СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 серпня 2007 року

Справа № 2-7/18481-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря
В.І.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

сторони не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу
закритого акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 25.06.2007 у справі №
2-7/18481-2006

за позовом           Закритого акціонерного товариства  Комерційний банк "ПриватБанк" в
особі (наб. Перемоги, 50, Дніпропетровськ, 49000)

Кримського регіонального управління
закритого акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк"
(пров. Г. Аджимушкая, 1,Сімферополь,95000)

до           Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

про стягнення 23511,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 25.06.2007 (суддя Дворний І.І.) надано
відповідачу відстрочку виконання рішення господарського суду від 12.02.2007 у
справі № 2-7/18481-2006 до 01.09.2007, а також надано розстрочку виконання
рішення від 12.02.2007 у справі № 2-7/18481-2006 строком на 12 місяців із
щомісячною сплатою.

Суд зобов'язав старшого
державного виконавця державної виконавчої служби Сакського МРВЮ  - Н.Л. Фанда зняти арешти накладені на майно
боржника - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 згідно с постановами від
10.05.2007 та від 15.05.2007.

Не погодившись з вказаним
судовим актом, закрите акціонерне товариство
Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського
суду скасувати.

Заявник апеляційної скарги
вважає, що ухвалу господарського суду прийнято при неправильному застосуванні
норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали
справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, суд встановив наступне.

Закрите акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим в особі філії "Кримське регіональне управління
закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" з
позовною заявою до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення
23511,18 грн.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.02.2007 позов було задоволено.

18.06.2007 до господарського суду
від суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 надійшла заява, в якій
відповідач просить відстрочити виконання рішення до 01.09.2007, надати розстрочку
виконання рішення на 1 рік та зобов'язати старшого державного виконавця
державної виконавчої служби Сакського МРВЮ Н. Л. Фанда зняти арешти, накладені
на майно боржника.

Відповідно до статті 121
Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочка або
розстрочка виконання рішення можливе у виняткових випадках, залежно від
обставин справи при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим. Аналогічне положення міститься в статті 33 Закону України
"Про виконавче провадження".

При цьому господарському суду
згідно з частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України
надано право надати або розстрочку або відстрочку виконання судового рішення.
Однак стосовно надання господарським судом боржнику і розстрочки і відстрочки
одночасно, посилань в Законі не існує.

Крім того, згідно статті 121
Господарського процесуального кодексу України надання розстрочки або відстрочки
виконання судового рішення можливо у виняткових випадках, при наявності
обставин, що ускладнюють  виконання   рішення
або   роблять   його
неможливим.

Згідно з пунктом 10 постанови
Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії та бездіяльність органів та посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження",
задоволення заяв  про розстрочку або
відстрочку виконання судового рішення можливо лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні
події тощо). Боржником не надано доказів того, що необхідність у розстроченні
виконання рішення виникла у зв'язку з обставинами надзвичайного характеру або
непереборної сили. Натомість боржник вказав, що необхідність у відстрочки та
розстрочки виконання судового рішення виникла у зв'язку з тимчасовими
фінансовими труднощами, що не є обставиною особливого характеру.

На думку апеляційної інстанції,
господарський суд, задовольняючи заяву про надання розстрочки та відстрочки
виконання рішення, не врахував той факт, що боржник не має доходів та не очікує
будь-яких доходів, за рахунок яких можливо подальше виконання рішення суду без
звернення стягнення на майно боржника.

Крім того, при прийнятті ухвали
судом не було вивчено матеріали виконавчого провадження, оскільки господарський
суд не звернув уваги на те, що автомашина, на яку в процесі виконання накладено
арешт, є єдиним майном боржника. Також, судом першої інстанції не було звернуто
увагу на те, що у судовому засіданні представник відповідача пояснив, що вимога
про зняття арешту з належного боржнику майна пов'язана з бажанням боржника
реалізувати вказане майно. Таким чином, задовольняючи вимогу про зняття арешту
з майна, належного боржнику, суд створив умови для невиконання з боку боржника
рішення суду та порушив право позивача на отримання кредитором грошових коштів,
стягнутих судом на його користь.

Також судова колегія вважає
необхідним звернути увагу на той факт, що відповідно до статті 115
Господарського процесуального кодексу України виконання рішення суду
проводиться в порядку, встановленому законом України "Про виконавче
провадження".

Статтею 34 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що у разі надання судом відстрочки або
розстрочки виконання судового рішення, виконавче провадження зупиняється на
весь час існування вказаних обставин. При цьому арешт, накладений на майно
боржника не знімається та зберігається упродовж усього строку, на який зупинено
виконавче провадження ( частина 6 статті 36 Закону України "Про виконавче
провадження").

Отже, зобов'язавши державного
виконавця зняти арешт з майна боржника, господарським судом було порушено
приписи статті 36 Закону України "Про
виконавче провадження".

На підставі викладеного,
апеляційна інстанція вважає, що ухвалу господарського суду прийнято при
неправильному застосуванні норм законодавства, а також при неповному з'ясуванні
всіх обставин справи, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101,
103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 25.06.2007 у справі № 2-7/18481-2006 скасувати.

В задоволенні заяви про надання
розстрочки та відстрочки грошового зобов'язання по виконавчому провадженні -
відмовити.

Головуючий суддя
В.І. Гонтар

Судді                                                                                Ю.М.
Гоголь

О.А. Щепанська