ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.07                                                                                           Справа  № 14/272

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва Агро», б/н від 26.06.2007 р.

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.06.2007 р.

у справі № 14/272

за позовом ДП «Сільськогосподарське підприємство «Діброва»ТзОВ «Оптово-роздрібна торгова фірма «Едланд», м. Сарни, Рівненська область

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва Агро», м. Сарни, Рівненська область

до відповідача 2 Відкритого акціонерного товариства «Сарненський комбінат хлібопродуктів , м. Сарни, Рівненська область

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна

за участю представників сторін:

від позивача: Бицюк Н.П. –представник (довіреність за №28 від 04.06.2007 р.)

від відповідача 1: Буримська І.В. –представник (довіреність б/н від 11.09.2007 р.);

від відповідача 2: не з‘явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.06.2007 р. у справі №14/272 задоволено клопотання Позивача та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна , що знаходиться в с. Немовичі Сарненського району Рівненської області по вул. 17 вересня, 50, а саме: пташник загальною площею 1459,7 кв. м. цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 83-4, реєстраційний №10280567; пташник напільний загальною площею 1730,3 кв. м., цегляний , зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 82-3, реєстраційний №10280435;

пташник для водоплавуючих загальною площею 1169,9 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 81-2, реєстраційний №10280343; госпблок загальною площею 196,5 кв.м., цегляний зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 88-9 реєстраційний №10280653; адмінбудинок загальною площею 101,1 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 84-5, реєстраційний №10280609; склад загальною площею 180,9 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 89-10, реєстраційний №10280662; пожежне депо загальною площею 64,3 кв. м., шлакоблочне, зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 85-6, реєстраційний №10280632; гусятник загальною площею 1101,3 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 80-1, реєстраційний №10280257; генераторна загальною площею 54,6 кв. м., цегляна, зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 87-8, реєстраційний №10280643; трансформаторна підстанція загальною площею 44,3 кв. м., цегляна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 86-7, реєстраційний №10280642; артезіанська свердловина, яка введена в експлуатацію в 1986 р.; пожежний резервуар, який введений в експлуатацію в 1986 р.; водонапірна башта, що введена в експлуатацію в 1986 р.; резервуар, який введений в експлуатацію в 1990 р.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що Позивач ставить вимогу про застосування двосторонньої реституції, яка передбачає повернення однією із сторін іншій стороні все, що вона одержала за оспорюваними договорами, існує очевидна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову зможе утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

ТзОВ «Діброва-Агро», не погодившись з винесеною ухвалою, звернулась з апеляційною скаргою (б/н від 26.06.2007 р.), в якій просить скасувати останню з підстав невідповідності її нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Позивач в позовній заяві не вказує на обставини, наявність яких потребує вжиття заходів до забезпечення позову, жодного документу на їх підтвердження, а та обставина, що Позивачем ставиться вимога про застосування двосторонньої реституції , на думку скаржника, безпідставно визнана судом достатньою підставою для накладення арешту та заборони відчуження спірного майна, оскільки такі твердження суду суперечать ст. 66 ГПК України та роз‘ясненням Вищого арбітражного суду України №02-5/611 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

В доповненні до апеляційної скарги б/н від 15.08.2007 р. ТзОВ «Діброва Агро»зазначає про безпідставність порушення провадження у справі за позовом ДП «Сільськогосподарське підприємство «Діброва»ТзОВ «Оптово-роздрібна торгова фірма «Едланд», оскільки такий не довів факту правонаступництва щодо Сільськогосподарського дочірнього підприємства «Діброва»ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів», який і виступав продавцем майна по спірному договорі.

Сукупність зазначених положень, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вих. № від 08.08.2907 р.) та доповнення до неї вважає прийняту Господарським судом Рівненської області ухвалу про забезпечення позову такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ст. ст. 66, 67 ГПК України, оскільки забезпечення позову застосовано як гарантію задоволення законних вимог Позивача. Крім того, як зазначено в Статуті Позивача, зміна назви підприємства з Сільськогосподарського дочірнього підприємства «Діброва»ВАТ «Сарненський КХП»на ДП «Сільськогосподарське підприємство «Діброва»ТОВОРТФ «Едланд»сталось внаслідок уступки корпоративних прав заставника, що не суперечить положенням чинного в Україні законодавства, а тому доводи скаржника на недоведеність правонаступництва Позивача –безпідставні.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про не відповідність ухвали Господарського суду Рівненської нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду. Відповідно до цього, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов‘язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов‘язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв‘язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв‘язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обов‘язок доказування та надання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення, у даному разі це стосується Позивача.

На підставі клопотання останнього, яке міститься в тексті позовної заяви та заяві від 15.06.2007 р. №02/Д-юр. (а.с.43) місцевим господарським судом вжиті заходи до забезпечення позову без дослідження дійсних обставин справи. В тексті позовної заяви та заявленого клопотання Позивачем не наведено та документально не обґрунтовано наявність обставин, які можуть в подальшому утруднити виконання рішення місцевого господарського суду. Не містить таких обґрунтувань і мотивувальна частина ухвали місцевого господарського суду .

З наведеного вище, Львівський апеляційний господарський суд приходить до висновку про безпідставність вжиття місцевим господарським судом заходів забезпечення позову відповідно до ст. 66 ГПК України, оскільки судом не встановлено та не доведено в спірному випадку наявність обставин, передбачених вищевказаною нормою, які є підставою для вжиття запобіжних заходів до забезпечення позову.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про не відповідність ухвали місцевого господарського суду нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва Агро» - задоволити.

2.          Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.06.2007 року у справі № 14/272, якою вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться в с. Немовичі Сарненського району Рівненської області по вул. 17 вересня, 50, а саме: пташник загальною площею 1459,7 кв. м. цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 83-4, реєстраційний №10280567; пташник напільний загальною площею 1730,3 кв. м., цегляний , зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 82-3, реєстраційний №10280435; пташник для водоплавуючих загальною площею 1169,9 кв.м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 81-2, реєстраційний №10280343; госпблок загальною площею 196,5 кв.м., цегляний зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 88-9 реєстраційний №10280653; адмінбудинок загальною площею 101,1 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 84-5, реєстраційний №10280609; склад загальною площею 180,9 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 89-10, реєстраційний №10280662; пожежне депо загальною площею 64,3 кв. м., шлакоблочне, зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 85-6, реєстраційний №10280632; гусятник загальною площею 1101,3 кв. м., цегляний, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 80-1, реєстраційний №10280257; генераторна загальною площею 54,6 кв. м., цегляна, зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 87-8, реєстраційний №10280643; трансформаторна підстанція загальною площею 44,3 кв. м., цегляна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі 2 номер запису 86-7, реєстраційний №10280642; артезіанська свердловина, яка введена в експлуатацію в 1986 р.; пожежний резервуар, який введений в експлуатацію в 1986 р.; водонапірна башта, що введена в експлуатацію в 1986 р.; резервуар, який введений в експлуатацію в 1990 р. - скасувати.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Справу № 14/272 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська