ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"13" серпня 2007 р.
справа № 20-5/078-2/181-11/255-2/328

За позовом прокурора міста Севастополя

(99011 м. Севастополь, вул. Павліченко, 1) в інтересах держави

в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України в міста Севастополі

(99011 м. Севастополь, пл. Повсталих, 6)

Державної інспекції охорони, відтворювання водних живих ресурсів та регулювання рибальства (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 41-А)

в особі Східно-Чорноморського державного басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства    в особі Севастопольського територіального відділу Східно-Чорноморського державного басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства    (99053, м. Севастополь, вул. Репіна, 32, к. 4)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Південьриба”

(99053, м. Севастополь, вул. Радянська, 37)

про зобов’язання повернути орендоване майно.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

прокурор: Цуркан С.А., посвідчення № 505 від 20.02.2006;

позивачі:

- Регіональне відділення Фонду державного майна України в м. Севастополі: Овечкіна С.П., довіреність № 13/02-15 від 20.03.2007;

Курятін О.А., довіреність № 2-49-563 від 03.04.2006 (Севастопольський територіальний відділ Східно-Чорноморського державного басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства);

відповідач: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор міста Севастополя  звернувся у господарський суд з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України в м. Севастополі, Державної інспекції охорони, відтворювання водних живих ресурсів та регулювання рибальства в особі Севастопольського територіального відділу Чорноморського державного басейнового управління охорони водних живих ресурсів до відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Південьриба” (далі –ТОВ “ТД “Південьриба”) про зобов’язання повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України в м. Севастополі (далі –РВ ФДМУ в м. Севастополі) орендоване майно - приміщення площею 183 кв.м., розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Радянська, 37.

У процесі розгляду спору позивач Державна інспекція охорони, відтворювання водних живих ресурсів та регулювання рибальства у передбаченому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України порядку звернулась з клопотанням про уточнення позовних вимог і просить усунути перешкоди у користуванні Чорноморським державним басейновим управлінням охорони водних живих ресурсів майном, яке перебуває у нього на балансі і розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Радянська,  37, та зобов’язати відповідача повернути Чорноморському державному басейновому управлінню охорони водних живих ресурсів, Регіональному відділенню Фонду державного майна України в м. Севастополі приміщення площею 183 кв.м, розташоване за вказаною адресою (т. 1 арк.. с. 118-119).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди в порушення умов договору оренди прийняті на себе зобов’язання щодо повернення орендованого майна не виконав та не повернув об’єкт оренди.

Відповідач позовні вимоги не визнає і просить припинити провадження по справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на наявність судового рішення, а саме постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 по справі № 20-9/237 за позовом прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю до товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Південьриба” про зобов’язання повернути орендоване майно, якою в позові прокурору відмовлено (т. 1 арк. с. 45).

Клопотання відповідача про припинення провадження у справі судом залишене без задоволення, оскільки у справі № 20-9/237 прокурор звернувся з позовними вимогами про розірвання договору оренди спірного майна і повернення у зв’язку з цим орендованого майна (т. 1 арк. с. 33-37), а тому спори у справі № 20-9/237 і у справі, що розглядається, відрізняються за підставами.

При первинному розгляді спору у справі № 20-5/078, що розглядається тепер на новому розгляді, рішенням господарського суду міста Севастополя від 08.06.2006, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.07.2006, позовні вимоги були задоволені (т. 1 арк. с. 126-127, 159-166.

Постановою Вищого господарського суду України зазначені судові рішення скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 арк. с. 226-230).

У процесі нового розгляду спору ухвалою від 06.06.2007 у порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України здійснена заміна позивача Чорноморського державного басейнового управління охорони водних живих ресурсів в особі його Севастопольського територіального відділу на його правонаступника - Східно-Чорноморське державне басейнове управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства    в особі Севастопольського територіального відділу Східно-Чорноморського державного басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства (т. 2 арк. с. 41-42).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між концерном "Південьриба" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ “ТД “Південьриба” (Орендатор) було укладено договір оренди службових приміщень від 01.12.1992 № 1 (т. 1 арк. с. 15-18). Згідно пункту 1 цього договору Орендодавець здає Орендарю в оренду службове приміщення в будинку № 37 по вулиці Радянській, загальною площею 183 квадратних метрів, житловою площею 95,1 квадратних метрів для використання під готель з нижченаведеною типовою характеристикою:  одноповерховий житловий будинок капітального типу із усіма зручностями - вода, світло, опалювання.

У зв’язку з переходом до  РВ ФДМУ в м. Севастополі прав орендодавця вказаного майна Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю та ТОВ “ТД “Південьриба” 24.11.1995 внесли зміни № 1 до договору оренди № 1 від 01.12.1992, відповідно до яких вказаний договір було викладено в новій редакції (т. 1 арк. с. 19-24).

За своїм змістом та формою, а також враховуючи, що майно передане орендодавцем орендарю по акту приймання-передачі 25.11.1995 (т. 1 арк. с. 25), ці зміни є новим договором оренди, в якому сторонами визначені  основні умови такого виду договорів.

Відповідно до пункту 10 договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами, тобто, з 24.11.1995,  та діє до січня 2000 року.            .

Строк дії цього договору продовжувався сторонами.

Додатковою угодою від 05.01.2004 сторони внесли зміни у договір оренди державного майна № 1 від 01.12.1992, виклавши у новій редакції пункт 10.1 щодо строку дії договору, а саме встановили, що договір діє по 30.12.2004.

Суд звертає увагу, що зазначеною угодою сторони не продовжували строк дії договору, а внесли зміни у договір в частині визначення строку його дії, виклавши у новій (зміненій) редакції відповідний пункт договору.

Таким чином, з урахуванням зазначеної додаткової угоди від 05.01.2004 строк дії договору встановлений сторонами з 24.11.1995 по 30.12.2004, тобто, 9 років 1 місяць 7 днів.

При цьому суд не приймає до уваги як факт, який не доводиться в силу частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, те, що постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 у справі № 20-9/237, що вступила в законну силу, за позовом прокурора  міста Севастополя в інтересах держави в особі РВ ФДМУ в м. Севастополі до ТОВ “ТД “Південьриба” про зобов’язання повернути орендоване майно встановлений строк дії спірного договору в 11 місяців та 26 днів виходячи з наступного.

Обставиною, яка мала суттєве значення для вирішення спору у справі № 20-9/237 був сам по собі факт дії договору на момент звернення прокурора з позовом до господарського суду, на момент прийняття рішення господарського суду першої інстанції та на момент розгляду апеляційної скарги, а не строк дії договору.

Окрім того, цей факт вказується у мотивувальній частині постанови, а не в резолютивній, і використаний судом в якості доводу для відхилення доказів прокурора та позивача.

Згідно норм статті 17 Закону Україні „Про оренду державного та комунального майна” термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Нормами статті 764 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Протягом одного місяця після 30.12.2004 ні орендодавець, ні орендар не заявили про припинення або зміну умов договору оренди  № 1 від 01.12.1992, а тому цей договір є продовженим на той самий термін, а саме, на 9 років 1 місяць 7 днів, на тих самих умовах і діє по 06.02.2014.

Договір сторонами не розірваний, не припинений і не визнаний недійсним, а тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні Східно-Чорноморським державним басейновим управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства майном, яке перебуває у нього на балансі і розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Радянська,  37, та зобов’язати відповідача повернути Східно-Чорноморському державному басейновому управлінню охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, Регіональному відділенню Фонду державного майна України в м. Севастополі приміщення площею 183 кв.м, розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Радянська, 37, безпідставні і не можуть бути задоволені.

Керуючись статтями 49, 77, 82, 84-85   Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя                                                                                                             Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно

до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано  20.08.2007.