ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" травня 2007 р.                                                                   Справа № А4/181-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Богуславський кар’єр”

до
Державної податкової інспекції у Богуславському районі Київської області

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Величко П.І. –голова правління

від відповідача
Гончаров М.О. –дов від 10.11.2006р. № 8036

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 29.05.2007р. об 11 год.20 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 11.06.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

Відкритим акціонерним товариством „Богуславський кар’єр” заявлений позов про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення ДПІ у Богуславському районі (надалі відповідач)  від 27.03.2007р. № 0, яким позивачеві визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість загалом на суму 119338,94  грн. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 6.1, 6.2  статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” з огляду на те, що позивач правомірно застосовував „О” ставку ПДВ по експортним операціям з продажу товарів за кордон. При цьому, позивач наголошує на тому, що за умовами зовнішньоекономічних контрактів ВАТ „Богуславський кар’єр” є експортером і власником продукції, у вантажно митних деклараціях у графі 9 зазначено - ВАТ „Богуславський кар’єр”.

У відзиві на позовну заяву, наданому відповідачем, ДПІ у Богуславському районі просить залишити позовну заяву без задоволення з тих підстав, що відповідно до вимог підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” позивач не може вважатись експортером та мати право на застосування „О” ставки ПДВ, оскільки фактичне вивезення товару згідно наданих на перевірку  вантажно-митних декларацій відбулось не ВАТ „Богуславський кар’єр”, а третьою особою, оскільки в графі 9 позивач зазначений як особа, відповідальна за фінансове врегулювання, а в графі 2 ВМД зазначено відправникекспортер –ВАТ „Ніжинський жирокомбінат”.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Внаслідок проведеної виїзної позапланової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ „Богуславський кар’єр” за період з 1.07.2005р. по 30.06.2006р. працівниками податкової служби було виявлено порушення підприємством підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за 2006р. загалом на суму 79559 грн., в т.ч. за березень 2006р. на суму 11869,79 грн., за травень 2006р. на суму 32857,83 грн., за червень 2006р. на суму 34831,67 грн., про що працівниками ДПІ у Богуславському районі складено відповідний акт від 21.03.2007р. № 23232200292497.

На підставі цього акта начальником ДПІ у Богуславському районі 27.03.2007р. було винесено податкове повідомлення - рішення № 0, яким ВАТ „Богуславський кар’єр” визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість загалом на суму 119338,94  грн., з яких 79559,29 грн. складає сума основного платежу з податку на додану вартість, а 39779,65 грн. –фінансові санкції з цього податку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акта перевірки та було встановлено під час судового розгляду, підставою для нарахування позивачеві податкового зобов’язання з податку на додану вартість податкова служба визначила порушення з боку ВАТ „Богуславський кар’єр” вимог підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”, яким передбачено, що  при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як було встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи  11.11.2005 року між ВАТ „Богуславський кар’єр” та ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»було укладено Договір купівлі-продажу № 151, згідно з яким позивач придбав у ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»насіння соняшнику в кількості 370,37 тон на суму 400 000,00 грн. /накладна № 56 від 28.11.2005 року, платіжне доручення № 495 від 11.11.2005 року. 27.11.2005 року між ВАТ „Богуславський кар’єр” та  ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»було укладено Договір на переробку давальницької сировини № 151, згідно з яким ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»зобов'язувався переробити насіння соняшнику в кількості 370, 37 тон. Загальна вартість переробки даного насіння становила 64 841,75 грн.

28.11.2005  року було складено Акт приймання-передачі насіння    соняшнику на умовах   давальницької   переробки   та   передано   позивачем   на   ВАТ   «Ніжинський жиркомбінат»дане насіння соняшнику. 31.01.2006  року та 27.02.2006 року ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»було складено Акт № 1  та № 3 переробки давальницької сировини, згідно з якими було передано позивачу олію соняшникову в кількості 148 710 тон та макуху соняшникову   в кількості 149 430 тон. За дану переробку позивачем було перераховано кошти на ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»в розмірі 64 814, 75 грн. /рахунки-фактури № 32 від 27.01.2006 року, № 8 від 13.02.2006 року, платіжне доручення № 319 від 20.06.2006 року/.

27.02.2006 року між ВАТ „Богуславський кар’єр” та  ЗАТ «Імплекс»м. Кануас, Литва, було укладено Контракт № 15 від 27.02.2006 року на поставку макухи соняшникової в кількості 165 т. Позивачем в подальшому, 01.03.2006 року  було укладено з ТзОВ «Салті-Брок-2000» Договір Доручення № 47 про надання послуг по декларуванню товарів, згідно з яким ТзОВ «Салті-Брок-2000»(Повірений) приймав на себе зобов'язання , згідно митного Кодексу України, за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Довірителя, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформлення у митниці.

02.03.2006 року між ВАТ „Богуславський кар’єр” та  ВАТ «Ніжинський комбінат»було укладено Договір Доручення, згідно з яким ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»(Повірений) брав на себе зобов’язання організацію завантаження в вагони-зерновози товару - макухи соняшникової, а також організацію митного оформлення товару. В зв’язку з недостачею від давальницької переробки макухи соняшникової та  з метою повного виконання контракту № 15, від 14.03.2006 року, між позивачем та ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»було укладено Договір купівлі-продажу № 18/03, згідно з яким позивач придбав у ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»макуху соняшникову в кількості 11,560 т. на загальну суму 4647,12 грн. /накладна № 281 від 14.03.2006 року, рахунок фактури № 281 від 14.03.2006 року, платіжне доручення № 157 від 26.03.2006 року.

14.03.2006 року позивачем на ЗАТ «Імплекс» було виставлено рахунок фактури № 1 на загальну суму 11 752,27 доларів США, а  15.03.2006 року відбулося відвантаження і відправлення згаданого товару залізничним транспортом та оформлено митні декларації № 102080000/6/050133, № 102080000/6/050134, згідно з якими відправником товару зазначено ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»(графа 2), а  - ВАТ «Богуславський кар'єр»- особа, відповідальна за фінансове врегулювання (графа 9).

20.04.2006 року між позивачем та  ЗАТ «Тикрас Келяс», Литва, було укладено Контракт № 26/4 на поставку олії соняшникової в кількості 120 т. 22.05.2006 року між позивачем і ВАТ «Ніжинський комбінат»було укладено Додаткову угоду №1 до Договір Доручення від 02.03.2006 року, згідно з якою ВАТ «Ніжинський жиркомбінат» (Повірений) брав на себе зобов’язання організувати завантаження та транспортування залізничним та автомобільним транспортом олії соняшникової, а також організувати митне оформлення товару.

23.05.2006 року позивачем на ЗАТ «Тикрас Келяс»було виставлено рахунок фактури № 3 на загальну суму 32 532,5 доларів США. 24.05.2006 року відбулося відвантаження і відправлення згаданого товару залізничним транспортом та оформлено митну декларацію № 102080000/6/050333, згідно з якою відправником товару визначено ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»(графа 2), а  - ВАТ «Богуславський кар'єр»- особа, відповідальна за фінансове врегулювання (графа 9).

22.05.2006 року між ВАТ „Богуславський кар’єр” та ІПТВУП «ТД Агропродукт», м. Мінськ, Білорусь, укладено Контракт № 34/5 на поставку олії соняшникової в кількості 60 т.

05.05.2006 року позивачем на ІПТВУП «ТД Агропродукт»було виставлено рахунок фактури № 4 на загальну суму 34 486,8 доларів США. І відповідно 05.06.2006 року відбулося відвантаження і відправлення вище зазначеного товару залізничним транспортом та оформлено митну декларацію № 102080000/6/050366, згідно з якою відправником товару зазначено ВАТ «Ніжинський жиркомбінат» (графа 2), а  - ВАТ «Богуславський кар'єр»- особа, відповідальна за фінансове врегулювання (графа 9).

3.06.2006 року позивач отримав кошти за олію соняшникову від ІПТВУП «ТД Агропродукт» в розмірі 34 486,80 дол. США. /меморіальний ордер № 5 від 3.06.2006 року, Довідка видана АБ «КиївськаРусь»№ 01-06/294 від 03.08.2006 року/.

Позивач за надані послуги сплатив ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»кошти в розмірі 26 832,30 грн. /платіжне доручення № 362 від 13.07.2006 року.

Відповідно до вимог абз 12 підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”,  товари вважаються експортованими платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою митною вантажною декларацією.

Доводи ДПІ про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на тому, що фактичне вивезення товару згідно наданих до перевірки ВМД відбулося не платником, а третьою особою і підстав для застосування нульової ставки ПДВ, згідно пп. 6.2.1 п.6.2 статті  6 Закону України "Про ПДВ" ВАТ "Богуславський кар'єр" немає. При цьому,  податкова служба наголошує на тому, що у  представлених до перевірки ВМД, а саме:

-   від 15.03.2006 року №102080000/6/050133,

-   від 15.03.2006 року №102080000/6/050134,

-   від 24.05.2006 року №102080000/6/050333,

-   від 05.06.2006 року №102080000/6/050366,

відправником товару (експортером), який зазначається в графі 2 являється ВАТ "Ніжинський жиркомбінат".

Як встановлено під час судового розгляду, між Відкритим акціонерним товариством „Богуславський кар’єр”  і нерезидентами (ЗАТ «Імплекс»м. Кануас, Литва,  ЗАТ «Тикрас Келяс», Литва, ІПТВУП «ТД Агропродукт»м. Мінськ, Білорусь) які купували продукцію у позивача, були укладені зовнішньоекономічні контракти, згідно умов яких продавцем товару, на умовах  поставки DAF кордон УкраїниБілорусь виступає саме ВАТ „Богуславський кар’єр”. Згідно цих контрактів позивач продав товар і цей товар був вивезений за межі митної території України.

Законом України "Про податок на додану вартість" визначені платники податку на додану вартість, об'єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, а тому порядок оподаткування податком на додану вартість експортних операцій регулюється Законом України "Про податок на додану вартість".

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" операції з продажу товарів, що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України, оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже, для застосування нульової ставки ПДВ по експортним операціям передбачено саме наявність факту вивозу (експортування) платником податку товарів за межі митної території України.

Згідно частини 3 підпункту 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою митною вантажною декларацією.

Відповідно до пункту 8 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №574 від 09.07.1997р. вантажна митна декларація вважається оформленою у разі наявності на всіх її аркушах особистої номерної печатки посадової особи митниці, яка здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.

Залучені до матеріалів справи товариством вантажно-митні декларації -   від 15.03.2006 року №102080000/6/050133, від 15.03.2006 року №102080000/6/050134, від 24.05.2006 року №102080000/6/050333, від 05.06.2006 року №102080000/6/050366 оформлені відповідно до Положення “Про вантажну митну декларацію”, затвердженого Постановою КМУ від 09.06.1997р. № 574, на кожному аркуші є особиста номерна печатка інспектора митниці, що здійснив митне оформлення товару, напрямок переміщення предметів (експорт), найменування митного органу, в зоні якого розташовано пункт пропуску на митному кордоні. Отже, факт, що товар перетнув митний кордон України підтверджений матеріалами справи і інспекцією не оспорюється.

Отже, судом встановлений факт вивозу товарів позивачем, які продані по відповідним контрактам, за межі митної території України. Цей факт підтверджується долученими до справи п'ятими основними аркушами вантажних митних декларацій, на яких є відтиск особистої номерної печатки посадової особи митниці, яка здійснила митне оформлення товару  Крім того, в матеріалах справи наявна довідка Чернігівської митниця, яка здійснювала митне оформлення вантажів за ВМД від 15.03.2006 року №102080000/6/050133, від 15.03.2006 року №102080000/6/050134, від 24.05.2006 року №102080000/6/050333, від 05.06.2006 року №102080000/6/050366, яка підтверджує, що згідно контрактів № 15 від 27.02.2006р., № 264 від 20.04.2006р., № 345 від 22.05.2006р. та № 396 від 21.06.2006р. відправником є ВАТ „Ніжинський жирокомбінат”, а стороною зовнішньоекономічного контракту та експортером є ВАТ „Богуславський кар’єр”.

За наведених обставин, неправомірними є висновки податкового органу про те, що позивач не може вважатись експортером та мати право на застосування „О”, оскільки факт експорту ВАТ „Богуславський кар’єр” товару за межі митної території України згідно укладених позивачем зовнішньоекономічних контрактів, де продавцем експортованого товару виступає саме ВАТ „Богуславський кар’єр”, і відповідно до операції з вивезення (експортування) товарів позивачем застосовується нульова ставка ПДВ, яка встановлена п.п. 6.2.1. п. 6.2. статті  6 Закону України “Про податок на додану вартість”

З огляду на викладене, господарський суд визнає правомірними та задовольняє позовні вимоги ВАТ „Богуславський кар’єр”  визнання недійсним податкового повідомлення –рішення ДПІ у Богуславському районі від 27.03.2007р. № 0, яким позивачеві визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість загалом на суму 119338,94  грн.

Судові витрати (3,40 грн. судового збору) розподіляються відповідно до вимог ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України..

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення ДПІ у Богуславському районі від 27.03.2007р. № 0.

2. Стягнути з державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Богуславський кар’єр” (09700, Київська обл., м. Богуслав, вул. Корсунська, 181, код 00292497)   3,40 грн. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 11.06.2007р.