СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.07.07                                                                                 Справа № 7/493ад.

м. Луганськ

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Краснодон в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі, м. Краснодон Луганської області

до Підприємства Суходільської виправної колонії № 36 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області, м. Суходільськ Луганської області

про стягнення  50618 грн. 43 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Гребе нар О.В., довіреність № 2 від 09.01.07;

від відповідача –Єрохіна Є.В., довіреність № 31/485 від 31.01.07;

прокурор –Смирнов О.О., посвідчення № 959 від 01.04.02.

Суть спору: про стягнення 50618 грн. 43 коп. заборгованості по страховим внескам.

Відзивом на позовну заяву № 31/4187 від 25.07.07, відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників  сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страхувальники зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.01 № 12 (далі – Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

Згідно п. 3.13 Інструкції страхові внески сплачуються страховикам шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач,  зареєстрований  як платник страхових внесків до Фонду та своєчасно  не перераховує  названий збір, у зв‘язку  з чим  за ним утворилась заборгованість (недоїмка)  у сумі 50618 грн. 43 коп. за 1 квартал 2007 року.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків підтверджена матеріалами справи, у тому числі розрахунковою відомістю за 1 квартал 2007 року.

Відповідачем позов визнаний у повному обсязі, доказів перерахування заборгованості не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КАС України, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов, суд може прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п'ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 121, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства Суходільської виправної колонії № 36 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області, м. Суходільськ м. Краснодон Луганської області, на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі, м. Краснодон Луганської області, вул. Красних шахтарів, 18, -  заборгованість по страхових внесках  50618 грн. 43 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 31.07.07.

Суддя                                                                                Т. Л. Калашник