ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2007                                                                                   Справа № П39/5366

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Лотоцької Л.О.  (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

при секретарі судового засідання Кононенко М. О.

За участю представників сторін:

від позивача: Леженіна І.М., довіреність №1906  від 06.07.07,  представник;

від відповідача: не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування", смт.Червоний Донець, Балаклійський район, Харківська область на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2007 року у справі № П39/5366

за позовом  Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування", смт. Червоний Донець, Балаклійський район, Харківська область

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м.Дніпропетровськ

про визнання недійсною мирової угоди

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2007 року (суддя Ліпинський О. В.) на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто без розгляду позовну заяву Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування".

Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2007 року скасувати повністю.  Позивач зазначає, що позов про визнання  недійсною мирової угоди, яка укладена  відповідно до статей 11, 37 Закону України "Про виконавче провадежння", не є майновим спором, оскільки в позовній заяві не міститься прохання повернути майно або стягнути суму.  Скаржник посилається на ту обставину, що майновий спір між сторонами був вирішений ще в 2000 році шляхом отримання виконавчого напису нотаріуса, який був направлений на виконання до ДВС. Беручи до уваги викладене, позивач, посилаючись на підпункт б пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" вважає, що державне мито було сплачено ним вірно у розмірі 85,00 грн. як за спір немайнового характеру.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року апеляційна скарга прийнята до розгляду, її розгляд призначено у судовому засіданні на 09.10.2007 року.

Відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровськгаз" явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечило, але зважаючи на ту обставину, що в матеріалах справи є поштові повідомлення з відповідними відмітками, які підтверджують, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу у відсутності представника Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз".

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що  апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви  додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку  і розмірі.

Порядок справляння та розмір ставок державного мита встановлені Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 з наступними змінами і доповненнями (далі - Декрет).

Частиною другою статті 3 Декрету  встановлено, що із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, державне мито справляється в розмірі п"яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом не прийнято до уваги, що із змісту  позовної заяви витікає, що за оспорюваним правочином жодна з його сторін не одержувала на виконання цього правочину, тобто  правовим наслідком його недійсності не може  бути повернення кожної із сторін другій стороні у натурі  всього, що вона одержала на виконання цього правочину або  відшкодування вартості того, що одержано.

За таких обставин висновок місцевого господарського суду про те, що державне мито повинно бути сплачено за ставками позовних заяв майнового характеру залежно від  ціни мирової угоди від 03.08.2004 року є помилковим.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала  прийнята господарським судом з порушенням норм процесуального права, що  призвело до прийняття  неправильної ухвали, в зв"язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись статтми 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2007 року у справі № П 39/5366 скасувати.

Справу передати на розгляд господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя                                                    Л. О. Лотоцька

Суддя                                                                           Р. М. Бахмат

Суддя                                                                           О. С. Євстигнеєв