ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02.10.07                                                                                           Справа№ 13/247А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Малюшевському А.П., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ДП „Львівські авіалінії”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у м.Львові, м.Львів

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

За участю представників сторін:

Від позивача: не з”явився

Від відповідача: Максимович Г.С. –гол.держ.под.інсп.юр.відділу, Залуська Т.М. –гол.держ.под.рев.-інсп.відділу документальних перевірок суб”єктів господарювання юр.осіб ДПІ у м.Львові

Суть спору:

на розгляд господарського суду Львівської області поступив позов ДП „Львівські авіалінії”, м.Львів до відповідача: ДПІ у м.Львові, м.Львів про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень: від 05 лютого 2007 року №92301/0/1989; від 05 лютого 2007 року №82301/0/1979; від 24 квітня 2007 року №92301/1/7385; від 24 квітня 2007 року №82301/1/7384; від 24 квітня 2007 року №6152301/1/7386; від 06 липня 2007 року №92301/2/12036; від 06 липня 2007 року №82301/2/12034 та від 06 липня 2007 року №6152301/2/12035.

Позивачем явки представника в судовому засіданні не забезпечено, хоча про час і місце судового засідання його повідомлено належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення №2031517. Суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності пояснень позивача щодо заявлених позовних вимог та представника позивача в судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами яких, на думку суду, достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору по суті.

З”ясовано:

05 лютого 2007 року Державною податковою інспекцією у м. Львові прийнято податкове повідомлення - рішення №92301/0/1989 та податкове повідомлення - рішення №82301/0/1979, що одержані ДАП "Львівські авіалінії" 08 лютого 2007 року і відповідно до яких позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі, відповідно, 2129826,00 грн. (1064913,00 грн. - основний платіж, 1064913,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції) - за рішенням №92301/0/1989 та 324820,00 грн. (162410,00 грн. -- основний платіж, 162410,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції) - за рішенням №82301/0/1979.

Вказані рішення прийняті на підставі акту від 24 січня 2007 року №20/23-0/01130644 про результати виїзної планової перевірки ДАП "Львівські авіалінії” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 16 квітня 2007 року №6760/25-005/33 ДПІ у м. Львові скасувала податкове повідомлення - рішення від 05 лютого 2007 року №92301/0/1989 в частині 169482,00 грн. штрафної (фінансової) санкції, а податкове повідомлення - рішення від 05 лютого 2007 року №82301/0/1979 - в частині 1844,00 грн. основного платежу по податку на додану вартість та 1844,00 грн. застосованих штрафних (фінансових) санкцій і цим самим рішенням було донараховано суму завищення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 1844,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 922,00 грн.

Рішенням про результати розгляду повторних скарг ДПА у Львівській області від 27 червня 2007 року №12755/10/25-005/679 скаргу ДАП "Львівські авіалінії" залишено без задоволення.

Таким чином, ДПІ у м. Львові було винесено наступні податкові повідомлення рішення, відповідно до яких позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість: податкове повідомлення - рішення від 05 лютого 2007 року №92301/0/1989 на загальну суму 2129826, 00 грн. (1064913,00 грн. - основний платіж, 1064913,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 05 лютого 2007 року №82301/0/1979 на загальну суму 324820,00 грн. (162410,00 грн. - основний платіж, 162410,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 24 квітня 2007 року №92301/1/7385 на загальну суму 1960344,00 грн. (1064913,00 грн. - основний платіж, 895431,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 24 квітня 2007 року №82301/1/7384 на загальну суму 321132,00 грн. (160566,00 грн. - основний платіж, 160566,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 24 квітня 2007 року №6152301/1/7386 на загальну суму 3688,00 грн. (1844,00 грн. - основний платіж, 1844,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 06 липня 2007 року №92301/2/12036 на загальну суму 1960344,00 грн. (1064913,00 грн. - основний платіж, 895431,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 06 липня 2007 року №82301/2/12034 на загальну суму 321132,00 грн. (160566,00 грн. - основний платіж, 160566,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення - рішення від 06 липня 2007 року №6152301/2/12035 на загальну суму 3688,00 грн. (1844,00 грн. - основний платіж, 1844,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Позивачем вважаються дані податкові повідомлення-рішення такими, що суперечать чинному законодавству і підлягають скасуванню з наступних підстав:

згідно вимог п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»- база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком ПДВ, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв"язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв"язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

В оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях та акті перевірки (ст.19, ст.54, ст.58, ст.65 та ст.76) зазначено, що підприємством порушено п.4.1 ст.4 Закону України від 03.04.1997 №168/97 ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) внаслідок чого:

- занижено податок на додану вартість у сумі 174363,0грн., в т.ч. у розрізі податкових періодів:

за липень 2005 року-102 717 грн.,

за жовтень 2005 року - 71 646 грн.,

-  завищено суми податку, що підлягали бюджетному відшкодуванню за квітень-червень 2005 року, серпень 2005 - червень 2006 року у розмірі 1 099 419 грн., в т.ч. у розрізі податкових періодів: квітень 2005- 138 940 грн., травень 2005 - 141 724 грн., червень 2005 - 123 703 грн., серпень 2005 - 110 934 грн., вересень 2005 - 105 844 грн., жовтень 2005 -    28 783 грн., листопад 2005 - 64 068 грн., грудень 2005 - 71 327 грн., січень 2006- 37 587 грн., лютий 2006 - 31 587 грн., березень 2006 - 41 578 грн., квітень 2006 - 67 323 грн., травень 2006 - 89 507 грн., червень 2006 - 46 459 грн.

В акті перевірки наведено перелік довідок та актів позапланових виїзних, невиїзних та камеральних перевірок проведених ДПІ у м.Львові за квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, січень-червень 2006 року. За наслідками перевірок за квітень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2005 року було складено акти (порушення пп.7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»), а за травень, серпень 2005 року, січень-червень 2006 року -довідки без порушень чинного законодавства.

При цьому, у матеріалах перевірок зазначено, що ДПІ у м.Львові проведено позапланові документальні перевірки фінансово-господарської діяльності ДАП "Львівські-авіалінії" з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в ході яких було використано  всі  документи  бухгалтерського  та  податкового  обліку,   наявні   на  підприємстві,  які

формують податкові зобов'язання та податковий кредит підприємства (серед перевірених документів, згідно переліку документів, які охоплені перевірками, були зокрема: договори, угоди, контракти, накази, головні книги, журнали-ордери по бухгалтерських рахунках №№ 281, 283, 311, 361, 631, 641 (інших), банківські документи, накладні, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо).

Податкові зобов'язання з ПДВ на авіапідприємстві формуються від здійснення основної діяльності (послуги з авіаперевезень) на підставі актів виконаних робіт за місяць. Жодних зауважень щодо заниження податкового зобов'язання внаслідок застосування ціни нижче звичайної в перевіряючих не було, про що свідчать і матеріали вищезазначених перевірок.

Таким чином, на думку позивача, позиція відповідача при проведенні планової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ДАП "Львівські авіалінії" вимог податкового законодавства щодо застосування п.4.1 ст.4 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(із змінами і доповненнями), і як наслідок донарахування податкового зобов'язання з ПДВ є необгрунтованою, безпідставною та не послідовною.

З даного питання в акті планової документальної перевірки (ст.58) перевіряючими зроблено посилання на розділ "Валові доходи". Тобто підставою для донарахування податкового зобов'язання з ПДВ є збільшення перевіркою скоригованого валового доходу підприємства за період 2005 - І півр. 2006 рр.

Пунктом 1.18 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" також передбачено, що звичайні ціни розуміються та застосовуються за правилами, визначеними пунктом 1.20 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Оскільки, підставою для нарахування сум податку на додану вартість, є збільшення податкового зобов'язання, як наслідок збільшення валового доходу підприємства, з посиланням на порушення статей вищезгаданого Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (як про це зазначено в акті перевірки (ст.58)), то позивачем зазначається наступне:

ДАП "Львівські авіалінії" відповідно до укладених угод : "Про   спільне   використання   кодів   (код-шерінг)"   із   ЗАТ   "Авіакомпанією   "Аеросвіт"   від 19.02.2004р. №30 (свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №13582425, інд.податковий номер 45); "Про надання блоку місць" із ТзОВ "Спільне українсько-канадське підприємство" Міст-Тур" від 17.02.2006р. №53 (свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №17827163, інд.податковий номер 47); "Про надання блоку місць"  із СП ЗАТ "Авіакомпанія "Міжнародні  авіалінії України" від 05.04.04р.    №0185/СS-04/№97    (свідоцтво    про    реєстрацію    платника    ПДВ    №39044632, інд.податковий номер 95);   "Про надання блоку місць" із Фірмою "МОNOS-SRL" від 24.02.2006р. №54 (Італія) здійснювало продаж блоків місць на авіаперевезення на регулярних маршрутах Львів-Рим-Львів, Львів-Москва-Львів, Львів-Мадрид-Львів, Львів-Лісабон-Львів, Львів-Неаполь-Львів, Львів-Київ-Львів.

У висновках акту перевіркою встановлено порушення пп.1.20.9 п.1.20, п.1.32 ст.1, пп.2.1.1 п.2.1 ст.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", внаслідок чого підприємству встановлюється продаж послуг по авіаперевезеннях за цінами нижчими ніж звичайні, що призвело, на думку Відповідача, до заниження скоригованого валового доходу підприємства, і як наслідок заниження обсягу продажу товарів (робіт, послуг) з податку на додану вартість (порушення п.4.1. ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість».

Статтею 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено визначення термінів. Це означає, що у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні і, зокрема, в п.1.32 наведено визначення терміну господарська діяльність. В акті перевірки вказано, що підприємством порушено норми цієї статті, але не зазначено яким чином було порушено саме визначення терміну господарська діяльність.

Нормою пп.1.20.9 п.1.20 ст.1 вищезгаданого Закону передбачено правила визначення звичайної ціни продажу товарів (робіт, послуг) для платників податку, яких визначено як природні монополісти відповідно до закону. Проте, ДАП "Львівські авіалінії"' не є монополістом в галузі авіаперевезень. Оскільки, в самому акті перевірки не викладено жодних пояснень та підстав застосування в порушення цієї статті Закону, позивачем вважається,  що цю норму було застосовано помилково та безпідставно. Згідно Закону України "Про природні монополії”, ДАП "Львівські авіалінії"" не входить до переліку суб'єктів природних монополій, який складається та ведеться Антимонопольним комітетом України.

Підпунктом 2.1.1 п.2.1 ст.2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що платниками податку з числа резидентів є суб"єкти господарської діяльності,

бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами, проте підприємством не було порушено цієї норми, оскільки ДАП "Львівські авіалінії" є платником податку на прибуток і є резидентом України.

В акті перевірки зроблено висновок про заниження скоригованого валового доходу за 2005-2006 роки, внаслідок порушення п.п. 7.4.1, 7.4.3 п. 7.4. ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", тоді як положення п.7.4. ст.7 вищезазначеного Закону, регулюють випадки оподаткування операцій з пов"язаними особами. А всі вищезгадані підприємства-контрагенти, зокрема ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт", ТзОВ "Спільне українсько-канадське підприємство" Міст-Тур", СП ЗАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України", Фірма "МО'ИОЗ-ЗКЬ", не є пов"язаними особами стосовно ДАП "Львівські авіалінії", згідно вимог Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та інших норм чинного законодавства України.

Крім того, підприємства ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт", ТзОВ "Спільне українсько-канадське підприємство" Міст-Тур" та СП ЗАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" є резидентами України та платниками податку на прибуток на загальних підставах (за ставкою 25%). Тому твердження в акті перевірки про те що вони можуть бути нерезидентами України, є такими що не відповідають дійсності.

Враховуючи наведене вище (стосовно порушень викладених в акті перевірки), а також посилання в акті перевірки на розділ 3.1.3 «Валові доходи», позивачем вважається, що висновок відповідача про продаж місць на авіарейсах Львів-Бориспіль-Львів підприємствам ЗАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт»та СП ЗАТ «МАУ»за цінами нижче ніж звичайні, як підставу для порушення авіапідприємством п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»є безпідставним, необґрунтованим та таким що суперечить вимогам чинного законодавства України.

З огляду на вищенаведене, позивачем зазначається, що висновок, викладений в акті перевірки про порушення ДАП "Львівські авіалінії'" пп.1.20.9 п. 1.20 ст.1, п. 1.32 ст.1, пп.2.1.1 п.2.1 ст.2, пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого підприємству збільшено валові доходи, та податкові зобов'язання з ПДВ (що призвело до заниження ПДВ у липні, жовтні 2005 року на суму 174363 грн., та завищення суми бюджетного відшкодування за квітень-червень 2005 року, серпень 2005 року - червень 2006 року, у розмірі 1099419грн.), є необгрунтованим, безпідставним та неправомірним.

Відповідачем позов заперечено з підстав, викладених у поясненні на позовну заяву від 01.10.07р. №17731/10-010/1526.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, господарським судом відзначається наступне:

ДПІ у м. Львові проведено виїзну планову перевірку ДАП „Львівські авіалінії” з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 01.04.05 року по 30.06.06 року за результатами якої складено акт від 24.01.07 року №20/23-0/01130644.

Перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягала бюджетному відшкодуванню) встановлено порушення п. 4.1 ст. 4 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість” (із змінами та доповненнями) ДАП «Львівські авіалінії», а саме:

- занижено податок на додану вартість у сумі 174 363,0 грн.,  в т.ч. у розрізі податкових періодів :

- у липні 2005 року у сумі 102 717 грн. ,

- в жовтні 2005р  у сумі 71646,0 грн.

- завищено суми податку, що підлягала бюджетному відшкодуванню за квітень-червень 2005 року, серпень 2005 –червень 2006 року, у розмірі 1 099 419,0 грн.

Відповідно до вимог п. 4.1 ст. 4 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість” “база оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), за винятком податку на додану вартість, що включається до ціни товарів (послуг), згідно із законами України з питань оподаткування. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг)”.

ДАП „Львівські авіалінії” здійснювало продаж місць на авіарейсах Львів-Бориспіль-Львів підприємствам ЗАТ „Авіакомпанія „Аеросвіт” та СП ЗАТ „Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України” за цінами нижче ніж звичайні. В результаті здійснення даних  господарських операцій підприємством занижено податкові зобов’язання по податку на додану вартість.

Суд дослідивши обставини справи, встановив, що за період з 01.04.2005р по 30.06.2006р. вартість 1-го квитка в одному напрямку по маршруту Львів-Бориспіль-Львів становила 360 грн. (в т.ч. ПДВ 60 грн.). На підставі проведеного аналізу агентських угод по інших контрагентах було встановлено, що по напрямку Львів-Бориспіль-Львів реалізація квитків здійснювалась по тарифу, затвердженому наказами по ДАП „Львівські авіалінії”, а ЗАТ „Авіакомпанії „Аеросвіт” та СП ЗАТ Авіакомпанії „Міжнародні авіалінії України”  продаж квитків здійснювався по ціні, нижчій фактичної собівартості та нижчій ціни продажу цих місць на цих же рейсах іншим контрагентам, а саме - по цінах, наведених у таблицях 3.1.7, 3.1.8 (ст.58-65) акту перевірки від 24.01.07 року №20/23-0/01130644.

Згідно з п. 1.18 ст. 1 Закону України, звичайні ціни розуміються та застосовуються за правилами, визначеними пунктом 1.20 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

У відповідності до пп. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями), якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), яка визначається виходячи з можливості покупця (продавця) реально і без значних додаткових витрат придбати (продати) товар (роботу, послугу) на найближчій стосовно будь-якої із сторін договору території.

Ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. Під час визначення ідентичності товарів беруться до уваги, зокрема, їх фізичні характеристики, які не впливають на їх якісні характеристики і не мають суттєвого значення для визначення ознак товару, якість і репутація на ринку, країна походження та виробник. Незначні відмінності в їх зовнішньому вигляді можуть не враховуватися.

Однорідні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), які не є ідентичними, мають подібні характеристики і складаються зі схожих компонентів, що дозволяє їм виконувати однакові функції та (або) бути взаємозамінними. Під час визначення однорідності товарів (робіт, послуг) беруться до уваги, зокрема, їх якість, наявність товарного знака, репутація на ринку, країна походження та виробник.

Згідно з пп. 1.20.2 п. 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), стосовно яких визначається звичайна ціна, прилюдно пропонуються до продажу, або мають ціни, встановлені на організованому ринку цінних паперів, або мають біржову ціну (біржове котирування), визначення звичайної ціни у встановленому в абзаці першому цього підпункту порядку здійснюється із врахуванням таких факторів.

Для товарів (робіт, послуг), які продаються шляхом прилюдного оголошення умов їх продажу, звичайною визнається ціна, що міститься у такому прилюдному оголошенні (пп. 1.20.3 п. 1.20 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до п.1.32 Закону України від 22.05.97 року №283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська діяльність-це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Таким чином, дані операції з продажу місць на авіарейсах Львів-Бориспіль-Львів є збитковими та суперечать меті підприємницької діяльності.

Відповідно до пп.1.20.8 п.1.20 ст.1 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.97 №283/97-ВР (із змінами та доповненнями), обов’язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому  законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов’язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту.  Як свідчать обставини справи, ДПІ у м. Львові під час перевірки письмово зверталося до ДАП „Львівські авіалінії”  про надання належним чином завірених копій відповідних документів та обґрунтований висновок стосовно рівня договірних цін по тарифах на блок місць та по тарифах на перевезення пасажирів лінії Львів- Бориспіль –Львів ( листи від 28.12.06 року №22460/23-0/1921, від 11.01.07 №287/23-0), проте відповіді підприємством не надано.

Позивач в позовній заяві жодним чином не спростовує порушення підприємством п. 4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», керуючись зокрема яким, ДПІ у м. Львові винесено  оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи вищенаведене, підприємством в порушення п. 4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»занижено суму податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 321 132 грн. (з врахуванням штрафних (фінансових) санкцій та рішень про результати розгляду первинної та повторної скарг) та  завищено суму бюджетного відшкодування на суму 1 964 032  грн. (з врахуванням штрафних (фінансових) санкцій та рішень про результати розгляду первинної та повторної скарг).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.В адміністративному позові відмовити повністю.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя                                                                                                       Станько Л.Л.