СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"20" вересня 2007 р.
Справа №4/6571-А

за позовом  Прокурора
Летичівського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Летичівському районі смт. Летичів

до Приватного підприємця ОСОБА_1с.
АДРЕСА_1Летичівського району

про стягнення 1561,20 грн.

Суддя  Баула
Л.П.                    Секретар судового
засідання Мельник М.В.

Представники сторін:

від позивача:  Мазуркевич І.В. - представник УПФ України в
Летичівському районі за довіреністю №70 від 20.09.07р.

від відповідача : не з'явився

За участю -  Шкадько В.В. - прокурора відділу
облпрокуратури

Суть спору:

Прокурор в інтересах позивача у
позовній заяві, представник позивача в судовому засіданні наполягають на задоволенні
позовних вимог. Просять суд з врахуванням вимог Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” стягнути з відповідача 5161
грн. 20 коп. заборгованості по сплаті податку на доходи фізичних осіб, в т.ч.
170 грн. штрафних санкцій.

Відповідач в судове засідання
повноважного представника не направив, письмових заперечень щодо позовних вимог
суду не надав, своїм процесуальним правом не скористався. Відповідач був
належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, йому було вручено
ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення
справи до судового розгляду та повістку, оформлені відповідно до вимог ст. 34
КАС України із зазначенням дати, часу і місця судового засідання, що
підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення  НОМЕР_1. Справа  розглядається з врахуванням п.8 ст.35 КАС
України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1сАДРЕСА_2зареєстрований, як
суб'єкт підприємницької діяльності (ідентифікаційний код НОМЕР_2) і відповідно
до ст. 15 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування“ є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Згідно акту розрахунку суми доплати
до мінімального страхового внеску від 01.06.2007 року належна до сплати сума
доплати до мінімального розміру страхових внесків за 2006 рік складає 1561,20
грн., в т.ч. 170 грн. штрафних санкцій.

Вказана сума заборгованості
підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками сум страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2006 рік., рішенням про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_3., картками особового рахунку.

Рішення про застосування фінансових
санкцій отримано відповідачем, що підтверджується написом про отримання.

Відповідно до вимог Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” позивачем виставлена
відповідачу вимога від 04.07.2007 року про сплату  заборгованості, протягом десяти днів із дня
отримання якої відповідач зобов'язаний був сплатити суму заборгованості. Вимога
про сплату заборгованості одержана відповідачем
06.07.2007 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового
відправлення № НОМЕР_4.

Оскільки, відповідач не сплатив
зазначену у вимозі суму в добровільному порядку, не  оскаржив її до суду позивач просить стягнути
з відповідача 1561 грн. 20 коп.
заборгованості, в т.ч. 170 грн. штрафних санкцій.

Аналізуючи обставини справи, судом
враховується наступне:

За змістом ст. 58 Закону України “Про
загальнообов'язкове  державне пенсійне
страхування” від 09.07.03р.  Пенсійний
фонд є органом,  який провадить збір,
акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє
документи для її виплати, забезпечує
своєчасне  і в повному  обсязі фінансування  та
виплату  пенсій.

Відповідно до прикінцевих положень та преамбули вказаного Закону цей
Закон набирає чинності з 1 січня 2004 року, зміна умов і норм загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
здійснюється  виключно  шляхом внесення змін до цього Закону. Крім
того, згідно  ст.  5
цього Закону  передбачено, що   Закон регулює відносини,  що виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія  інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначається,
зокрема, платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості
за цими внесками.

Ч.1 п.7 ст. 64 Закону визначає, що
виконавча  дирекція  Пенсійного
фонду та її територіальні органи мають право  стягувати
з  платників  страхових внесків несплачені суми страхових
внесків.

При цьому під страховими внесками у
відповідності до ст.1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та
збір на обов'язкове  державне  пенсійне
страхування,  сплачені згідно  із
законодавством,  що діяло
раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне
пенсійне  страхування  відповідно
до цього Закону.

Згідно  ст.ст. 14 та 15 зазначеного Закону
страхувальниками  і відповідно платниками
страхових внесків відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства,
установи і організації, створені відповідно до законодавства  України,
незалежно  від  форми
власності, виду діяльності та господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі
філії, представництва, відділення та
інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій, об'єднань
громадян,  профспілок, політичних партій,
які  мають  окремий
баланс  і  самостійно
ведуть  розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності
та  інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований  податок,  єдиний податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,
придбали   спеціальний торговий
патент),   які   використовують  працю
фізичних  осіб  на
умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,
передбачених законодавством,  або
за договорами цивільно-правового характеру. На виконання   зазначеного
Закону  в п. 2 Інструкції про
порядок  обчислення  і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами
внесків  на   загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування  до Пенсійного Фонду   України, затвердженого  Постановою Правління   Пенсійного Фонду України № 21-1 від
19.12.2003р.  наведено такий же перелік
платників  страхових внесків.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт підприємницької діяльності  є
страхувальником  і   платником
страхових внесків.

Судом враховується, що відповідно
до ч. 4 ст. 18  зазначеного Закону
страхові  внески не включаються до складу
податків,  інших обов'язкових платежів,
що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове
законодавство. Натомість згідно п.6 ст. 17 Закону платник страхових внесків
зобов'язаний нараховувати,
обчислювати  і  сплачувати в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.  Відповідно до п.
6 ст. 20 даного Закону страхувальники
зобов'язані  сплачувати  страхові
внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Суд зважає на те, що вимоги
зазначених нормативно -правових актів позивачем дотримано при обрахунку заборгованості
відповідача по сплаті податку на доходи фізичних осіб в сумі 1391,20 грн..

При цьому судом також враховується,
що позивачем дотримано вимоги ст.106 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” за змістом якої, суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього
Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.
Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені
правлінням  Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти робочих  днів
із дня  одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити вказані суми. У разі, якщо
страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти
робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до
нього фінансовою санкцією,  включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках
орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського
суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

Згідно частини 14 ст. 106 вказаного
Закону рішення  органу Пенсійного фонду
про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Суми пені та фінансових
санкцій,  застосованих  за
порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових
внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надіслано відповідачу рішення про застосування фінансових санкцій
НОМЕР_5та вимогу НОМЕР_6. про сплату заборгованості.

Доказів сплати заборгованості в
повному обсязі, узгодження вимоги з відповідним органом Пенсійного фонду,
оскарження вимоги та рішення в судовому порядку
відповідач не надав.

За таких обставин, дослідивши
зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами по
справі, зокрема вимогою про сплату боргу НОМЕР_6., розрахунком сум страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2006 рік,
рішенням про застосування фінансових санкцій НОМЕР_5.,  картками особового рахунку,  відповідають чинному законодавству та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України,  суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов прокурора Летичівського
району смт. Летичів в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду
України в Летичівському районі   до
приватного підприємця ОСОБА_1с. АДРЕСА_1Летичівського району про стягнення 1561
грн.  20
коп.  задовольнити.

Стягнути з Приватного
підприємця   ОСОБА_1с.
АДРЕСА_1Летичівського району, вул. АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на
користь управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі (смт.Летичів
, вул.Горького 2/1, р/р 2 в Летичівському відділенні ВАТ ДОБ № 3210,
код 01563857, МФО 375122  заборгованість
в розмірі 1561 грн. 20 коп. (одна тисяча п'ятсот шістдесят одна гривна 20
коп.).

Згідно з ст.ст. 185-186 КАСУ
сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в
апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані
заяви подаються до  Апеляційного
адміністративного  суду через суд першої
інстанції.

Згідно з ст. 254 КАСУ Постанова,
якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Л.П. Баула

Віддрук.
5 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.

4,5-
прокуратурі області та району