ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2007 р.                                                            Справа № 45/69-07

вх. № 2111/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Коробко Є.С.

за участю представників сторін:

позивача - Басарт Л.А., довіреність № 47 від 16.02.2007 р.

відповідача - Колмаков В.В., довіреність № 493 від 14.03.2007 р.

розглянувши справу за позовом Підприємство "Фора" ТОВ, м. Х-в

до  ТОВ Технічна Компанія "НЕО", м. Х-в

про спонукання до підписання акту прийому-здачи робіт та стягнення 43902,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство „Фора” у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до суду з позовною заявою про  спонукання до підписання акту прийому-здачі робіт  та стягнення заборгованості з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю  „Технічна компанія „НЕО” основного боргу у розмірі 36976,80 грн., штрафу у розмірі 7524 грн., індексації заборгованості у розмірі 1812,60 грн. та 3% річних у розмірі 365,42 грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань на підставі договору № 609 від 25.11.2002 р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді сплаченого держмита у розмірі 525 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 11 квітня 2007 р. відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами позивача не згоден з підстав зазначених у відзиві, в т.ч. із-за спливу строку позовної давності,  на підставі чого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Сторони надали до господарського суду 12 квітня 2007 р. узгоджене клопотання про продовження строку розгляду справи за межами строку, передбаченого ст. 69 ГПК України, яке було прийняте та задоволено судом.

Позивач надав через канцелярію господарського суду 27 квітня 2007 р. заяву,  в якій просив суд залучити до участі у справі ВАТ „Харківський верстатобудівний завод” як третю особу, що не заявляє самостійних вимог. Дана заява була прийнята та задоволена судом.

Також позивач надав через канцелярію господарського суду 27 квітня 2007 р. заперечення на відзив, в яких позовні вимоги підтримує у повному обсязі та заперечує проти позиції відповідача щодо спливу терміну позовної давності.                       14 березня 2007 р. та 19 червня 2007 р. надав додаткові пояснення до позову, в яких позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Третя особа  надала через канцелярію господарського суду 14 червня 2007 р. письмові пояснення та витребувані судом документи.

З огляду на те, що  в судовому засіданні 19.06.2007 р. відповідач не погодився на оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, враховуючи необхідність підготовки повного тексту рішення та в зв’язку з цим необхідністю оголошення  перерви у судовому засіданні, в судовому засіданні 19.06.2007 р.  була оголошена перерва  до 25.06.2007 р.  для оформлення рішення відповідно до ст.84 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № 609 від 25.11.2002р. із невизначеним строком дії. Відповідно до умов даного договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе  виконання  пусконалагоджувальних робіт в теплогенераторній цеху МС-2 ВАТ „Харверст” (ГРУ та теплогенератори). Пунктом 2.1. цього договору встановлена вартість робот, яка складає  34200 грн. Згідно п. 2.4  договору  розрахунок з виконавцем проводиться на підставі акту здачі-прийняття робіт. Згідно з п. 3.1. договору замовник протягом 7 днів з моменту виконання робіт виконавцем зобов’язаний  підписати акт здачі-прийняття робіт або надати мотивовану відмову від прийому робіт.

Судом також встановлено, що між відповідачем та третьою особою був укладений на невизначений строк договір підряду № 053/02 від 23.07.2002 р. Відповідно до умов даного договору замовник – ВАТ „Харверст” доручив, а виконавець - ТОВ „Технічна компанія „НЕО” зобов’язався здійснити ремонт системи повітряного опалення цеху МС-2.

При виконанні договору № 053/02 від 23.07.2002 р. був підписаний між замовником та підрядником акт приймання виконаних робіт № 15 від 31.05.2004 р. про виконання в теплогенераторній цеху МС-2 пусконалагоджувальних робіт, що є предметом договору № 609 від 25.11.2002 р., укладеного  між позивачем та відповідачем по даній справі та предметом цього судового спору.

Отже, договір  №  609 от 25.11.2002 р.  між позивачем та відповідачем фактично є договором субпідряду, де третя особа - ВАТ „Харківський верстатобудівний завод”  є основним замовником, відповідач - ТОВ „Технічна компанія „НЕО” є  генеральним підрядником та одночасно замовником для позивача, а позивач - підприємство „Фора” у формі ТОВ залучено генеральним підрядником  до виконання робіт на об’єкті замовника як субпідрядник.

Третя особа надала суду документи про повне проведення оплати по договору № 053/02 від 23.07.2002 р. відповідачу як  генеральному підряднику та в письмових поясненнях підтвердило відсутність претензій до виконання пусконалагоджувальних робіт в своєму цеху МС-2.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої обов’язки за договором № 609 від 25.11.2002 р. належним чином та в повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт № 15 від 31.05.2004 р. між ВАТ „Харверст” та ТОВ „Технічна компанія „НЕО”, підписаним з обох сторін; актом здачі-прийняття  робіт встановленої форми між позивачем та відповідачем, підписаним позивачем та направленим відповідачу; технічним звітом позивача підприємства „Фора” у формі ТОВ з  узгодженнями територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Харківській області в 2003 р. та Державного управління екології та природних ресурсів в Харківській області від 31.03.2003 р.

Умовами договору № 609 від 25.11.2002 р. між позивачем та відповідачем не встановлена процедура  та строки надання акту здачі-прийняття робіт до підписання. Відповідачу був надісланий поштою цінним листом з описом вкладення 20.09.2006 р. акт здачі-прийняття робіт в двох примірниках з вимогою їх підписати, але цю вимогу відповідач залишив без відповіді, акт здачі-прийняття  не підписав та не повернув позивачу.

Умовами договору № 609 від 25.11.2002 р. між позивачем та відповідачем не  встановлений конкретний строк оплати.

Згідно ст. 530 ЦК України „Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства”. Позивач надіслав відповідачу 20.09.2006 р. поштою цінним листом з описом вкладення вимогу про сплату заборгованості 34200 грн. в порядку ст. 530 ЦК України, але ця вимога залишилась без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ст. 530 ЦК України обов'язок відповідача сплатити борг, а право позивача вимагати примусово оплату боргу  виникає з 28.09.2007 р., через сім днів з моменту пред'явлення вимоги про оплату.

Ніяких зауважень по суті, строкам та якості  виконаної роботи з боку замовника - відповідача та з боку основного замовника - третьої особи  не було.

Як вбачається з матеріалів справи, господарські відносини, які виникають у процесі виконання підрядних робіт, регулюються Цивільним  кодексом України.

Згідно із ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Матеріалами справи документально підтверджений факт прийому-здачі пусконалагоджувальних робіт в теплогенераторній цеху МС-2  31.05.2004р. по акту № 15  від відповідача (генерального підрядника) до третьої особи (замовника) та виконання цих робіт позивачем як субпідрядником. При цьому відповідач отримав повний розрахунок від третьої особи та  безпідставно ухилявся від підписання акту здачі-прийняття робіт з позивачем.

Суд дійшов висновку, що позивач фактично виконав роботи по договору та надав їх для приймання також в травні 2004 р., тому що відповідач не мав причин притримувати передачу виконаних робіт основному замовнику.

Згідно п.1.2. договору № 609 від 25.11.2002 р. строк здачі роботи по договору - 31.03.2003 р.

Згідно ст. 849 ЦК України та аналогічної ст. 347 ЦК України (1963 р.)  якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідач як замовник по договору № 609 від 25.11.2002 р.  не відмовився від виконання договору, не вимагав його розірвання, а виконану роботу здав основному замовнику.

За таких обставин вимоги відповідача про застосування терміну позовної давності до позовних вимог не підлягають задоволенню, тому що початок перебігу позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позивач довідався про порушення свого права на підписання акту виконаних робіт на та  на оплату   по договору з моменту відмови відповідача шляхом не реагування на пред'явлені вимоги  з 28.09.2006 р., що заявлені в період дії договору, та у будь-якому випадку не міг довідатись про порушення своїх прав на прийом виконаних робіт раніше фактичної здачі робіт основному замовнику - ВАТ „Харверст” 31.05.2004 р.  Позовна заява отримана судом 13.02.2007 р., тобто заявлена в межах трьохрічного терміну позовної давності з дня здачі-приймання  робіт та з дня пред'явлення вимог про підписання актів здачі-прийому та оплату заборгованості.

Пунктом 4.3 договору № 609 від 25.11.2002 р. встановлено, що за затримку або немотивовану відмову від прийму виконаних робіт, підписання акту виконаних робіт, оплати виконаних робіт більш чим на 14 днів з моменту їх виконання, замовник сплачує виконавцю штраф по кредитній ставці банку виконавця від вартості виконаних робіт.  Згідно з цим пунктом договору позивач вимагає оплати штрафу по кредитній ставці 22 % в розмірі 7524 грн.

Ці вимоги не підлягають задоволенню, тому що із умов договору  неможливо зрозуміти конкретний розмір кредитної ставки, якого саме банку виконавця та в який період дії ставки банку її можливо застосувати як штраф до замовника.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних.

Згідно  розрахунку до  позовної заяви відповідачу збільшена сума основного боргу згідно встановлених індексів інфляції за період з жовтня 2006 р. по грудень 2006 р. на 1812,60 грн.  та нараховано   3% річних за період з  01.10.2006 р. по 22.01.2007 р.  у розмірі  365,42 грн.

Позовні вимоги  в частині стягнення індексації та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання по договору  є обґрунтованими та  підлягають повному задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 448,78 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 526, 611, 625,  837-864 Цивільного кодексу України, 193 ГК України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 77, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю „Технічна компанія „НЕО” прийняти виконані пусконалагоджувальні роботи по договору № 609 від 25.11.2002 р. та підписати акт прийому-здачі робіт.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Технічна компанія „НЕО”  (61003, м. Харків, пров. Армянський,1/3, в тому числі з р/р в АБ "Факторіал-банку" м. Харкова, МФО 351715, ) на користь підприємства „Фора” у формі товариства з обмеженою відповідальністю  (61037,         м. Харків, вул. Доброхотова, 11, р/р 0001 в ХГРУ ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 351533, ) основний борг у розмірі 34200 грн., інфляційні в розмірі 1812,60 грн. та 3 % річних у розмірі 365,42 грн.,  держмита у розмірі 448,78 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову у сумі 7524 грн. відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 25 червня 2007 р.

Суддя                                                                                            Калініченко Н.В.