ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 14/665

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Волковицької Н.О. –головуючого
Гоголь Т.Г.,
Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача
Заїкіна Л.А. дов. від 18.12.2006 року

відповідача
Білан Р.О. дов. від 15.01.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД"

на рішення
від 26.02.2007 року господарського суду міста Києва

у справі
№ 14/665

господарського суду
міста Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком"

про
стягнення 1186,38 грн.

за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД"

про
стягнення 1722,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком" про стягнення 1186,38грн. за договором про надання послуг телефонного зв'язку для юридичних осіб №1360-ют від 17.03.2005 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2007 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД". Зустрічний позов заявлено про стягнення штрафу в сумі 1421,02 грн. передбаченого пунктом 5.4 Договору, пені в сумі 152,85 грн., збитків від інфляції в сумі 98,05 грн. та 3 % річних в сумі 51,04 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.02.2007 року в первісному позові відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволений частково. Стягнуто з ТОВ "Компанія Степ ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком" штрафу у сумі 1421,02грн. та відповідні судові витрати. В решті зустрічного позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення від 26.02.2007 року господарського суду міста Києва, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД" повністю і відмовити у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком" частково.

Свої доводи скаржник обґрунтовує тим, що ТОВ "Юніверсал Телеком" не дотримавшись встановленої Цивільним кодексом України форми розірвання договору, зупинило надання скаржнику послуг телефонного зв'язку.

Заслухавши суддю –доповідача та присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи спір виник у зв'язку з розірванням договору та розрахунками за ним.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 17.03.2005 року сторони уклали договір про надання послуг телефонного зв'язку для юридичних осіб, предметом якого є надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Телеком" Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД" послуг телефонного зв'язку.

Пунктами 1.2, 2.1.1 сторони передбачили, що оператор надає Абонентові 1 абонентський номер (дві лінії, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 132.

З 01.04.2005 року Оператор надав Абоненту у користування лінії, передбачені умовами Договору (акт здачі - прийомки виконаних від 01.04.2005 року).

01.11.2005 року Абонент звернувся до Оператора з листом в якому просив припинити обслуговування двох телефонних ліній з одним номером за адресою Червоноармійська, 132 та Інтернет з'єднання (логін сЮ23222, ІР адрес 193.108.49.39).

Судом встановлено, що з 02.11.2005 року Оператор відключив спірні лінії на підставі листа Абонента від 01.11.2005 року.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд дійшов висновку, що дію договору припинено саме з ініціативи Абонента, що згідно з пунктом 5.4 договору тягне застосування до нього відповідальності у вигляді штрафу із розрахунку 7, 83 грн. за кожний день, що залишився до закінчення строку, встановленого пунктом 5.3 договору.

З огляду на підстави відмови у задоволенні первісного позову, зустрічний позов в частині стягнення штрафу задовольнив. При цьому, судом враховано, що сума штрафу розрахована з урахуванням залишку по рахунку відповідача у сумі 1052,38грн.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду оскільки відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом. Рішення суду може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, у відповідності зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України наявні  докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з рішення місцевого господарського суду, суд не дослідив ні договір, на підставі якого пред’явлено позов, ні розрахунки сторін на підставі первинних документів, а обмежився лише розрахунками позивачів за первісним та зустрічними позовами.

Так, поза увагою суду залишилися вимоги пункту 5.3 договору, якими передбачено, що протягом 365 календарних днів, починаючи з підключення ліній, договір може бути припинено достроково лише за взаємною згодою сторін. Одностороннє дострокове припинення договору допускається лише на умовах пунктів 5.4, 5.5 та 5.6 договору, а також у випадку, невиконання однією з сторін договору прийнятих на себе договірних зобов'язань – шляхом письмового попередження такої сторони за 90 днів до припинення. У випадках тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг з ініціативи оператора з підстав, обумовлених договором, або за заявою абонента в період строку, встановленого цим пунктом, цей період продовжується на строк, протягом якого надання послуг було призупинено.

Отже, при вирішенні спору суду необхідно було визначити строки та підстави припинення договору.

Крім того, відповідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, однією із обставин є розрахунок позовних вимог, аналіз якому, у даному випадку, як за основним так і за зустрічним позовом залишилися поза увагою суду.

Згідно зі статтею 84 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення. В порушення вимог вищезазначеної норми Господарського процесуального кодексу України господарський суд не встановив обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору та не надав оцінки всім доказам у справі, тобто фактично спір не розглянув по суті.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року "Про судове рішення" мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді справи та прийнятті судового рішення не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2007 року у справі №14/665 господарського суду міста Києва скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Степ ЛТД" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Н.Волковицька

С у д д і          Т. Гоголь

Л. Рогач