ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.                                                            Справа № 52/237-07

вх. № 6542/4-52

Суддя господарського суду Білоусова Я.О.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Шкодін Я.В. за дорученням №5/2/30 від 19.04.2007 року;  відповідача - Кравченко Я.М. за дорученням №1265 від 17.06.2005 року;

розглянувши справу за позовом Об'єднання спільних підприємств " Обласне об'єднання ринків" м. Харків;

до  ТОВ "Надія", м. Чугуїв

про стягнення 26242,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 26242,00 грн. заборгованості, з яких 20680,00 грн. - основна сума заборгованості по орендній платі, 1550,00 грн. - пеня, 3000,00 грн. - штрафні санкції, 240,00 грн. - 3 % річних, що утворилася на підставі договору оренди № 1 від 01.02.2005 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Надав додаткові документи для залучення до матеріалів справи (вх. №17114).

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог заявленого позову заперечує з підстав наведених у відзиві (вх. 317107). Вважає, що з вини позивача він був позбавлений можливості займатися  господарською діяльністю.

У судовому засіданні була оголошена перерва з 09.08.2007 року по 14.08.2007 року для виготовлення повного тексту рішення по справі.

Суд вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи в їх сукупності встановив.

01.02.2005 року, між підприємством Харківської облспоживспілки „Обласне об”єднання ринків” (орендодавець) та ТОВ „Надія” (орендар) був підписаний договір оренди №1 (далі по тексту Договір), нежитлової будівлі розташованої за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Жаданівського ,5, що оформлюється актом приймання-передачі будівлі. Строк оренди встановлений з 01.02.2005 року по 30.01.2006 року (пункт 1.4.). Згідно пункту 3.2. Договору, орендар зобов”язаний своєчасно вносити орендну плату. Відповідно до пункту 4.1. Договору, орендна плата вносить щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця у сумі 2500грн., у тому числі НДС 20% на поточний рахунок орендодавця. Пунктом 4.4. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного внесення орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 20% за кожний день прострочки від суми недоїмки, а за невиконання інших зобов”язань, передбачених цим договором, винна сторона сплачує штраф у розмірі 10% суми річної орендної плати (пункт 5.4.). При затримці повернення з вини орендаря орендованого приміщення після припинення дії цього договору орендар проводить оплату згідно Договору до дня фактичної передачі об”єкта оренди по акту приймання-передачі. Актом приймання-передачі від 01.02.2005 року приміщення було передане від орендодавця орендарю.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.08.2006 року по справі №44/180-06, за позовом Об”єднання спільних підприємств „Обласне об”єднання ринків” до ТОВ „Надія”, відповідач був виселений з нежитлової будівлі розташованої за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Жаданівського ,5 та зобов”язаний передати її позивачу згідно акту приймання-передачі. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2007 року рішення господарського суду від 30.08.2006 року залишеного без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2007 року, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2007 року та рішення господарського суду від 30.08.2006 року залишено без змін.

Суд розглянув вимоги заявленого позову та вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду від 30.08.2006 року  в межах справи №44/180-06 було встановлено факт припинення дії договору оренди  №1 від 01.02.2005 року, укладеного між підприємством Харківської облспоживспілки „Обласне об”єднання ринків” та ТОВ „Надія”, після 30.01.2006 року, та неправомірність знаходження відповідача в орендованих приміщеннях  після цієї дати.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до пункту 4.4. договору оренди, при затримці повернення з вини орендаря орендованого приміщення після припинення дії цього договору орендар проводить оплату згідно Договору до дня фактичної передачі об”єкта оренди по акту приймання-передачі.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з того приводу, що він був позбавлений можливості займатися підприємницькою діяльністю в зв”язку з відсутністю Дозволу на розміщення об”єкту торгівлі та був позбавлений можливості використовувати майно за цільовим призначенням з 01.02.2006 року, з огляду на те, що в зв’язку з припиненням договору оренди він був зобов”язаний звільнити орендоване приміщення, а не звертатися за отриманням дозволу на торгівлю.

Відповідно до статті 526 Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Кодексу передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те, що відповідачем приміщення за заявлений період звільнено не було, суд вважає вимоги заявленого позову в частині стягнення заборгованості по орендній платі за період з серпня 2006 року по 13 квітня 2007 року, у розмірі 20680грн. законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов”язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня коли зобов”язання мало бути виконано.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного внесення орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 20% за кожний день прострочки від суми недоїмки, а за невиконання інших зобов”язань, передбачених цим договором, винна сторона сплачує штраф у розмірі 10% суми річної орендної плати (пункт 5.4.).

Зважаючи на те, що при поданні позову позивачем був здійснений розрахунок пені за період з 05.08.2006 року по 18.04.2007 року, без урахування положень  частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, суд ухвалою від 14.06.2007 року зобов”язав позивача надати розрахунок пені з урахуванням цих положень. Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за період з 05.08.2006 року по 05.02.2007 року склала 837грн.

З огляду на порушення відповідачем своїх обов”язків щодо своєчасного внесення орендної плати суд вважає вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 837грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині стягнення пені у розмірі 713грн. суд вважає за необхідне відмовити з огляду на те, що розрахунок пені був зроблений відповідачем без урахування положень статті 232 Господарського кодексу України.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3000грн. штрафу, на підставі пункту 5.4. Договору, у відповідності до вимог якого за невиконання інших зобов”язань, передбачених цим договором, винна сторона сплачує штраф у розмірі 10% суми річної орендної плати. Зважаючи на те, що за несвоєчасне внесення орендної плати договором передбачена окрема відповідальність у вигляді пені, а пунктом 5.4. договору передбачено стягнення штрафу за невиконання інших обов”язків передбачених договором, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в стягненні штрафу у розмірі 3000грн., оскільки за несвоєчасну сплату орендної плати передбачена відповідальність у вигляді пені, а інших підстав нарахування штрафу з посиланням на цей пункт договору позивачем у позові обґрунтовано не було.

Частиною 2 статті 625 Цивільного  кодексу України  передбачена відповідальність за порушення грошового зобов"язання у вигляді стягнення трьох процентів річних від простроченої суми. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором  позовні вимоги в частині стягнення тьох процентів річних у сумі 240грн. відповідають  діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, тому позовні вимоги в сумі 772грн. інфляційних обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,  статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Надія” (63503, Харківська область, м. Чугуїв, бульвар Комарова,10-а, р/рахунок 0000 ХФ АКІБ „УкрСіббанк” ХРУ, МФО 351641, код 22679311) на користь підприємства „Обласне об”єднання ринків” Харківської облспоживспілки (61125, м. Харків, вул. Нетеч енська набережна, 14, р/рахунок 0670 в ХОФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 351016, код 01563432) 20680грн. заборгованості, 837грн. пені, 772грн. інфляційних, 240грн. три відсотки річних, 225,29грн. державного мита, 101,30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                            Білоусова Я.О.

справа №52/237-07