ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"14" серпня 2007 р.                                        Справа
№ 18/296

За позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До Державної
податкової інспекції у Ріпкинському районі 15000, смт. Ріпки, вул.
Святомиколаївська, 83

про визнання
недійсним рішення

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар судового засідання К.В.Гурська

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 -приватний
підприємець, особисто

Від відповідача: Куліш Ю.А. -гол.
держподатінспектор, дов. № 180/9/10-015 від 12.04.2007р.

Постанова виноситься після перерв,
оголошених в судових засіданнях з 31.07.2007р. по 07.08.2007р. та з
07.08.2007р. по 14.08.2007р., на підставі ст. 150 Кодексу адміністративного
судочинства України.

В судовому засіданні 14.08.2007р.,
на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України,
оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (надалі -Позивач) заявлено адміністративний
позов до Державної податкової інспекції у Ріпкинському районі (надалі
-Відповідач) про визнання недійсним рішення НОМЕР_1 від 30.03.2007р. про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2926,75 грн. за
невикористання при здійсненні розрахункової операції розрахункової книжки, за
порушення встановленого порядку використання розрахункової книжки та за невідповідність
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу
за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач
вказує на відсутність підстав для проведення позапланової перевірки, передбачених
Законом України „Про державну податкову службу в Україні” та Законом України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, та на відсутність повноважень у
перевіряючих на проведення перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу.

Щодо встановленої під час перевірки
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня, позивач зазначає, що на місці проведення розрахунків знаходились
кошти, які враховані в книзі обліку розрахункових квитанцій як виручка за
тиждень роботи (з 14 березня 2007р. по 19 березня 2007р.), якими в цей день
продавець магазину повинна була розрахуватися з постачальниками товару.

Відповідач у письмових запереченнях
не визнає позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що
посадові особи податкових органів діяли на підставі та в межах повноважень,
встановлених діючим законодавством, яке передбачає порядок проведення
перевірок.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

20 березня 2007 року головним
держподатревізором -інспектором ДПА в Чернігівській області ОСОБА_2, на
підставі посвідчення (направлення) ДПІ у Ріпкинському районі від 20.03.2007р. №
80, та старшим держподатревізором -інспектором ДПА в Чернігівській області
ОСОБА_3, на підставі посвідчення (направлення) ДПІ у Ріпкинському районі від
20.03.2007р. № 82, була проведена перевірка кіоску, який розташований за
адресою: с. Вороб'їв Ріпкинського району, вул. Центральна та належить СПД
ОСОБА_1

Перевірка проводилась згідно наказу
начальника ДПІ у Ріпкинському районі від 28.02.2007р. № 49 „Про проведення
позапланових перевірок”.

За результатами перевірки складено
акт НОМЕР_2 від 20.03.2007р.

Як вбачається з акту перевірки,
перевіряючими встановлено наступні порушення:

„1) незастосування при проведенні
розрахункової операції розрахункової книжки, а саме при продажу пива
„Чернігівське світле” 1 л. -2 пл., чіпсів картопляних „Люкс” -2 п. загальною
вартістю 10,50 грн. (десять грн. 50 коп.) розрахункова книжка № /6 не
застосовувалась, розрахункова квитанція не видавалась;

2) невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, а саме перерахунком готівкових
коштів, які знаходились на місці проведення розрахунків, проведеним в ході
перевірки, встановлена їх фактична наявність в сумі 517,35 грн. (п'ятсот
сімнадцять грн. 35 коп.), зазначені готівкові кошти на момент проведення
перевірки були не обліковані по розрахунковій книжці № /6 та книзі
ОРО № /1 (засіб контролю -ВГ № 903000), які були пред'явлені до
перевірки;

3) недодержання встановленого
порядку ведення розрахункової книжки, а саме на момент проведення перевірки на
реєстраційній сторінці розрахункової книжки № /6 не була зазначена
дата початку її використання.

Як вказано в акті перевірки,
зазначеним порушено вимоги п. п. 5, 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р.
№ 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами та доповненнями) та
вимоги п.п. 9 ст. 9 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України від
01.12.2000 року № 614, зареєстрованого в Мінюсті України 05.02.2001 року за №
106/5279.

Перевірка була проведена в
присутності продавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2, яка підписала акт перевірки без зауважень, отримала один примірник
акту та надала перевіряючим письмові пояснення, в яких підтвердила встановлені
під час перевірки порушення.

Згідно пунктів 5, 13 ст. 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (надалі - Закон
№ 265/95-ВР), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані:

у разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки
з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з
додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться
облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі
реального часу Державним казначейством України;

забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Згідно п. 6 ст. 9 Закону №
265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не
застосовуються при продажу товарів (наданні послуг)  суб'єктами підприємницької діяльності -
фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до
законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому
числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі
суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за
умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну регуляторну
політику.

Статтею 10 Закону № 265/95-ВР
визначено, що перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, а
також граничний розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів
(надання послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових
операцій є обов'язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням
центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики і Державної
податкової адміністрації України. Розрахункові книжки не застосовуються у
випадках здійснення підприємницької діяльності, визначених статтею 9 цього
Закону.

Згідно п. 1 Переліку окремих форм
та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування
реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 23 серпня 2000 р. № 1336, дозволено проводити розрахункові операції
без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням
розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до
законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) при здійсненні ними
роздрібної  торгівлі  продовольчими
товарами  та  пивом у пляшках і бляшанках за умови
відсутності продажу інших підакцизних товарів.

У відповідності зі ст. 8 Закону №
265/95-ВР форма, зміст розрахункових
документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг
обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності,
пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням
розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою адміністрацією
України.

Згідно п. 9.1 Порядку реєстрації та
ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок,
затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від
01.12.2000р. № 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
05.02.2001р. за № 106/5297 (надалі -Порядок), перед початком  використання розрахункової книжки на її
реєстраційній сторінці необхідно зазначити дату початку використання.

Приписом п. 3 ст. 17 Закону №
265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові
санкції у таких розмірах:

двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових
операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги
обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових
операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових
книжок  протягом  встановленого
терміну.

Статтею 22 Закону № 265/95-ВР
встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

На підставі акту перевірки НОМЕР_2
від 20.03.2007р., відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій до позивача НОМЕР_1 від 30.03.2007р. в сумі 2926,75 грн.
за невикористання при здійсненні розрахункової операції розрахункової книжки,
за порушення встановленого порядку використання розрахункової книжки та за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Дане рішення отримане позивачем
06.04.2007р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового
відправлення № 92939.

За наслідками здійснення Позивачем
процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу, рішенням
ДПА в Чернігівській області про результати розгляду скарги від 23.05.2007р. №
144/К/25-020 було скасовано рішення ДПІ у Ріпкинському районі НОМЕР_1 від
30.03.2007р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 52,50
грн. за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня, а в іншій частині рішення залишено без змін.

Часткове скасування рішення
пов'язане з тим, що при визначенні суми невідповідності готівкових коштів на
місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, для розрахунку штрафних санкцій,
на підставі ст. 22 Закону № 265/95-ВР, з суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків (517,35 грн.) не була вирахувана сума готівкових коштів
(10,50 грн.) за продані під час перевірки без застосування розрахункової книжки
2 пляшки пива „Чернігівське світле” та 2 пачки чіпсів картопляних „Люкс”. Таким
чином сума штрафних (фінансових) санкцій було завищено на 52,50 грн.

Приймаючи постанову, суд виходить
із наступного.

У відповідності з ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За правилами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду
наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність
кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право, зокрема, здійснювати контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

Державні податкові інспекції в
районах виконують, зокрема, функції по здійсненню у межах своїх повноважень
контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку (п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”).

Згідно ст. 15 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (надалі - Закон №
265/95-ВР), контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

У відповідності з ч. 7 ст. 111
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках -
за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом (ч. 8 ст. 111
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”).

Статтею 112 Закону № 509
визначені умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до
проведення планових та позапланових виїзних перевірок - посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:

направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відповідний механізм проведення
позапланових виїзних перевірок був запроваджений Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України (щодо посилення правового захисту
громадян та запровадження механізмів реалізації конституційних прав громадян на
підприємницьку діяльність, особисту недоторканність, безпеку, повагу до гідності
особи, правову допомогу, захист)»від 12.01.2005р. № 2322-ІV, а згодом
відкоригований Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік»та деяких інших законодавчих актів
України»від 25.03.2005р. № 2505-ІV.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень
Закону України від 12.01.2005р. № 2322-ІV, до приведення законів та інших
нормативно -правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи вищевикладені положення
Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та п. 2 Прикінцевих
положень Закону України від 12.01.2005р. № 2322-ІV, суд вважає, що всі
перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" вважаються позаплановими перевірками і
здійснюються за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється
наказом.

28 лютого 2007р. начальником ДПІ у
Ріпнкинському районі був виданий наказ № 49 про проведення позапланових
перевірок.

Даним наказом передбачено провести
протягом березня місяця 2007 року позапланові перевірки суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виробами, проводять розрахункові операції із
застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг з питань
дотримання ними вимог чинного законодавства.

Із посвідчень (направлень) ДПІ у
Ріпкинському районі від 20.03.2007р. № 80 та № 82 вбачається, що головному
держподатревізору -інспектору ДПА в Чернігівській області ОСОБА_2 та старшому
держподатревізору -інспектору ДПА в Чернігівській області ОСОБА_3 доручалося провести
перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері
готівкового обігу СПД ОСОБА_1 (код ) з питання дотримання вимог
Законів України від 4 грудня 1990 року № 509 -XII „Про державну податкову
службу в Україні”, від 6 липня 1997 року № 265/95 -ВР „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, від 23 березня 1996 року № 98/96 -ВР „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”, від 19 грудня 1995 року № 481/95 -ВР „Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами.”

Вищевказані наказ керівника
податкового органу та посвідчення (направлення) ДПІ у Ріпкинському районі були
надані під розписку продавцю Позивача ОСОБА_4, що підтверджується її розпискою
від 20.03.2007р., яка допустила перевіряючих до проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що посадові особи податкових органів діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо встановлених під час
проведення перевірки правопорушень слід вказати наступне.

У статті 1 Закону № 265/95-ВР дано
визначення терміну „місце проведення розрахунків”, який вживається у значенні
-місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів
(послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Продавець ОСОБА_4 самостійно
визначила місце проведення розрахунків. Саме на цьому місці знаходились
готівкові кошти в сумі 517,35 грн.

Невідповідність суми готівкових
коштів саме на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, підтверджується
копією акту перевірки, письмовими поясненнями продавця ОСОБА_4 від 20.03.2007р.
та її розпискою від 20.03.2007р. № 251700 з покупюрним перерахуванням коштів.

Факт порушення встановленого
порядку використання розрахункової книжки Позивачем не спростований належними
засобами доказування.

Факт невикористання при здійсненні
розрахункової операції розрахункової книжки повністю визнається Позивачем та
підтверджується поясненнями продавця ОСОБА_4

За таких обставин позовні вимоги є
необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10 -112
Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. 1, 3, 15, 17, 22
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, ст. ст. 2, 71, 86, 94, 158 -163,
167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Дана постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів  оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі
17 серпня 2007 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко