СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 жовтня 2007 року

Справа № 2-7/4710-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

представник позивача, Міркін Антон Леонідович, довіреність №  22   від 06.08.07, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя";

представник відповідача, Щеглов Демид Анатолійович, довіреність №  20-3/3552   від 27.12.06,  Орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго";

розглянувши апеляційну скаргу Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 02.07.2007 року у справі № 2-7/4710-2007

за позовом           Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" (вул. Гурзуфська, 5,Сімферополь,95000)

до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Гайдара, 3-а,Сімферополь,95000)

про внесення змін до договору.

ВСТАНОВИВ:

Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго”, в якій просить внести зміни в пункт 2.1 Договору від 03.08.1998 року на оплату витрат з експлуатації насосного обладнання, встановленого в ЦТП орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” для підкачування холодної води шляхом викладення його в редакції позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Сімферопольським виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства на адресу Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” був направлений проект додаткової угоди від 01.03.2006 року до Договору від 03.08.1998 року на оплату витрат з експлуатації насосного обладнання, встановленого в ЦТП орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” для підкачування холодної води разом з супровідним листом №727 від 29.03.2006 року, метою якого є внесення змін до пункту 2.1 Договору від 03.08.1998 року в частині відшкодування позивачем витрат з експлуатації насосного обладнання. Враховуючи відмову відповідача від внесення відповідних змін до зазначеного договору, Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, на підставі статті 188 Господарського кодексу України, звернулося до суду для вирішення спору, що виник між сторонами.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Дворний І.І.) від 02.07.2007 року у справі № 2-7/4710-2007 позов Сімферопольського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" про внесення змін до договору задоволено.

Внесено зміни в пункт 2.1 Договору на оплату витрат з експлуатації насосного обладнання, встановленого в ЦТП Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" для підкачування холодної води, укладеного 03.08.1998 року між Сімферопольським виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та Орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" шляхом викладення його в наступній редакції: "Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства зобов'язується відшкодувати витрати з експлуатації насосного устаткування (електроенергія і інше): а) у частині подачі холодної води для холодного водопостачання - повністю; б) у частині подачі холодної води для гарячого водопостачання - пропорційно відношенню затвердженого тарифу за 1 м3 холодної води для населення до суми затвердженого тарифу на послуги з підігріву 1 м3 води для населення і тарифу за 1 м3 холодної води для населення.

На дату укладення цієї додаткової угоди при затвердженому постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим від 24.10.2000 року № 362 тарифу за 1 м3 холодної води на господарсько-питні потреби населення міста Сімферополя у розмірі 0,30 грн. і тарифи на підігрів 1 м3 води для населення міста Сімферополя у розмірі 3,24 грн. Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства  зобов'язане відшкодувати 8,5% від суми витрат, понесених Орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" при експлуатації насосного устаткування для підкачки води, що направляється на підігрів і подається кінцевому споживачеві у вигляді гарячої води (0,30 грн./(3,24 грн.+0,30 грн.) х 100% = 8,5%)".

Стягнуто з Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на користь Сімферопольського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства 85,00 грн. державного мита та 118,0 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду, Орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову .відмовити, мотивуючи скаргу тим, що рішення суду необгрунтоване та прийнято з порушенням норм матеріального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 03.10.2007 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, у складі колегії було замінено суддю Борисову Ю.В. на суддю Голика В.С.

19.09.2007 року позивача надав відзив, а також заявив клопотання, в якому вказав про зміну назви позивача у справі № 2-7/4710-2007 з Сімферопольського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя", крім того вказав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить рішення господарського суду залишити без змін.

Заявлене клопотання позивача судовою колегією було задоволено, Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства замінено на Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя".

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

Порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації, взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарствами або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств (надалі —Водоканал) та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України визначені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 року.

Дотримання  цих  Правил є обов'язковим для  всіх  осіб,  підприємств,  установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їхньої відомчої належності і форми власності та Водоканалу (п. 1.2 Правил).

Відповідно до пункту 5.1 Правил при недостатньому тискові в комунальній водопровідній мережі для постачання водою верхніх поверхів будинків за проектами, узгодженими з Водоканалом, передбачається встановлення насосів для підвищення тиску води, а при постійному надмірному тискові понад 1 кг/см2—регулятори тиску "після себе".

Насосні станції підкачування та регулятори тиску, розміщені всередині жилих будинків, перебувають на балансі абонента і ним експлуатуються незалежно від відомчої належності.

Насосне обладнання для підкачування холодної води та регулятори тиску, встановлені в теплових пунктах, перебувають на балансі теплопостачальних організацій і експлуатуються ними.

Водоканал відшкодовує витрати на експлуатацію насосного обладнання:

-          встановленого   у   житловому   фонді    місцевих    Рад   та   житлово-будівельних кооперативах —ЖЕО;

-          встановленого в котельних, центральних теплових пунктах, прибудовах до них —теплопостачальним організаціям.

Окремо розміщені насосні станції для підкачування холодної води перебувають на балансі Водоканалу і ним експлуатуються.

Як було встановлено судом першої інстанції, на виконання вказаного положення 03.08.1998 року між Сімферопольським виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та Орендним підприємством “Кримтеплокомуненерго” був укладений договір на оплату витрат з експлуатації насосного обладнання, встановленого в ЦТП орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” для підкачування холодної води, метою укладення якого, згідно з розділом І Договору, є забезпечення відповідальності сторін за своєчасне обслуговування насосів холодної води та сплата за електроенергію, що витрачається.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Орендне підприємство “Кримтеплокомуненерго” зобов'язується здійснювати підкачування холодної води насосами, встановленими в ЦТП орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” згідно доданого списку.

Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, згідно з пунктом 2.1 Договору, зобов'язується компенсувати витрати з експлуатації насосного обладнання та витрати електроенергії підвищувальними насосами з електродвигунами, що вираховується за потужністю електродвигунів та згідно фактично випрацюваного часу.

Як було встановлено, з супровідним листом № 727 від 29.03.2006 року, позивачем на адресу Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” була направлена додаткова угода до договору від 03.08.1998 року для її підписання. Вказаною угодою Сімферопольським виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства було запропоновано доповнити пункт 2.1 Договору від 03.08.1998 року на оплату витрат з експлуатації насосного обладнання, встановленого в ЦТП орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” для підкачування холодної води, наступним змістом: “Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства зобов'язується відшкодовувати витрати з експлуатації насосного устаткування (електроенергія і інше):

а)          у частині подачі холодної води для холодного водопостачання - повністю;

б)          у частині подачі холодної води для гарячого водопостачання -   пропорційно відношенню   затвердженого  тарифу   за   1  м3   холодної  води  для   населення  до  суми затвердженого тарифу на послуги з підігріву 1 м куб. води для населення і тарифу за 1 м куб. холодної води для населення.

На дату укладення цієї додаткової угоди при затвердженому постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим від 24.10.2000 року № 362 тарифі за 1 м куб. холодної води на господарсько-питні потреби населення м. Сімферополя у розмірі 0.30 грн. і тарифі на підігрів 1 м куб. води для населення м. Сімферополя у розмірі 3,24 грн. Сімферопольське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства зобов'язане відшкодовувати 8,5 % від суми витрат, понесених Орендним підприємством “Кримтеплокомуненерго” при експлуатації насосного устаткування для підкачки води, що направляється на підігрів і подається кінцевому споживачеві у вигляді гарячої води (0,30 грн./ (3.24 грн. + 0,30 грн.) х 1ОО% = 8,5%)”.

Вказана додаткова угода, згідно зі штампом відповідача, була отримана Орендним підприємством “Кримтеплокомуненерго”29.03.2006 року.

Листом № 20-3/95 від 06.04.2006 року відповідач відмовив Сімферопольському виробничому підприємству водопровідно-каналізаційного господарства в підписанні додаткової угоди з підстав необгрунтовано встановленого відшкодування витрат на експлуатацію насосного обладнання в пропорційній залежності від тарифів за 1 м3 холодної води та за підігрів 1 м куб. води.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" необгрунтовані та підлягають скасуванню у зв’язку з наступним.

У відповідності з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінений або розірваний по рішенню суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною і в інших випадках, передбачених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна і розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором.

Так, відповідно до пункту 5 “Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селища України”, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року № 65 насосне обладнання для підкачування холодної води та регулятори тиску, встановлені в теплових пунктах, перебувають на балансі теплопостачальних організацій і експлуатуються ними, а водоканал відшкодовує витрати на експлуатацію насосного обладнання, на виконання якої і був укладений договір від 03.08.1998 року.

Таким чином, діючим законодавством  не передбачено компенсації частини витрат і тим більше не встановлене їх розділення в пропорційному відношенні до тарифів на послуги, які до предмету даного договору не мають відношення.

При розділенні витрат на підкачку холодної води шляхом порівняння тарифів на послуги, що надаються позивачем і відповідачем порушується принцип справедливості, сумлінності і розумності закріплений в пункті 1 частини 6 статті 3 Цивільного кодексу України і ставить сторони в нерівне положення. Так тарифи на дані послуги не підлягають порівнянню між собою, у зв'язку з різним способом їх формування. Тарифи на послуги з підігріву ГВС і послуги з поставки холодної води для населення не відображають їх реальної собівартості, у зв'язку з тим, що вони затверджуються місцевими органами самоврядування нижче собівартості послуг, що надаються.

Так само Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" формує тарифи на поставку холодної води, відповідно до пункту 3, пункту 6 порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, затвердженому   Постановою КМУ № 959 від 12.07.2006 року використовуючи державні  і галузеві нормативи, тобто в тариф Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" на поставку холодної води вже закладені витрати, пов'язані з забезпеченням нормативного тиску в мережах, які стягуються вже з кінцевих споживачів.

Відповідно до пункту 3.27 БНіП ІІ-31-74 мінімальний вільний натиск водопроводу населеного пункту при господарсько-питному водоспоживанні на введенні в будівлю над поверхнею землі повинен прийматися при одноповерховій споруді не менше 10м., при великій поверховості на кожний поверх слід додавати 4м. Нормативний тиск в центральних теплових пунктах позивачем не забезпечується.

Таким чином, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" не сумлінно виконує свої зобов'язання по забезпеченню  своїх  споживачів   холодною  водою з нормативним тиском, через що  Орендне підприємство “Кримтеплокомуненерго” вимушено підключати своє насосне устаткування для підтримки тиску в мережах.

Виходячи із затвердженої редакції судом першої інстанції пункту 2.1 договору при несумлінному виконанні своїх зобов'язань Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" може отримати необгрунтовані доходи, а Орендне підприємство “Кримтеплокомуненерго” збільшить у свою чергу на дану суму тариф на підігрів холодної води для населення.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази на своє власне переконання,   засноване на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в господарському процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так судом першої інстанції не було досліджено розміру тарифів на момент розгляду спору на послуги з поставки холодної води і підігріву холодної води, що впливає на розмір компенсації витрат. На момент розгляду спору тариф на послуги з підігріву 1 м3 холодної води, відповідно до рішення Сімферопольської міської Ради № 2026 від 02.11.2006 року складає 6,62 грн., тариф на послуги з поставки холодної води за 1м куб., у відповідності з рішенням Сімферопольської міської Ради № 1889 від 23.10.2006 року складає 1,26 грн.

Судом першої інстанції так само не було досліджено питання про тарифи на послуги з підігріву холодної води і тарифи по поставці холодної води по встановлених нормах. Так на момент розгляду спору тариф на послуги з підігріву холодної води виходячи з норм споживання, відповідно до рішення Сімферопольської міської Ради № 2026 від 02.11.2006 року складає 26,08грн., тариф на послуги з поставки холодної води виходячи з норм споживання, відповідно до рішення Сімферопольської міської Ради № 1889 від 23.10.2006 року складає 18,98 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.07.2007 року у справі № 2-7/4710-2007 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" про внесення змін до договору відмовити у повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді