ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.
Справа № 19/4-891/1

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді                     Ліпчанської Н.В.

Суддів                                     Андрєєвої Е.І.

Мацюри П.Ф.

При секретарі                    Юзьковій І.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився, про час та дату слухання апеляційної скарги повідомлений належним чином.

від відповідачів - не з'явились, про дату та час слухання апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Південбудтранс”

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.03.2007р.

№ 19/4-891/1

за позовом закритого акціонерного товариства „Південбудтранс”

до 1)    Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради

2) Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнськ”

про визнання права власності

В С Т А Н О В И Л А:

12.03.2007р. закрите акціонерне товариство „Південбудтранс” (далі –ЗАТ „Південбудтранс”) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради (далі –Виконкому Южноукраїнської міської ради)  та КП „Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнськ” про визнання права власності на майновий комплекс, який складається з службово-побутової будівлі, виробничої будівлі та будівлі автозаправної станції, що знаходиться в Миколаївській області у м. Южноукраїнську, Проммайданчик, 4, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі не визнають за ним права власності на вказане нерухоме майно у зв’язку з розходженням визначення права власності  у реєстрі прав власності на нерухоме майно, яке за даними КП „Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнськ” зареєстроване за ЗАТ „Південбудтранс” , тоді як позивач ЗАТ „Південбудтранс” має код ЄДРПОУ за №31476354.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.03.2007р. (суддя Дубова Т.М.) позовна заява і додані до неї документи на підставі п.п.3,4 ст.63 ГПК України були повернуті ЗАТ „Південбудтранс”.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ЗАТ „Південбудтранс” в апеляційній скарзі просить її скасувати, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права, оскільки у даному спорі позов про визнання права власності не має майнового характеру, а тому він не повинен сплачувати державне мито в розмірі, передбаченому п.п. „а” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

Представник позивача та відповідачів в судове засідання не з’явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення.

Враховучи викладене, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позову ЗАТ „Південбудтранс”, останній просить визнати за ним право власності на майновий комплекс, який складається з службово-побутової будівлі, виробничої будівлі та будівлі автозаправної станції, що знаходиться в Миколаївські області у м. Южноукраїнську, Проммайданчик, 4., оскільки відповідачі не визнають цього права власності за позивачем. За подання такого позову позивачем було сплачено 85грн. держмита та подано певний перелік документів на підтвердження позовних вимог.

Порядок сплати та розміри державного мита визначаються Декретом Кабінету Міністрів України №7-93 від 21.01.93р. зі змінами, зокрема, підпунктом „а” пункту 2 ст.3 цього Декрету встановлені розміри держмита з позовних заяв майнового характеру, а саме: 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не було подано належних доказів сплати держмита у зв’язку з невірним визначенням розміру сплати держмита.

Відповідно до ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема не подано доказів сплати держмита у встановленому порядку та розмірі.

Посилання ЗАТ „Південбудтранс” на те, що визнання права власності у даному спорі є позадоговірною вимогою власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на майно, і не пов’язане з конкретними вимогами про повернення майна, а тому держмито повинно сплачуватись у відповідності до п.п. „б” п.2 ст. згаданого Декрету, судова колегія вважає помилковими, оскільки спори про право власності не обмежуються лише спорами щодо витребування майна чи усунення перешкод у здійсненні права щодо нього, але також існує такий захист права власності, як його визнання, який передбачає вимоги майнового характеру.

Таким чином, судова колегія вважає, що господарський суд Миколаївської області цілком вірно дійшов висновку про повернення позовної заяви ЗАТ „Південбудтранс” з доданими до неї документами без розгляду.

Водночас, інші висновки суду про те, що в позові відсутні посилання на документи про правонаступництво, що копії доданих документів не засвідчені належним чином, що позов містить скаргу на дії посадовців, судова колегія вважає помилковими, оскільки по-перше, звернення підприємств, установ, організацій, інших суб’єктів господарювання до господарського суду за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів є їх правом, яке включає визначення як предмету спору, так і обсягу тих фактичних даних, якими обґрунтовуються вимоги, і виходячи з покладеного ст.33 ГПК України обов’язку доведення обставин справи на сторони, а також положення, викладені у ст.38 ГПК України, наслідки невиконання вимог суду, встановлені п.5 ст.81 цього Кодексу, давати оцінку доведеності обставин на стадії підготовки справи до розгляду є необгрунтованим, а по-друге, перелік випадків, за яких суд повертає позовну заяву відповідно до ст.63 ГПК України є вичерпним і не може тлумачитись розширено.

Однак враховуючи, що це не призвело до прийняття незаконного судового рішення, судова колегія вважає, що достатніх правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Миколаївської області немає.

Керуючись ст.ст.103-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Південбудтранс” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.03.2007р № 19/4-891/1 –без змін.

Головуючий                                                                      Ліпчанська Н.В.

Суддя                                                                           Андрєєва Є.І.

Суддя                                                                           Мацюра П.Ф.