ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" серпня 2007 р.
Справа  № 26/171-07-3856

За  позовом :   відкритого акціонерного товариства „Вінтер”

до  відповідача  :  товариства з обмеженою  відповідальністю „Дельта”

про стягнення 23 851,32 грн.

Суддя       Никифорчук М.І.

за участю представників сторін :

від  позивача :   Щукіна Л.А. за довіреністю;

від  відповідачів :  Брилько К.Є. за довіреністю;

Суть спору :  відкритим  акціонерним  товариством  ( далі - ВАТ) „Вінтер”    заявлені  вимоги  до  товариства з обмеженою  відповідальністю  ( далі –ТОВ ) „Дельта”   про стягнення 23 851,32 грн. –заборгованості   по  укладеному між  ним та відповідачем    02.01.2006 р. договору  № 915/92

Представник  позивача  вимоги підримує  повністю.

Представник  відповідача  з вимогам не згоден,  про  що  зазначив у запереченнях  на позов.

В засідання суду оголошено перева з  15 серпня 2007р. по 17 серпня 2007 р. згідно  вимог   ст. 77 ГПК  України.

Розглянувши  та дослідивши  матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд, -

у с т а н о в и  в :

ВАТ „Вінтер”  заявлені  вимоги  до  ТОВ „Дельта” про стягнення 23 851,32 грн. –заборгованості   по  укладеного між  ним та відповідачем    02.01.2006 р. договору  № 915/92  посилаючись на наступне.

02.01. 2006 р.  між   сторонами  по  справі  ВАТ „Вінтер”  і  ТОВ „Дельта”  укладений  договір № 915/12, предметом  якого,  згідно  п.1.1  договору,  є зобов’язання  Постачальника, тобто  позивача,  поставити  на  адресу   Покупця,  тобто відповідача,  продуктів  харчування власного виробництва, в асортименті, а покупець зобов’язаний  прийняти та оплатити вказну продукцію   на  умовах   цього  договору.

По  накладним :

№ 199 від 18.01.2006 р. на суму  5820,98 грн.;

№ 200 від 18.01.2006 р. на суму 979,99 грн.;

№ 811 від 09.03.2006 р. на суму 3433,66 грн.;

№ 1259 від 06.04.2006 р. на суму 8110,08 грн.;

№ 1819 від 03.05.2006 р. на суму 5506, 61 грн., відповідачем  було  отримано продукції на загальну суму   23 851 грн. 32 коп.

Дотеперішнього  часу вказана сума відповідачем  не сплачена.

Заперечуючи  проти  позову  відповідач  надав  заперечення  на позов у яких зазначає наступне.

Відповідно до вказаного договору  позивачем  була поставлена  продукція  на  загальну   суму 65 580,10 грн,  про  що  свідчать  чисельні  накладні,  зазначені   відповідачем  у   запереченнях.

Відповідно  до   приходних  накладних, також  зазначених  у запереченнях на  позов,  позивачеві  було  повернуто  неякісного  товару  на суму 5408,49 грн.

Згідно  банківських  виписок  за 2006 р. відповідачем  за період часу з 17.01.2006 р. по 24.11.2006 р.  було  сплачено  позивачеві 63 236,321 грн.  При  цьому  відповідачем  зазначається,  що  у  вказаних  банківських  виписках  помилково  зазначена  дата   договору –01.01.04 р.  Раніше 11.03.2004 р.  з  позивачем  був  укладений  договір по  якому  відповідач повністю  розрахувався.

Аналізуючи  вищевикладене, суд  прийшов до наступного висновку

Згідно  вимог  статті  33 ГПК України  кожна  сторона  повинна довести ті обставини  на  які  вона  посилається  як  на  підставу  своїх вимог  та  заперечень.

З матеріалів справи  вбачається,  що предметом спору по справі є укладений  між  сторонами у справі  02.01.2006 р. договір  № 915/92.  За  змістом цього договору  він є договором  поставки.

По  зазначеним вище  накладним №№ 199, 200, 811, 1259, 1819,  відповідачем  було  отримано  продукції   на  загальну  суму   23 851 грн. 32 коп.

Факт  отримання   відповідачем   продукції від позивача  підтверджується  його  печаткою  в цих  накладних.

При  цьому,  як  убачається  зі  вказаних  накладних, накладні : №№ 199 та  200 від               18 січня 2006 р.  виписані  на  отримання   товару  по договору поставки № 322308 від 11.03.2004 р.,  який  не   є  предметом  спору  по  даній   справі,  а  інші  накладні :  №№  811, 1259, 1819 -  виписані  по договору № 915/92 від 02.01.2006 р., який є предметом спору у даній справі.

Таким  чином,  з  приведеного  випливає,  що поставка відповідачеві продукції  по договору № 915/92  від 02.01.2006 р.  здійснено  по  накладним  №№  811, 1259, 1819 на загальну  суму  17050,35 грн.  оплата  якої  відповідачем   до теперішнього   часу   не  здійснено.

Вищеприведене  підтверджується  дослідними  судом  договором   № 915/92 та  вказаними  накладними,  що  є у справі.

Вказане  свідчить  про  порушення з боку відповідача  вимог ст. ст. 525 та 526 ЦК України, згідно яких зобов’язання повинні виконуватись належним чином, та забороняється одностороння відмова від виконання  зобов’язань.

Отже,  на думку  суду  стягнення слід  здійснити по накладним №№  811, 1259, 1819 на загальну  суму  17050,35 грн.    Інші   зазначені  позивачем  накладні  не  мають  відношення  до  цього договору.

З  цих  підстав  суд  відхиляє  всі  інші  заперечення  відповідача, оскільки  вони не  мають відношення  до цієї  справи.

Таким  чином, суд вважає, що вимоги  позивача є обґрунтованими доведеними  та  підлягаючими  задоволенню   частково  в  межах зазначеної  суми - 17050,35 грн.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись  ст.ст. 44, 49,  82 –84  ГПК  України, господарський  суд, -

в и р і ш и в :

Позовні  вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Вінтер”  –задовольнити частково.

Стягнути  з  товариства з обмеженою відповідальністю „Дельта ( 65005, м. Одеса,           вул. Балківська, 106;  р/р  3 в Акціонерному банку „Південний” м. Одеса,               МФО 328209,  ) на  користь  відкритого  акціонерного  товариства  „Вінтер” ( 83102, м. Донецьк, вул. Стадіонна, 22;  р/р  5031  в ДФ                         ВАТ  „Кредитпромбанк”, МФО 335593, )  :  суму  боргу  в  розмірі  17 050  ( сімнадцять тисяч п’ятдесят  ) грн. 35 коп.; державного мита в  розмірі  170 ( сто сімдесят ) грн. 50 коп., витрат  на забезпечення судового процесу  в  розмірі  118 ( сто вісімнадцять ) грн.

В іншій  частині  вимог –відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                        М.І. Никифорчук