ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"04" жовтня 2007 р.                                        Справа № 17/70

м. Чернігів                                                                                        «04 »жовтня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: не з`явився;

Представника  відповідача: Лямін С.Б. –директор, наказ №28-к від 23.11.99р.

матеріали справи №17/70

За ПОЗОВОМ: Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області

14017, м. Чернігів, вул. Комінтерну, 14

До ВІДПОВІДАЧА: Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих

14013, м. Чернігів, вул. Мендєлєєва, 5

Про стягнення 101490,56 грн.

СУТЬ СПОРУ :

Відділенням Фонду соцзахисту інвалідів у Чернігівській області пред`явлено позов до Чернігівського УВП УТОС про стягнення 100000 грн. основного боргу та 1490,56 грн. пені  за Договором про надання безвідсоткової цільової позики від 22 грудня 2003 року №2 шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що основна сума боргу в розмірі 100000грн. підлягає списанню на підставі  Закону України від 5 квітня 2007 року N899-V, Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №474 від 13.09.07р. та Наказу Фонду соціального захисту інвалідів №92 від 19.09.07р., а 1490,56 грн. пені Відповідачем сплачено самостійно.

Заслухавши представників сторін  та дослідивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

Згідно ст.10 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” № 875-ХІІ від 21.03.1991 р. (далі –Закон №875):

«Фінансування заходів щодо соціальної захищеності інвалідів і дітей-інвалідів здійснюється Фондом соціального захисту інвалідів,  а також органами місцевого  самоврядування  за місцевими програмами   соціального   захисту  окремих  категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів»

Відповідно до абз.3 ч.6 ст.20 Закону №875

“Суми адміністративно-господарських санкцій і пені, що надійшли до державного бюджету, використовуються Фондом соціального захисту інвалідів на надання підприємствам, установам, організаціям, у тому числі підприємствам, організаціям громадських організацій інвалідів, фізичним особам, які використовують найману працю, цільової позики (на поворотній основі з терміном повернення до трьох років) на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у межах коштів, передбачених на зазначені потреби у відповідному році.”

З урахуванням викладеного, 22 грудня 2003 року між відділенням Фонду соціального захисту інвалідів в Чернігівській області та Чернігівським учбово-виробничим підприємством Українського товариства сліпих був укладений Договір №2 про надання безвідсоткової цільової позики в розмірі 100000 грн.

За умовами зазначеного договору Позивач зобов'язався надати Відповідачу позику в сумі 100000,00 грн. терміном на 36 місяців до 22 грудня 2006 року, за умови, що вона буде використана на створення нових 6 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач зобов'язався здійснити закупівлю обладнання для створення робочих місць для інвалідів на тендерній основі, працевлаштувати інвалідів згідно графіку створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та повернути позику у передбачуваний договором термін. Термін дії договору закінчився 22 грудня 2006 року.

Факт перерахування коштів Позивачем Відповідачу підтверджується платіжним дорученням №598 від 24.12.03р. на суму 100 тис. грн.

Згідно п.3.5 Договору №2 гарантією даного договору є застава майна.

В забезпечення належного виконання відповідачем зобов’язань по вищезазначеного договору між сторонами укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 24.12.03р. та зареєстрованим в реєстрі за №4510.

Відповідач у термін передбачений Адміністративним договором суму позики не повернув, що і стало підставою для звернення Позивача з позовом про стягнення боргу за вищевказаним договором позики.

В п.2.1.  Договору №2 передбачено,  що  у  разі  несвоєчасного повернення позики, згідно затвердженого графіку, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі п'яти відсотків від суми позики, але не більше двох облікових ставок Національного банку, за кожний день просрочки.

З урахуванням викладеного, Позивачем нараховано Відповідачу пеню в розмірі 1490,56грн.

Законом України від 5 квітня 2007 року N899-V, який набрав чинності з 30.05.07р., внесено зміни  до статті 65 Закону України "Про  Державний  бюджет України на 2007 рік", а саме, зазначену статтю доповнено частиною другою такого змісту:

«Надати право Кабінету Міністрів України здійснювати списання цільових позик, наданих відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів підприємствам громадських організацій інвалідів, термін повернення яких закінчився до 1 січня 2007 року, в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.»

На виконання даного Закону, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №474 від 13.09.07р. наказано директору Фонду соціального захисту інвалідів забезпечити списання відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів цільових позик, термін повернення яких закінчився до 01.01.07р., зокрема і Чернігівському УВП УТОС в розмірі 100000 грн.

На виконання даного Наказу, Фондом соціального захисту інвалідів видано Наказ №92 від 19.09.07р., яким керівникам регіональних відділень Фонду соціального захисту інвалідів наказано забезпечити списання цільових позик, термін повернення яких закінчився до 01.01.07р., зокрема і Чернігівському УВП УТОС в розмірі 100000 грн.

Крім того, в судовому засідання 04.10.07р. представником Відповідача надане платіжне доручення №464 від 02.10.07р. про сплату 1490,56 грн. пені.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для стягнення з Чернігівського УВП УТОС 100000 грн. основного боргу та 1490,56 грн. пені  за вищевказаним договором позики шляхом звернення стягнення на заставне майно, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. У позові відмовити повністю.

2. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                          І.В. Кушнір