ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 р.
№ 5/218-06-5584

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

на  постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 року

у справі за позовом
ТОВ "Мікрон ІН"

до

третя особа
ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"
ТОВ "Рубіж-М"

про
та за зустрічним позовом

до
про
визнання відсутності зобов’язань
ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"
ТОВ "Мікрон ІН"; ТОВ "Рубіж-М"
визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

у червні 2006 року, ТОВ "Мікрон ІН" звернулося до господарського суду з позовом про визнання його зобов’язання перед ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"  щодо погашення  328 407,13 грн. заборгованості, яка виникла у зв’язку з перевищенням ним договірних величин споживання електроенергії,  виконаним, посилаючись на договір про перевід боргу №1 від 27.08.2004 року, згідно якого ТОВ "Рубіж-М" зобов’язалося виконати обов’язок ТОВ "Мікрон ІН" по погашенню зазначеного боргу.

Крім того, позивач просив зобов’язати відповідача відкликати наказ №4-5/53-04-1264 виданий 21.07.2004 року господарським судом Одеської області, про стягнення з нього на користь ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" боргу у сумі 330 113,40 грн.

У липні 2006 року ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" подало до господарського суду зустрічний позов про визнання недійсним договору про перевід боргу №1 від 27.08.2004 року, укладеного ТОВ "Мікрон ІН" з ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" та  ТОВ "Рубіж-М", мотивувавши свою вимогу тим, що спірний договір уступки права вимоги укладений після видачі наказу на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2004 року у справі №4-5/53-04-1264 про стягнення з ТОВ "Мікрон ІН"  на користь ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"  328 297,20 грн. боргу за перевищенням договірних величин споживання електроенергії наданої на умовах договору №118 від 02.04.1999 року, а отже - на стадії виконання цього судового рішення, що є порушенням норм ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження" щодо заміни сторони у виконавчому провадженні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.08.2006 року первісний позов задоволено частково. Визнано грошові зобов’язання ТОВ "Мікрон ІН" перед ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"  щодо погашення боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії у розмірі 328 407,13 грн. виконаними. В решті позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" про визнання недійсним договору про перевід боргу №1 від 27.08.2004 року відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 року, апеляційна скарга ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.02.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", у якій воно посилається на неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права, порушення процесуальних норм і просить рішення господарського суду першої інстанції, постанову апеляційного господарського суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити, визнавши недійсним договір про перевід боргу №1 від 27.08.2004 року з моменту його укладення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, що постановлені у справі судові рішення не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, спір між ТОВ "Мікрон ІН" та ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" розглянуто Одеським апеляційним господарським судом і постановою цього ж суду від 10.08.2004 року у справі №4-553-04-1264 задоволено позовні вимоги ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" про стягнення з ТОВ "Мікрон ІН" 328 297,20 грн. боргу за перевищення останнім договірних величин споживання електроенергії та видано виконавчий документ, за яким ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" набуло права стягувача.

27.08.2004 року, між  ТОВ "Мікрон ІН" (боржник), ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (кредитор) та ТОВ "Рубіж-М" (новий боржник), було укладено договір №1 про перевід боргу, за умовами якого ТОВ "Мікрон ІН" (за згодою ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго") передає борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії за грудень 2003 року на загальну суму 328 407,13 грн., а новий боржник зобов’язується погасити зазначений борг по зобов’язаннях, передбачених договором про користування електричною енергією №118 від 02.04.1999 року, укладеним між кредитором та боржником. В свою чергу, кредитор за цим договором одержує право вимагати від нового боржника сплату цього боргу.

Зазначений договір про перевід боргу є предметом спору у даній справі з підстав його невідповідності закону із-за неможливості заміни боржника і переведення на іншу особу боргу, стягнення якого за рішенням суду перебуває в процесі виконавчого провадження.

Згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2004 року у справі №4-553-04-1264 (ТОВ "Мікрон ІН" набуло процесуального статусу сторони) ,а після видачі наказу на її виконання, ВАТ Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" набуло статусу стягувача, а ТОВ "Мікрон ІН"  –статусу боржника.

Відповідно до ст.115 ГПК України  рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". Стаття 25 Господарського процесуального кодексу України допускає заміну сторони у разі її вибуття у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні, але виключно з тієї підстави, коли це сталося внаслідок реорганізації підприємства чи організації. З правилами цієї статті кореспондують положення частини 4 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у разі вибуття однієї   з   сторін   державний   виконавець з власної ініціативи, або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду заявою про заміну сторони її правонаступником.

Неврахування зазначених положень, щодо порядку заміни сторони у виконавчому провадженні, не дає підстав вважати постановлені у справі судові рішення законними та обґрунтованими, а тому вони не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно перевірити обставини справи, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 14.08.2006 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                          М.І. Остапенко

Судді                                                                                     Є.М. Борденюк

В.М. Харченко