ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2007                                                                                   Справа № 39/380

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Швеця В.В. (доповідача),

суддів: Головко В.Г., Логвиненко А.О.

при секретарі судового засідання: Корх К.В.

за участю представників:

від позивача:  Гопа Н.В. представник, довіреність №б/н  від 03.07.07;

від відповідача:  Хандог В.В. представник, довіреність №359-06  від 19.12.06;

від третьої особи представник  в судове засідання не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничого центру “ІСП”, місто Дніпропетровськ; на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2007 року у справі №39/380

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Бора”, місто Дніпропетровськ;

до товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничого  центру “ІСП”, місто Дніпропетровськ;

про зобов’язання вчинити дії;

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничого центру “ІСП”, місто Дніпропетровськ;

до товариства з обмеженою відповідальністю “Бора”, місто Дніпропетровськ;

третя особа відкрите акціонерне товариство “Лінде Газ Україна”', місто Дніпропетровськ;

про розірвання договору та стягнення збитків у розмірі 87103,04 гривень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “Бора”, місто Дніпропетровськ звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить зобов’язати відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничого  центру “ІСП”, місто Дніпропетровськ прийняти належно виконані роботи відповідно до договору на виконання робіт №466/05 від 12 липня 2005 року, шляхом підписання акту приймання виконаних робіт та акту звірки взаємних розрахунків.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що позивачем відповідно до умов договору були виконані роботи по облаштуванню промислової бетонної підлоги, але з вини відповідача, а саме в наслідок незабезпечення герметичності покрівлі будівлі, та надмірного випадіння опадів, сталося перенасичення водою поверхні покриття підлоги, що призвело до утворення не передбачуваних розливів та нашарувань та нерівностей на підлозі.

Відповідач ТОВ “Науково-виробничого  центру “ІСП”, місто Дніпропетровськ проти позову заперечує, пред’явив зустрічний позов про розірвання спірного договору на виконання робіт та стягнення з позивача ТОВ “Бора” збитків в розмірі 87103,04 гривень, що полягають у витратах відповідача на виправлення недоліків в роботі, які були допущені позивачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що підрядні роботи були виконані неякісно.

Облаштування підлоги було виконане з порушенням проектної технології, без використання матеріалів Екстра-Топ, що було засвідчено Актом від 22 серпня 2005 pоку.

Крім того жодного стихійного лиха у вказаний період не траплялось

Рішенням господарського суду у справі №39/380 від 13 квітня 2007 року (суддя Ліпінський О.В.) первісний позов задоволено частково.

Зобов’язано відповідача прийняти виконані позивачем, шляхом підписання акту приймання виконаних підрядних робіт № 17-08/п.

В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що причиною потрапляння надлишкової вологи на верхній шар підлоги, стало незабезпечення Замовником-відповідачем герметичності покрівлі будівлі цеху.

Тому господарський суд вважає, що відповідальність за пошкодження об’єкта будівництва, а саме виникнення нерівностей поверхні полу, до його прийняття, повинен нести відповідач.

Відповідач не погодившись з рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні рішення неповно з’ясував усі обставини справи тому неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Відповідач просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що відповідно до пункту 3 Висновку №196 судової будівельно-технічної експертизи, в дільниці ремонту і випробування балонів підлога була об лаштована з використанням матеріалів фірми “Баухемі”, а не зміцнювача “Екстра Топ”.

Відповідач вважає, що судом також не взято до уваги той факт, що у підприємства позивача ТОВ “Бора” відсутня ліцензія на здійснення такого виду будівельних робіт як облаштування бетонної промислової підлоги.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази потрапляння вологи на підлогу саме через покрівлю цеху.

На апеляційну скаргу позивач надав відзив у якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обґрунтовані, тому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні було встановлено, що 13 травня 2005 року між підприємством відповідача та третьою особою ВАТ “Лінде Газ Україна”, було укладено договір будівельного підряду №13/05 відповідно до умов якого відповідач зобов’язався виконати підрядні роботи, а саме монтажні роботи, покрівля даху, оздоблення стін профнастілом, оздоблення металевих конструкцій на промисловому майданчику замовника за адресою, місто Дніпропетровськ, вулиця Киснева, будинок №1.Крім того.

12 червня 2005 року з метою виконання певного обсягу підрядних робіт, між підприємством відповідача та підприємством позивача, було укладено договір №466/05 на виконання робіт відповідно до умов якого позивач зобов’язався власними силами, інструментами та механізмами виконати роботи з улаштування промислових бетонних підлог, а відповідач в свою чергу прийняти й оплатити виконану роботу.

На виконання умов договору позивачем були виконані роботи по облаштуванню промислової бетонної підлоги.

Факт виконання робіт на зазначену суму підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та актом приймання виконаних підрядних робіт № 17-08/п, від підписання якого відповідач відмовився.

Відмову від підписання акту приймання виконаних підрядних робіт відповідач мотивував наявністю недоліків виконаних робіт, а саме виконання робіт без використання матеріалу “Екстра Топ”, наявністю значної нерівностей поверхні підлоги, не витримування проектної відмітки підлоги, та нерівне нарізання передбачених технологією швів.

В свою чергу позивач обґрунтував зазначені недоліки тим, що під час виконання позивачем робіт по облаштуванню промислової підлоги сталося значне перенасичення водою верхнього шару підлоги, не з його вини, що призвело до нерівностей та нашарувань на підлозі.

Господарський суд при відмові у задоволені позовних вимог послався на те, що причиною потрапляння надлишкової вологи на верхній шар підлоги, стало незабезпечення Замовником-відповідачем герметичності покрівлі будівлі цеху.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду та вважає, що ні у договорі №466/05 від 12 липня 2005 pоку, укладеному між відповідачем та позивачем, ні у додатках до нього не міститься опису проектної технології.

Серед матеріалів, які повинні обов’язково використовуватись позивачем-підрядником та які перелічені у додатку №1 до договору, Калькуляція №1, не вбачається наявність матеріалу під назвою “Екстра-Топ”, на існування якої наполягає відповідач.

Тому вимога відповідача використовувати матеріал “Екстра-Топ” безпідставна, а відмова від підписання акту приймання виконаних робіт згідно зазначеного договору, надумана.

Крім того відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №196 від 27 лютого 2007 року позивач використовував порошковий зміцнювач “Екстра-Топ”.

Крім того судом встановлено, що будівельні матеріали “Баухемі” використовувались позивачем для виправлення нерівностей та нашарувань на підлозі дільниці ремонту і випробувань балонів вже після того, як зазначені недоліки виникли через потрапляння надлишкової вологи на верхній шар підлоги, а не як первісний матеріал.

Стосовно посилання відповідача на те, що позивач не мав ліцензії на виконання робіт то судова колегія вважає, що Закон України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб’єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування.

Відповідно до пункту 30 статті 9 зазначеного закону, ліцензуванню підлягає будівельна діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж), роботи які виконав відповідач ліцензуванню не підлягають.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №196 від 27 лютого 2007 року Калькуляція №1 до Договору практично співпадає з витратами, відображеними в Акті виконаних робіт, який, в свою чергу, відмовляється підписати відповідач.

Судова колегія вважає, що позивач добросовісно виконав умови договору та має право вимагати від відповідача підписання Акт приймання фактично виконаних робіт.

Крім того відповідно до пункту 39 загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою КМУ від 1 серпня 2005 року №668, ризик випадкового знищення або пошкодження об’єкта будівництва до його прийняття замовником несе підрядник, крім випадків, коли це сталося внаслідок обставин, що залежали від замовника. У разі коли ризик виник унаслідок недоліків переданої підряднику проектної документації, прихованих недоліків матеріальних ресурсів, забезпечення якими здійснював замовник, використання замовником без згоди підрядника неприйнятих ним робіт (об’єкта будівництва), порушення замовником договірних зобов’язань щодо надання підряднику доступу до будівельного майданчика (фронту робіт) і забезпечення матеріальними ресурсами або інших залежних від замовника обставин, його несе замовник, якщо інше не встановлено договором підряду.

Як убачається з матеріалів справи, і іншого не доведено сторонами, причиною потрапляння надлишкової вологи на верхній шар підлоги, стало незабезпечення Замовником (Відповідачем) герметичності покрівлі будівлі цеху.

Відповідно до вимог статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов’язується збудувати і здати у встановлений строк об’єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов’язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов’язок не покладається на підрядника, прийняти об’єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

З врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 101-103, 105 ГПК України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничого центру “ІСП”, місто Дніпропетровськ, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2007 року у справі №39/380, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Господарського суду України.

Головуючий                                                            В.В. Швець

Судді                                                                                В.Г. Головко

А.О. Логвиненко