ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.06.07
Справа  № 13/4-114

Львівський апеляційний
господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець
Г.Г.,

суддів:                                        Дубник
О.П.,

Орищин Г.В.,

при секретарі   Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від скаржника (відповідача):
Переймибіда Р.Б.

від позивача: ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу
Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від 02.03.2007 року
вих.№16920/7/10-015

на окрему ухвалу господарського
суду Тернопільської області від 12.02.2007 року, суддя С.Г.Стопник

у справі №13/4-114,

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Тернопіль

до відповідача Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, м.Тернопіль

про скасування
податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 08.09.2006 року

Особам, які беруть участь у справі,
права і обов'язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного
судочинства України, роз'яснено.

Апеляційна скарга подана на окрему
ухвалу господарського суду Тернопільської області від 12.02.2007 року по справі
№13/4-114, в якій зазначено, що Тернопільською ОДПІ безпідставно застосовано
штрафні (фінансові) санкції за порушення граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання по єдиному податку до СПД-фізичної особи ОСОБА_1
Суд першої інстанції зазначає про необ'єктивне та обмежене викладення
перевіряючим проведених платежів суб'єктом підприємницької діяльності, та
поверхневий розгляд скарги підприємця в порядку адміністративного оскарження.

Не погоджуючись з окремою ухвалою
господарського суду Тернопільської області від 12.02.2007 року по справі №13/4-114
Тернопільська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу
скасувати, зазначаючи про те, що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму
податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб, чим порушено вимоги ст.2 Указу Президента України від 3 липня
1998 року № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва". Отже, податковим органом
правомірно застосовано штрафні санкції, відповідно до чинного законодавства.

Представник скаржника (відповідача)
у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги.

Суд, перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що окрема ухвала підлягає
скасуванню з наступних підстав:

Єдиний податок регулюється Указом
Президента України від 3 липня 1998 року №727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" з наступними
змінами та доповненнями.

Статтею 2 зазначеного Указу
передбачено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право
самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для
суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами
за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може
становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. У разі коли фізична
особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької
діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею
придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує
встановленої максимальної ставки. У разі коли платник єдиного податку здійснює
підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у
підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку
збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності від 01 лютого 2006 року СПД-фізична особа ОСОБА_1 обрав
спрощену систему оподаткування з 01 лютого 2006 року.

Тернопільською ОДПІ на підставі
заяви, СПД-фізичній особі ОСОБА_1 - 02 лютого 2006 року було видано свідоцтво
про сплату єдиного податку НОМЕР_2. Таким чином, позивач погодився на сплату
єдиного податку на відповідний вид діяльності, у сумі, встановленій місцевою
радою.

Таким чином, позивач погодився на
сплату єдиного податку на відповідний вид діяльності, у сумі, встановленій
місцевою радою.

В матеріалах справи міститься
квитанція від 01.02.2006 року НОМЕР_3, згідно якої позивачем ним внесено до
бюджету 200 грн. єдиного податку, відповідно до п.2 Порядку видачі Свідоцтва
про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29 жовтня
1999 року №599 та 17.02.2006 р. сплачено ще 500 грн. в зв'язку із внесенням у
свідоцтво платника єдиного податку 5-х найманих працівників.

Указом Президента України від 3
липня 1998 року №727/98 визначено, що суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Абзацом 4
п.2 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку вказано, що у разі
щомісячної сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного
податку.

Відповідно, наступний граничний
термін сплати для позивача 20.02.2006 р.

Згідно картки особового рахунку
платника з єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб за 2006
рік СПД-фізична особа ОСОБА_1 податкове зобов'язання з єдиного податку на
підприємницьку діяльність з фізичних осіб в розмірі 700,00 грн. по терміну
сплати 20 лютого 2006 року сплатив з порушенням встановлених граничних строків
сплати, а саме 24 лютого 2005 року, тобто з запізненням на 4 календарних дні,
за що до нього правомірно застосовано штрафну санкцію на підставі підпункту
17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до ст.166 КАС України
суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття
заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи підстави для постановлення окремої ухвали відсутні, оскільки податковим
органом правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію за порушення
граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по єдиному
податку.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що окрему ухвалу слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 195,196,199,
205,206, п.6,7 розділу VІІ КАС України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Тернопільської
ОДПІ задоволити.

Окрему ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 12.02.2007 року по справі №13/4-114 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:
Якімець Г.Г.

Судді:
Дубник О.П.

Орищин Г.В.