приватного підприємця ОСОБА_3
проведення   реконструкції в магазині
"Універсам" під бар "ІНФОРМАЦІЯ_1". Так, 04.03.2003р. Г
ОСОБА_3 та СПД ОСОБА_1 склали та підписали акт приймання виконаних робіт згідно
з яким ПП ОСОБА_3 здав, а СПД ОСОБА_1 прийняв ремонтно-будівелі роботи, які
виконувались у відповідності до договору НОМЕР_2 по реконструкції магазину
"Універсам" під бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" в АДРЕСА_1, у
відповідності з кошторисом. Вартість робіт з урахуванням матеріалів СПД ОСОБА_1
складає 60 000 грн., з яких вартість матеріалів складає 40 000грн.

Листом
від 18.04.2003 року за вихідним №31 ІТВФ "Інга" узгодила СПД ОСОБА_1
переобладнання приміщень під бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" в АДРЕСА_1 Договір
оренди, укладений між ІТВФ "Інга" та СПД ОСОБА_1 втратив чинність
01.02.2004 року, у зв'язку з передачею предмета оренди іншому орендарю.

01.02.2004
року ІТВФ "Інга" (орендодавець) та СПД ОСОБА_2 (орендар) уклали
договір оренди нежитлового приміщення, згідно якого орендодавець здав, а
орендар прийняв в оренду частину бару Кілійського філіалу фірми, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, з назвою "Універсам", загальною площею 70 кв.м
(для використання його в цілях організації кафе, дискоклубу, ігрової та
торгової діяльності). Вартість
оренди вищезазначеної площі становить 70 грн. в місяць. Строк дії даного
договору оренди встановлений по 01.02.2007 року, але був достроково розірваний
з ініціативи орендодавця, тобто позивача у грудні 2005 року.

Ніяких
додаткових угод чи будь-яких інших документів, які б свідчили про збільшення
площі орендованих СПД ОСОБА_2 приміщень позивачем до матеріалів справи ні у
суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції  надано не було. Позивачем також не було
надано суду належних доказів ані стосовно захоплення СПД ОСОБА_2 під час дії
договору оренди площі, що перевищує надані останньої у користування 70 кв.м,
ані фактичного знаходження у користуванні СПД ОСОБА_2 390,1 кв.м.

Відповідно
до
ст. 33 Господарсько процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Відповідно
до ст. 34 Господарсько процесуального кодексу України господарський   суд
приймає  тільки  ті
докази,  які  мають значення для справи.

З
наявних у матеріалах справи документів вбачається, що обставини стосовно
законності проведення реконструкції приміщень, орендованих СПД ОСОБА_1 у позивача, вже були досліджені та
встановлені у рамках справи № 26/273-06-6082, що знаходилась у провадженні
господарського суду Одеської області. Рішенням господарського суду Одеської
області від 21.08.2006 року позовні вимоги СПД ОСОБА_1 до ІТВФ "Інга"
про стягнення вартості зроблених поліпшень - задоволені у повному обсязі.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 року
зазначене рішення першої інстанції від 21.08.2006 року було скасовано. Постановою
Вищого господарського суду України від 31.01.2007 року зазначена постанова
Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 року була скасовано,
а рішення господарського суду Одеської області від 21.08.2006 року залишено в
силі.

Відповідно
до ч.2 ст.35 ГПК України, обставини, що встановлені рішенням господарського
суду, не доказуються при розгляді інших справ, в яких приймають участь ті ж
самі особи чи особа, стосовно яких встановлені ті докази.

Тобто
факт проведення реконструкції приміщень під бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" в
АДРЕСА_1 на суму 60 000 грн. саме СПД ОСОБА_1 вже встановлено судом. Судом
також встановлено, що вартість поліпшень, що підлягає відшкодуванню СПД ОСОБА_1
мусить бути зменшена на суму орендної плати у
розмірі 1120 грн., тобто до  58
880грн

З урахуванням
наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з орендної плати з
СПД ОСОБА_1 є безпідставними.

Судова
колегія не приймає до уваги вимоги позивача щодо стягнення з СПД ОСОБА_1
орендної плати за захоплену площу та прибутку з захопленої площі, оскільки  в матеріалах
справи відсутні належні тому докази.

Навпаки,
як вбачається із матеріалів справи, представником відповідача в суді першої
інстанції була  надана довідка вих. №
349/10/17-0 від 22.01.2007 року, видана Ізмаїльсьою об'єднаною державною
податковою інспекцією Одеської області, з якої вбачається, що за 2003 рік
прибуток СПД ОСОБА_1 від торгової діяльності бара "ІНФОРМАЦІЯ_1"
склав 521,00 грн.

Що
стосується тверджень апелянта стосовно проведення реконструкції та зайняття без
дозволу площі 312,6 кв.м., то судова колегія зазначає, що в матеріалах справи
міститься постанова господарського суду Одеської області від 26.05.2007 року по
справі № 30/91-06-3280 А, з якої вбачається, що під час дії договору оренди,
укладеного між позивачем та СПД ОСОБА_2, ІТВФ "Інга" зверталась до
Виконкому Кілійської міської ради для оформлення за собою права власності
переобладнання приміщення за адресою: АДРЕСА_1

22.12.2005
року Виконком Кілійської міської ради було прийняте рішення НОМЕР_1"Про
оформлення права власності на проведене переобладнання", яким вирішено
оформити право власності за ІТВФ "Інга" на проведену реконструкцію.

Суд
першої інстанції дійшов правильного висновку, що вищенаведене свідчить про
знання позивача про проведене переобладнання орендованих приміщень саме на
площі 312,6 кв.м. та відсутність заперечень з цього приводу, та правомірно не
прийняв до уваги вимоги позивача до СПД ОСОБА_1 стосовно усунення погіршень орендованого
останнім приміщення.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Судова
колегія  дійшла до висновку, що під час
дії договорів оренди відповідачі належно виконували усі договірні зобов'язання.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Враховуючи
все вищевикладене судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції обґрунтоване,
відповідає чинному законодавству, тому його слід залишити без змін.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 103,105 ГПК України,
апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Торгівельно-виробничої
фірми "Інга", м. Ізмаїл, на рішення господарського суду Одеської
області від 19 лютого 2007 року  по
справі № 28/269-06-6626 залишити без задоволення, а рішення  господарського  суду
-без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:
М.В. Михайлов

Суддя:
В. М. Тофан

Суддя:
О.О. Журавльов