СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

місто севастополь

16 серпня 2007 року

Справа № 2-22/1051-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової
О.Г.,

суддів                                                                      Волкова
К.В.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.                    за участю представників сторін:

позивача:    не з'явився,

відповідача: Патраш
В.І., довіреність №323210 від 31 травня 2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Державної
податкової  інспекції  у місті Алушті Автономної Республіки Крим
на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 8 травня 2007 року у справі
№ 2-22/1051-2007А за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) до Державної податкової інспекції
місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, м.Алушта,
АР Крим, 98500)

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення-ішення,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення про визначення податкового зобов'язання
з податку на додану вартість і штрафних санкцій у загальній сумі 73.894,50грн.

Позов обґрунтований тим, що
перевірка була здійснена без встановлених законом підстав, позивач оплатив
своїм контрагентам вартість отриманого товару, який у подальшому продав,
повноважень перевіряти дотримання вимог закону по оподаткуванню та сплаті
податків контрагентами позивач не має, такі права є у податкового органу.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що відповідач
здійснив позапланову перевірку позивача та прийняв податкове
повідомлення-рішення у зв'язку з тим, що позивач включив до податкового кредиту
суми податку по податковим накладним приватних підприємств "Кладезь",
"Мостстройкомплект" і "Промтехсервіс". Позивач придбав у
приватного підприємства "Кладезь" товар, вартість якого (у тому числі
податок 830грн.) оплачена готівкою через касу,
придбання позивачем товару і його оплата (у тому числі податку ) у
приватних підприємств "Мостстройкомплект" і "Промтехсервіс"
не підтверджена, а надані від цих підприємств документи були підписані не
уповноваженою особою ОСОБА_2, про що повідомив суд директор та засновник
підприємств Сізова Н.В.

Постановою місцевого господарського
суду позов задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення визнано нечинним
та скасовано у частині податку у сумі 2.160грн. і штрафних санкцій -1.080грн. У
решті позову відмовлено. З Державного бюджету України на користь позивача
1,70грн. державного мита.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач на підставі податкових накладних приватного підприємства
"Кладень" відніс по першої події
до податкового кредиту суму податку, придбання товару та його оплата у
приватних підприємств "Мостстройкомплект" і "Промтехсервіс"
не підтверджена.

Відповідач подав  апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати у частині задоволених позовних
вимог і у позові відмовити повністю, тому що постанова прийнята  при неправильному застосуванні норм
матеріального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для
справи.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи апеляційної скарги,  позивач не скористувався правом на участь у
судовому засіданні.

Апеляційний суд відповідно до
статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України
витребував додаткові доказі (а.с. 31-47, 55-60 т.2), розглянув справу і
встановив  наступне.

21 листопада 2006 року керівником
Державної податкової інспекції у місті Алушті Ксенко Г.М. на підставі акту
перевірки №89217-01 від 21 червня 2006 року прийнято податкове
повідомлення-рішення №3 про визначення позивачу податкового
зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 49.263грн., штрафних санкцій
-24.631,50грн., усього 73.894,50грн. (а.с. 7 т.1).

Це податкове повідомлення-рішення є
предметом спору і було прийнято після закінчення процедури адміністративного
оскарження, за результатами якого скарги платника податків органами податкової
служби залишені без задоволення, прийняті
4 липня, 3 серпня і 18 жовтня 2006 року податкові повідомлення-рішення
№0, №1 і №2
залишені без змін, про що позивачу були своєчасно направлені рішення
(а.с. 33-43 т.1).

З вказаного акту позапланової,
перевірки вбачається, що позивач включив до податкового кредиту суми податків
по податковим накладним від приватних підприємств :

1) "Кладезь" -в червні
2003 року -830грн., в липні 2003 року -1.330грн.,

2) "Промтехсервіс" -в
листопаді 2003 року -4.633грн., в березні 2004 року -4.385грн., в червні 2004
року -8.188,03грн.,

3) "Мостбудкомплект" в
квітні 2004 року -9.252грн., в червні 2004 року -7.531,77грн., в липні 2004
року -5.628,44грн., в серпні 2004 року -7.885грн.,

усього на 49.263,24грн., однак
документів про транспортування товару, оприбуткування на складі, зберігання
товару платник податку податковому органу не надав, у вказаних періодах
найманих робітників не мав.

Акт перевірки позивачем не
підписаний, про що складений акт (а.с. 31 т.1).

Позивач не оспорює факту включення
до податкового кредиту певних періодів вказаних сум на підставі податкових
накладних, які видані приватними підприємствами "Мостбудкомплект",
"Кладезь" та
"Промтехсервіс", це також підтверджується податковими
деклараціями і реєстром отриманих позивачем податкових накладних та податковими
накладними вказаних підприємств  (а.с. 100-105
т.1, 76-82, 84-86 т.1, 31-47 т.2).

Однак позивач вважає, що він
правильно по першій з подій -поставки товару, що підтверджено податковими
накладними, відніс до податкового кредиту вказані суми податку.

З квитанцій к прибутковим касовим
ордерам  вбачається, що позивач готівкою
сплатив вартість товару приватним підприємствам :

1)
"Кладезь"  - 3 і 20
липня 2003 року 12.959,99грн. (а.с. 83 т.1),

2) "Промтехсервіс" -20
листопада 2003 року 54.108грн., з якої податок складає 9.018грн., а у
податковий кредит включені ще суми 4.633грн.і 4.385грн. (а.с. 87 т.1),

3) "Мостбудкомплект" 15 і
16 квітня 2004 року 55.500грн., 1 і 14 червня 2004 року 94.318,19грн., у липні
33.770,65грн., у серпні 2004 року 44.910грн., усього 227.998,84грн. (а.с. 80
т.1), податок з якої складає 37.999,81грн.

На запити (а.с. 21, 24, 49 т.1)
відповідач отримав відомості стосовно контрагентів позивача :

1)          приватне підприємство
"Кладезь" є юридичною особою (а.с. 103 т.1), але не знаходиться за
юридичною адресою з 29 жовтня 2001 року, з 2000 року податкові декларації не
надає, є кримінальна справа (а.с. 27, 28 т.1), 17 листопада 2005 року
анульовано його свідоцтво у зв'язку з ненаданням з 2000 року податкових
декларацій (а.с. 156-157 т.1),

2)          приватне підприємство "Мостбудкомплект"
є юридичною особою (а.с.105, 144-145, 161-165 т.1), але не знаходиться за
юридичною адресою з 12 квітня 2006 року (а.с. 25 т.1), за квітень-серпень 2004
року підприємство надавало декларації, у яких вказало нульові показники
податкового кредиту та податкових зобов'язань (а.с. 26, 27, 146-155 т.1),

3)          приватне підприємство
"Промтехсервіс" є юридичною особою (а.с. 104,118, 113-117, 130-134,
119-128 т.1), але  засновник 25 квітня і
6 липня 2006 року повідомив податковий орган про те, що не надав позивачу
податкових накладних та не отримував від нього оплату (а.с. 44-47, 54, 55 т.1).

Також ОСОБА_3 (а.с. 158-159 т.1), яка в статутних та реєстраційних
документах приватних підприємств "Мостбудкомплект" і
"Промтехсервіс" вказана засновником, надала показання суду першої
інстанції, з яких слідує, що вказані підприємства оплату від позивача не
отримували, квитанцій по прибутковим касовим ордерам не надавали, товар не
поставляли.

Відповідно до підпункту 7.4.1 Закону України „Про податок на додану
вартість” N168/97-ВР від 3 квітня 1997 року (зі змінами, далі Закон України
N168/97-ВР) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1
статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпункт 7.4.5 того ж Закону
передбачає, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними.

Право на підписання податкової накладної відповідно до підпункту 7.2.1
Закону України N168/97-ВР та пункту 18 Порядку заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №165 від 30
травня 1997 року (з змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23
червня 1997 року за №2332037, надано уповноваженої платником податку  особи.

Апеляційний господарський суд вважає правомірними висновки суду першої
інстанції про те, що податкові накладні від імені приватних підприємств
"Мостбудкомплект" і "Промтехсервіс" підписані не
встановленою та не уповноваженою цими підприємствами особою, а тому у позивача
відсутні належним чином складені податкові накладні для віднесення до
податкового кредиту сум податків по операціям з вказаними підприємствами.

Однак апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої
інстанції про достатність та належність документів від приватного підприємства
"Кладезь" для формування позивачем податкового кредиту не
відповідають обставинам справи.

Як вказано вище і підтверджено доказами, що надані суду першої
інстанції, приватне підприємство "Кладезь" з 2000 року податкові
декларації не надає, за юридичною адресою не знаходиться.

Суду апеляційної інстанції відповідач надав додаткові докази, з яких
вбачається, що єдиним засновником підприємства вказана ОСОБА_4, яка була
державним службовцем та отримувала доходи лише від цієї  служби (а.с. 11, 19-22, 58-60 т.2), а тому в
силу закону не могла бути засновником.

Повноваження ОСОБА_5, яка від імені приватного підприємства
"Кладезь" підписувала податкові накладні (а.с. 81-82 т.1) не
підтверджені, особа, яка підписувала квитанції по прибутковим касовим ордерам
цього підприємства не встановлена  (а.с.
83 т.1).

Приймаючи  до уваги ці обставини,
а також те, що позивач не підтвердив транспортування, зберігання та продаж чи
використування придбаного товару у своїй господарській  діяльності, апеляційний господарський суд
вважає, що позивач використував податкові накладні, які підписані не
уповноваженою особою, а тому не мав права відносити до податкового кредиту суми
податку по операціям з приватним підприємством "Кладезь".

Про порядок
проведення перевірки

31 січня 2006 року була проведена планова перевірка позивача (а.с. 50-70
т.1).

18 квітня 2006 року відповідач запропонував позивачу надати документи по
взаємовідношенням з приватним підприємством "Кладень", позивач
отримав цей лист 29 квітня 2006 року
(а.с. 32 т.1).

17 травня 2006 року керівником відповідач прийнятий наказ №234 про
здійснення позапланової перевірки позивача через отримання за наслідками
перевірок контрагентів позивача відомостей. Наказ отриманий позивачем 7 червня
2006 року  (а.с. 28, 29, 44-47 т.1).

1 червня 2006 року надано
направлення на перевірку з 12 до 16 червня 2006 року (а.с. 30 т.1).

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 11-1 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" (в редакції Закону України N
3813-XII  від 24 грудня 1993 року, з
змінами) позапланова виїзна перевірка
проводиться якщо за наслідками перевірок інших платників податків
виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України
про оподаткування, якщо платник податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, у  податкового органу були обставини, з якими
закон пов'язує право та обов'язок податкового органу здійснити позапланову
перевірку. Порядок проведення позапланової перевірки дотриманий.

Статей 11-1 вказаного Закону також передбачено, що позапланова виїзна
перевірка  здійснюється на підставі
виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового
органу, яке оформляється наказом, який був у відповідача.

Таким чином, проведена відповідачем перевірка є законною.

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про
те, що апеляційна скарга обґрунтована і підлягає задоволенню,  місцевим господарським судом постанова прийнята
при правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, при
повному  з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, однак викладені висновки не відповідають обставинам
справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись статтями  24, 195, 198,
205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  Державної податкової  інспекції
у місті Алушті Автономної Республіки Крим задовольнити.

Постанову Господарського суду Автономної
Республіки Крим  від 8 травня 2007 року у
справі № 2-22/1051-2007А скасувати.

У позові відмовити.

Постанова набирає законну силу з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О.Г. Градова

Судді                                                                                К.В.
Волков

О.В. Дугаренко