СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто Севастополь

31 липня 2007 року
Справа № 20-5/342

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Ягунов Віктор Петрович, довіреність № 10-004/270 від 05.07.2007;

відповідача: Жилін Ігор Борисович, довіреність б/н від 18.12.2004, приватне підприємство "Бланко";

відповідача: не з'явився; приватне  підприємство "УкрАзовДон"

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя  на рішення Господарського суду міста Севастополя (судді Антонової І.В.) від  2 лютого  2004 року у справі №20-5/342

за позовом Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя (99011, місто Севастополь, вул. Кулакова, 37)

до приватного підприємства "Бланко" (99029, Севастополь, вул. Соловьева, 3)

приватного  підприємства "УкрАзовДон" (Донецьк, пр. Ленінський, 13а-16)  про визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Податковий орган звернувся з позовом про визнання недійсною угоди надання автотранспортних послуг між відповідачами на той підставі, що відповідач - приватне підприємство "УкрАзовДон" уклало угоду з метою ухилення від сплати податків, тому що державна реєстрація цього підприємства проведена без наміру здійснювати господарсько-підприємницьку діяльність.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що підприємство "Бланко" отримало та оплатило безготівкою підприємству "УкрАзовДон" за надані автотранспортні послуги кошти. У подальшому документи підприємства "УкрАзовДон" визнані у судовому порядку недійсними. Перевірка податковими органами вказаних підприємств не проводилася, податкові зобов’язання не визначалися.

Рішенням місцевого господарського суду у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що не доведено наявності мети, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а саме ухилення від сплати податків.

Позивач 19 лютого 2004 року подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задовольнити, вважаючи, що судом першої інстанції рішення прийнято при неповно встановлених обставин, які мають значення для справи, та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що відповідач  товариство "Бланко" з її доводами не згодний, договір був укладений без порушень вимог закону, сторони договору мали цивільну правоздатність, мети ухилення від сплати податків з боку підприємства "УкрАзовДон" позивач не довів.

Справа розглядалася за правилами Господарського процесуального кодексу України. Ухвалою від 26 квітня 2004 року строк розгляду був продовжений на три місяця. Ухвалою від 17 травня 2004 року провадження було зупинено, ухвалою від 11 липня 2007 року провадження поновлено.

На підставі пункту 4 частини 1 статті 17 та пункту 6 Заключних та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами цього Кодексу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача - товариства "Бланко" підтримав доводи заперечень. Відповідач - підприємство "УкрАзовДон" правом на участь у судовому засіданні його представника не скористався.

Апеляційний суд відповідно до статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України витребував додаткові докази (а.с. 63, 76-80, 97-106, 114-115, 120, 130-133, 143-153, 159) і встановив  наступне.

1 лютого 2002 року у місті Донецьку між продавцем приватним підприємством "УкрАзовДон" та покупцем приватним підприємством "Бланко"  укладений договір про надання послуг автотранспорту, що підтверджує договір (а.с. 7) та документи про відрядження робітника підприємства "Бланко" до міста Донецьку (а.с. 76-79).

По рахункам від 19 і 20 лютого 2002 року покупець 18 і 25 лютого 2002 року оплатив безготівкою продавцю 3.970грн. і 4.120грн., в тому числі податок на додану вартість у сумах 661,67грн. і 686,67грн. (а.с. 8-9, 14-15).

Про надання послуг продавцем 28 лютого 2002 року надані покупцю податкові накладні №18 і №19 і сторони 25 і 28 лютого 2002 року склали акти виконаних робіт (а.с. 10-13).

З моменту реєстрації приватне підприємство "УкрАзовДон" (у тому числі за лютий 2002 року) податкову звітність не надавало, про що свідчать відповіді податкового органу (а.с. 36, 120).

Рішенням Місцевого суду Ленінського району міста Донецька від 22 червня 2002 року встановлено, що засновник приватного підприємства "УкрАзовДон" Савін А.І. не мав наміру здійснювати підприємницьку діяльність, засновував підприємство за проханням та за винагороду від невстановленої судом особи. Судовим рішенням засновницькі документи цього підприємства визнані недійсними з моменту реєстрації, свідоцтво платника податку на додану вартість –з моменту видачі. Судове рішення набрало законної сили 22 серпня 2002 року (а.с. 19-20, 130-131).

На підставі цього судового рішення 30 серпня 2002 року свідоцтво платника податку на додану вартість приватного підприємства "УкрАзовДон" (яке було видано 17 серпня 2001 року) анульовано (а.с. 16), однак з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України приватне підприємство "УкрАзовдон" не виключено, що підтверджується актом анулювання та довідками і відповідями органу статистики  (а.с. 17-18, 97).

Відповідно до відповідей органу досудового слідства 14 серпня 2002 року була порушена кримінальна справа за частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво) стосовно діяльності приватного підприємства "УкрАзовДон", але провадження у справі зупинено з 14 жовтня 2002 року до наступного часу через невстановлення осіб, що здійснили злочин (а.с. 103-106, 139, 143, 153, 158-159).

Постановою прокурора стосовно дій приватного підприємства "Бланко" в порушенні кримінальної справи за статтями 212 і 366 Кримінального кодексу України відмовлено за відсутністю складу злочину (а.с. 133).

Відповідно до статті 49 Цивільного кодексу України (1963 року), якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і суспільства, то при наявності умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою стягується в доход держави.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивач не довів того, що на час складення договору продавець мав намір ухилитися від сплати податку. Судовим рішенням у цивільної справи наявності такої мети (ухилення від сплати податку) у підприємства "УкрАзовДон" не встановлено, факти не надання цим підприємством податкової звітності свідчить лише про дії такого підприємства, але не підтверджує наявності мети при складенні договору ухилитися від сплати податків. Крім того, податковим органом ніяких  податкових зобов’язань цьому підприємству не визначено.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає, місцевим господарським судом встановлені обставини, необхідні для вирішення спору про визнання договору недійсним, інших підстав для скасування (зміни) судового рішення немає, апеляційна скарга необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя  залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Севастополя від 2 лютого 2004 року у справі №20-5/342 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.Г. Градова

Судді                                                                      В.С. Голик

О.В. Дугаренко