ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

31.05.07
Справа №16/22-пд-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

при секретарі: Акімовій Т.М.

за участю представників:

прокуратури:  не
з'явився;

позивача-1:     не
з'явився;

позивача-2:     не
з'явився;

відповідача:    не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської
області, м. Генічеськ Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від
05.03.2007 у справі №16/22-ПД-07

за позовом Херсонського міжрайонного природоохоронного
прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати
відповідні функції у спірних правовідносинах -

1) Генічеської районної державної адміністрації, м.
Генічеськ Херсонської області;

2) Державної податкової інспекції у Генічеському районі
Херсонської області, м. Генічеськ Херсонської області;

До Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Київ

про стягнення 38 000 грн. 19 коп. та припинення договору
оренди,

ВСТАНОВИВ:

Херсонський міжрайонний природоохоронний прокурор
звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Генічеської
районної державної адміністрації та Державної податкової інспекції у
Генічеському районі Херсонської області про стягнення з Приватного підприємця
ОСОБА_1 38 000 грн. та припинення договору оренди.

Рішенням господарського суду Херсонської області від
05.03.2007 (суддя Немченко Л.М.) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача 1- Генічеської районної державної адміністрації
заборгованість по орендній платі в розмірі 53 грн. 05 коп., решта позовних
вимог залишено без розгляду. Рішення в частині стягнення боргу по орендній
платі в розмірі 53,05 грн. мотивовано приписами ст. 526 ЦК України, 162 ЦК
УРСР, ст. 193 ГК України та умовами договору. В іншій частині позовні вимоги
залишені без розгляду на підставі ст. 81 п.5 ГПК України.

Не погодившись з прийнятим судовим актом, позивач 2 -
ДПІ у Генічеському районі звернулась до Запорізького апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою.

Заявник вважає неправомірним залишення позовних вимог
без розгляду. На думку ДПІ у Генічеському районі, судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного
застосування норм матеріального та процесуального права: не враховано ст.ст. 2,
20 Закону України «Про плату за землю»; вважає, що підчас засідання в суді
першої інстанції представником ДПІ повністю підтримано вимоги, заявлені
прокурором, матеріалами справи підтверджується існування боргу у відповідача
перед ДПІ; сума боргу в розмірі 0,19 коп. судом не розглянута. З підстав,
викладених в апеляційній скарзі, просить рішення господарського суду від
05.03.2007 у справі №16/22-ПД-07 скасувати в частині залишення без розгляду
позовних вимог в розмірі 37 946 грн. 95 коп., прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Як випливає зі змісту письмових відзивів прокуратури та
Генічеської райдержадміністрації, вони підтримують доводи апеляційної скарги та
просять скасувати рішення господарського суду і задовольнити вимоги про стягнення
38 000, 19 грн. Справу позивач-1 просить розглянути без його участі.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду №1724 від 30.05.2007 справу передано до розгляду колегії
суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г., судді - Шевченко Т.М.,
Юхименко О.В.

В судове засідання 31.05.2007 повноважні представники
сторін не прибули, про причини неявки не повідомили. Представник ДПІ у
Генічеському районі надав через канцелярію суду клопотання про відкладення
розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що рішення може бути переглянуто
в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 31.05.2007 прийнято постанову.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції. Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального
кодексу України,  у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення,
знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджено
матеріалами справи, між Генічеською райдержадміністрацією та ПП ОСОБА_1
28.09.2004 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 392, 26 га
(землі водного фонду озеро «Сиваш») (далі - Договір оренди).

В п. 7 Договору оренди сторони обумовили розмір орендної
плати за землю, яка складає 45 грн. за 1 га на рік.

Орендна плата вносить рівними частинами щоквартально (п.
9 Договору оренди).

Договір укладено строком на 10 років, що випливає з п. 6
Договору оренди.

Відповідно до Прикінцевих положень договору оренди, він
набирає чинності з моменту його підписання та державної реєстрації. Договір
зареєстровано 07.10.2004.

Вимоги про стягнення боргу по орендній платі заявлено з
07.10.2004 по 01.05.2005 в розмірі 38 000 грн. 19 коп., з яких позивач-1 -
Генічеська райдержадміністрація визначила свої вимоги в розмірі 53,05 грн.

Як вбачається з розрахунку позивача-1 (а.с.48), оренда
плата нарахована 8 580, 65 грн., сплачено -
8 527,6 грн. (копії квитанцій містяться в матеріалах справи арк. 41),
залишок (борг) - 53,05 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем
зазначеної суми боргу.

За умовами Договору оренди, орендарю (відповідачу)
надано земельну ділянку (землі водного фонду) для риборозведення.

Відповідно до 59 ЗК України громадянам та юридичним
особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із
земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди.

В ст. 1 Закону України «Про оренду землі» та ст. 93 ЗК
України визначено, що оренда землі - це засновано на договорі строкове платне
володіння і користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі»
істотною умовою договору оренди, між іншим, є визначення орендної плати.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за
згодою сторін у договорі (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Обов'язком орендаря є своєчасне внесення орендної плати
за користування землею.

Користування земельною ділянкою здійснюється на підставі
чинного законодавства та укладеного договору оренди, умови договору повинні
виконуватись належним чином.

Згідно зі
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова
від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п. 1, 7 ст.
193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння
відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених
законом.

Таким чином, господарський суд правомірно дійшов
висновку про задоволення вимог про стягнення заборгованості по орендній платі в
розмірі 53,05 грн. на користь позивача-1.

Стосовно решти позовних вимог, які залишені
господарським судом без розгляду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Стаття 81 ГПК України передбачає підстави залишення
позову без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і
його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до роз'яснень президії ВАСУ НОМЕР_1, при
вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на  увазі,
що застосування пункту 5 цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові
документи вважаються витребуваними, тільки
якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі;

- витребувані
документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору;

- позивач не
подав витребувані документи чи не направив свого представника в  засідання господарського суду без поважних
причин. Зазначені обставини перешкоджають вирішенню спору по суті.

Отже, господарський при вирішенні питання про залишення
позову без розгляду зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог
позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Господарський суд не зазначив
підстави та не обґрунтував причини залишення позову без розгляду в частині
стягнення залишку суми боргу та припинення дії договору оренди.

З матеріалів справи не вбачається, що суд вимагав
документи, які позивач не надав і  ці
обставини перешкоджають вирішенню спору. Не зазначено про наведене і у рішенні
суду. Суд не обґрунтував у рішенні,  в
зв'язку з чим він дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування
приписів ст. 81 п.5 ГПК України, не вказав, які документи  на його вимогу не надав позивач  та  не
довів, яким чином їх відсутність або відсутність позивачів перешкоджала
розгляду справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку,
що у господарського суду були відсутні підстави для залишення позову без
розгляду: по-перше - в жодному процесуальному документі не зазначено, які саме
додаткові документи суд витребує,
по-друге - необхідність витребування відповідних документів для
вирішення справи, по-третє - яким чином відсутність позивачів та ненадання
документів перешкоджали вирішенню справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що при
залишенні позову без розгляду місцевий суд неправильно застосував норми
процесуального законодавства, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст. 104 ГПК України
рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Крім того, господарським судом ні в мотивувальній, ні в
резолютивній частині рішення, а також ні в іншому процесуальному документі суду
не зазначено стосовно вимог про припинення дії договору оренди, які заявлені
прокурором при подачі позову.

Скаржник в апеляційній скарзі просить, зокрема,
припинити провадження по справі.

Однак, колегія суддів вважає ці вимоги апеляційної
скарги необґрунтованими, а також не знаходить підстав, передбачених ст. 80 ГПК
України, для припинення провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Генічеському районі Херсонської області, м. Генічеськ Херсонської області,
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від
05.03.2007 у справі №16/22-ПД-07 в частині стягнення з Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Київ, 53,05 грн. залишити без змін.

Рішення господарського суду Херсонської області від
05.03.2007 у справі №16/22-ПД-07 скасувати в частині залишення решти позовних
вимог без розгляду та направити на розгляд до господарського суду Херсонської
області.

Постанову оформлено відповідно до ст.84 ГПК  України 15.06.2007.