ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.06.07                                                                                       Справа №22/11/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі : Соколов А.А..

За участю:

представника позивача: Зімін С.В., довіреність б/н від 03.01.2007р.

представника відповідача:   Ніколаєнко Д.В., довіреність  № 31 від 07.09.06р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: ВАТ “Мелітопольський м’ясокомбінат” , м. Мелітополь Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької  області від 01.02.2007 року у справі № 22/11/07

про стягнення суми

встановив,

Рішенням господарського суду Запорізької  області від 01.02.2007 року у справі №22/11/07 (суддя Скиданова Ю.О.) позовні  вимоги  ТОВ “Науково-виробничий центр “Світ оболонок” м. Київ ( з врахуванням їх уточнень в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України) задоволені частково. З відповідача  на користь  позивача присуджено до  стягнення  78640грн. 00 коп. основного  боргу, 836грн.48 коп. державного  мита та  116 грн.  60 коп. витрат  на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового  процесу.

Посилаючись на ст. 193 Господарського кодексу України господарський суд визнав  доведеним  факт  наявності  боргу за  відповідачем  за  одержані  товари  за  договором  поставки  №047/2005 від 05.01.2005р. в сумі 78640 грн. та присудив цю суму до стягнення. В стягненні суми 1000 грн. заборгованості в позові відмовлено, як заявленій безпідставно, оскільки вона була перерахована позивачу до звернення з позовом; в частині стягнення 5008 грн.06 коп. основного боргу – провадження у справі припинено по п.1-1 ст.80 ГПК України в зв’язку з перерахуванням зазначеної суми позивачу після звернення до суду.

Не погоджуючись з винесеним  судовим  актом ВАТ “Мелітопольський м’ясокомбінат” м. Мелітополь звернулось  із апеляційною  скаргою. Зазначає, що  рішення господарського суду винесено з порушенням процесуальних норм, з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи,  є необґрунтованим у зв’язку з невідповідністю висновку суду першої інстанції, викладеного в рішенні обставинам справи.

Зокрема, суд не відклавши розгляд справи в зв’язку з неявкою в судове засідання відповідача не створив для останнього необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. По суті справи пояснив таке: позивачем був поставлений не якісний товар, який згідно ст.678 Цивільного кодексу України позивач – продавець за договором  на вимогу покупця – відповідача по справі повинен був замінити на якісний, або усунути недоліки товару в розумний строк. Оскільки, товар постачався наперед, встановити в якій саме партії товару була неякісна оболонка не виявляється можливим. Одразу ж після виявлення при запуску оболонки у виробництво її неякісність, телефонограмою відповідач повідомив позивача та запропонував провести заміну неякісного товару. Але заміна не була проведена. Отже, резюмує заявник, позивач сам неналежно виконував свої зобов’язання за договором. Але суд, не відклавши розгляд справи позбавив відповідача можливості відстоювати свою позицію на захист своїх прав та законних інтересів.

За  вказаних обставин, просить рішення господарського суду Запорізької області по справі №22/11/07 від 01.02.2007 р. в частині стягнення з ВАТ “Мелітопольський м’ясокомбінат” заборгованості скасувати, та постановити нове рішення, яким в позові ТОВ “Науково – виробничий центр “Світ оболонок “ відмовити, судові затрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга ВАТ “Мелітопольський м’ясокомбінат” м. Мелітополь Запорізької області прийнята до провадження та призначена до розгляду на 05.06.2007 року.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду №1784 від 05.06.2007 року справа передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий:   Коробка Н.Д. , суддів: Кагітіна Л.П., Шевченко Т.М.

В судовому засіданні представник заявника підтримав свої вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Представник  позивача  проти апеляційної скарги заперечує. Рішення господарського суду вважає таким, що прийняте з дотриманням вимог процесуального та матеріального права. Зокрема зазначив, що ніяких вимог відповідача, щодо неякісного переданого товару підприємство позивача не отримувало, і ніяких обіцянок замінити товар не давало. Доказів отримання неякісного товару суду не надано ні першої , ні апеляційної інстанції. На думку позивача доводи відповідача є надуманими та направленими на те, щоб уникнути відповідальності за невиконання взятих на себе зобов’язань за договором. Просить апеляційний господарський суд залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

За згодою  представників сторін колегія суддів  оголосила  лише  вступну  та резолютивну  частини  постанови.

Перевіривши  законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів  не знаходить підстав для зміни чи скасування судового акту, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, в силу наступного.

Правовідносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу від 05.01.2005р. №047/2005, на виконання умов якого  поставщик  – ТОВ “Науково  - виробничий центр “Світ оболонок” м. Київ у період з листопада 2005р. по березень 2006р. за видатковими накладними, копії яких є в матеріалах справи, поставило ВАТ “Мелітопольський м’ясокомбінат” м. Мелітополь визначений договором товар на загальну суму 129037грн.69 коп.

Згідно п.6.4.  договору  розрахунки за товар здійснюються по факту поставки на протязі 5 банківських  днів з моменту поставки товару.

Факт отримання товару на зазначену суму відповідачем посвідчується  накладними та визнається безпосередньо і самим відповідачем.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема, “Положення про поставки продукції” затверджене Постановою КМУ №888 від 25.07.88р., Інструкціями П-6 і П- 7, за участю повноважних представників Продавця і Покупця. Прийняття товару за кількістю та якістю здійснюється на складі Продавця або в окремому випадку за домовленістю сторін на складі Покупця. Товар вважається прийнятим за кількістю та якістю, якщо протягом двох календарних днів з моменту переходу права власності відповідно до п.1.3 даного договору, Покупець не висунув претензій. П.1.3 сторонами узгоджено , що право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару.  Доказів отримання товару неналежної якості, підтвердженого отриманням товару згідно “Інструкції про порядок приймання  продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю “ затверджено. Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966р № П-7 ( з доповненнями та змінами, внесеними постановою Держарбітражу СРСР від 14 листопада 1974р. №98) відповідачем суду не надано. Як пояснив відповідач приймання товару згідно Інструкції П-7 не проводилась, належно складені акти відсутні.

Свої зобов’язання зі сплати товару на день розгляду справи в суді першої інстанції відповідач виконав частково, заборгованість склала 78640грн.

Згідно статті 193 ГК України, ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом не допускається (ст.193 Господарського кодексу України  та ст.525 ЦК України).

Відповідно до  ст. 33  ГПК України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини, на  які  вона  посилається  як  на  підставу  своїх  вимог  в заперечень.

Отже, обов’язок  доведення  факту  не одержання  товару чи отримання товару неналежної якості  та відсутності  заборгованості  на  пред’явлену  суму основного  боргу  покладається  саме  на  відповідача. А  оскільки відповідач  такі  докази  суду не  надав, то  апеляційна  інстанція  вважає  законними  та  обґрунтованими  вимоги  позивача  щодо  стягнення   суми основного боргу 78640грн. та  правомірно  задоволена  судом  першої інстанції.

Копіями платіжних доручень від 10.11.2006р №54323 та № 54463 від 13.11.2006р. (аркуші справи 56,57) підтверджено факт перерахування позивачу суми 1000 грн. основного боргу до звернення позивача з позовом до суду. Отже, зазначена сума заявлена позивачем в позові безпідставно і судом вірно зроблено висновок про відмову в цій частині в позові.

В сумі 5008 грн. 06 коп. судом правомірно припинено провадження по справі по п.1 – 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначена сума перерахована відповідачем після звернення позивача з позовом.

Зазначене підтверджує повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та вірне застосування до них норм матеріального права, спростовує доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 ГПК України  судові  витрати по  апеляційній скарзі покладаються  на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.101, п.1ст.103,105 ГПК України, апеляційний  господарський  суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський м’ясокомбінат” м. Мелітополь Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення  господарського суду  Запорізької області від  01.02.2007р. у справі №22/11/07 залишити без змін.

Постанова  оформлена відповідно до ст.84  ГПК  України  11.06.2007р.