ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.07                                                                                           Справа№ 26/310

За позовом: Дочірнього транспортного Експедиційного підприємства „ІСТ–Захід”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроекспорт”, м. Миколаїв Львівської області

Про стягнення 5 670,00 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача не з’явився

від відповідача Янів Є.А. –представник

Представнику відповідача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Дочірнє транспортне Експедиційне підприємство „ІСТ–Захід”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроекспорт”, м. Миколаїв Львівської області про стягнення 5 670,00 грн.

Ухвалою суду від 03.09.2007 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 11.09.2007 р.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання № 1385 від 19.09.2007 р. про слухання справи без представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив наступне:

13.02.2003 р. між сторонами укладено договір –доручення № 28 З-03/Л(П) (зам) про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні (далі по тексту – договір).

На виконання умов договору згідно заявки № 356-1 від 19.02.2007 р. позивач надав відповідачу транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом в міжнародному сполучені за маршрутом Німеччина (м. Фрідріхсхафен) –Україна (смт. Бережани). Факт виконання позивачем своїх зобов’язань по договору підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною з відповідними відмітками відповідача на ній (копія міжнародної товарно-транспортної накладної міститься в матеріалах справи).

Узгодженою ціною перевезення у заявці визначено суму в розмірі 5 670,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умова заявки № 356-1 встановлено термін оплати наданих послуг на протязі 10 банківських днів після отримання оригіналів документів.

Позивачем надіслано на адресу відповідача рахунок № 1515-7 від 30.03.2007 р. про оплату послуг по транспортному перевезенню на загальну суму 5 670,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов’язань перед позивачем щодо оплати послуг по транспортному перевезенню не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 5 670,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроекспорт”, м. Миколаїв, пл. Ринок, 2, Львівська область (р/р 11001 в ЗГРУ КБ „Приватбанк”, МФО 328641, ) на користь Дочірнього транспортно Експедиційного підприємства „ІСТ-Захід”, м. Львів, вул. Володимира Великого, 29 (р/р 2 в ПЛФ ВАТ „Кредобанк”, МФО 325365, ) 5 670 грн. 00 коп. заборгованості, 102 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                             Деркач Ю.Б.