СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

14 серпня 2007 року

Справа № 2-29/2481-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко
Н.П.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивач:
ОСОБА_1, паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.09.99,
фізична особа - підприємець
ОСОБА_1;

відповідача: Аблякімової
Єміне Рефатівни, довіреність № 1 від 04.01.07,
відкритого акціонерного товариства "Агрокомплект";

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 14.05.2007 у справі №
2-29/2481-2007

за позовом           фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

(вул. Жовтнева, б. № 59, село
Укромне, Сімферопольський район, Автономна Республіка Крим, 97536)

до          відкритого
акціонерного товариства "Агрокомплект"

(Московське шосе, 11 км, місто
Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95493)

про визнання
договору оренди дійсним та визнання права на оренду

за зустрічним позовом - відкритого
акціонерного товариства "Агрокомплект"

до фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_1

про визнання
договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2007 у справі № 2-29/2481-2007 (суддя
Башилашвілі О.І.) у задоволенні первісного позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Агрокомплект" про  визнання договору оренди дійсним та визнання
права на оренду відмовлено.

Зустрічний позов  відкритого акціонерного товариства
"Агрокомплект" до фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1
про визнання договору оренди недійсним
задоволено у повному обсязі.

Визнано договір оренди складських
приміщень загальною площею 1860кв.м. (літера «З»інвентарної справи),
розташованих за адресою: АДРЕСА_1., укладений між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Агрокомплект»- недійсним, а також
стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь відкритого
акціонерного товариства «Агрокомплект»витрати по сплаті державного мита у сумі
85,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
сумі 118,00 грн.

Не погодившись з рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2007, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим скасувати та прийняти нове, яким первісний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Агрокомплект»про
визнання договору оренди дійсним та визнання права на оренду  задовольнити в повному обсязі; у задоволені
зустрічного позову відмовити.

Позивач вважає, що при
винесені рішення  господарським судом
порушені норми матеріального  і
процесуального права.

Так,  порушуючи пункт 1 частини 1 статті 84
Господарського процесуального кодексу України у резолютивної частині рішення та
повному тексті рішення від 14  травня
2007 року вказано найменування  сторони, зокрема
відкрите акціонерне товариство "Агрокомплекс", яка не брала
участі у розгляді справи.

Сторона вважає
необгрунтованими висновки господарського суду про те, що сторони договору
оренди від 01.02.2006 не досягли  згоди
по всім істотним умовам договору оренди, оскільки відкрите акціонерне товариство
«Агрокомплект»не надало  у якості доказів
своїх доводів копію договору оренди від 01 лютого 2006 року строком до  31 грудня
2006 року.

Позивачем - фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 був наданий договір
оренди від 01 лютого 2006 року, в якому визначений строк його дії -
до  31 грудня 2010 року.

Цей договір був підписаний
обома сторонами, крім того підпис голови правління   відкритого акціонерного товариства
«Агрокомплект»скріплений печаткою відкритого акціонерного товариства  «Агрокомплект».

Тобто, з вказаного договору
вбачається, що сторони досягли згоди по всім вищезгаданим істотним умовам
договору оренди, зокрема досягнута згода по істотній умові договору оренди -
строку, на який укладений договір оренди.

Відповідач -  відкрите акціонерне товариство  «Агрокомплект»передав  фізичної особи - підприємцю ОСОБА_1 по акту
приймання-передачі складські приміщення загальною площею 1860 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, щомісяця
здійснюється  передача за актом
приймання-передачі наданих послуг, та орендна плата також сплачується щомісяця.

На виконання пункту  4.3 договору
оренди від 01 лютого 2006 року після закінчення місяця протягом 3-х днів
обома сторонами підписується акт виконаних робіт, щомісячно протягом 2006 року
відкритим акціонерним товариством
«Агрокомплект»та  фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 підписані акти приймання-здачі виконаних робіт.

За клопотанням  сторін судочинство здійснювалось російською
мовою.

На
підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія повторно розглянувши  справу,
встановила наступне.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського
апеляційного господарського суду від
14 серпня 2007 року у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні
судді Прокопанич Г.К., було здійснено її заміну на суддю Гоголя Ю.М.

01 лютого 2006 року між
відкритим акціонерним товариством
«Агрокомплект»та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1  був укладений договір оренди складських
приміщень, загальною площею 1860 кв.м., які розташовані у АДРЕСА_1 (т.1, а.с.
9-12).

Строк дії договору
визначений до 31.12.2010.

Відповідач за первісним
позовом проти зазначеного строку заперечує та вказує, що спірний договір
укладався на строк до 31 грудня  2006
року, а не до 31.12.2010 року  як вказано
в договорі.

У підтвердження своїх доводів
відповідач посилається на постанову про
відмову у порушенні кримінальної справи від 23 грудня 2006 року у
зв'язку зі зникненням папки з договорами.

Крім того, відповідач
вказує на те, що наданий суду договір оренди
нотаріально посвідчений не був, як передбачено у пункті 2статті 793
Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті  793 Цивільного кодексу України в редакції, що
діяла на момент  укладення спірного
договору, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або
іншої капітальної  споруди (їх окремої
частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно статті 794
Цивільного кодексу України договір найму будівлі  або іншої капітальної споруди (їх
окремої  частини), укладений на
строк  не менше одного року, підлягає
державній реєстрації.

Статтею 220 Цивільного
кодексу України передбачено, що у разі недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне  або часткове виконання договору, але одна із
сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не
вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач не надав суду належних доказів ухилення відповідачем від  нотаріального посвідчення спірного договору,
а також  звернення   до нотаріуса з проханням посвідчити та
зареєструвати спірний договір.

Згідно зі статтею 220 Цивільного
кодексу України суд може визнати договір дійсним лише при наявності у
сукупності таких обставин: наявної домовленості щодо усіх  істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, повного або часткового
виконання договору, ухилення однієї із сторін нотаріального посвідчення
договору.

На думку судової колегії,
лист відповідача про неможливість тимчасово надати  реєстраційні та правовстановлюючи документи
не є доказом такого ухилення.

Також, судова колегія
вважає правомірними висновок господарського суду про  відсутність належних доказів ухилення
відповідача за первісним позовом від нотаріального посвідчення та  відсутність факту домовленості між  сторонами спірного договору,  щодо
такої істотної умови договору як строк,
та належних  підстав для визнання
спірного договору  дійсним.

Відповідно до статті
215  Цивільного кодексу України підставою
недійсності  правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього  Кодексу.

У разі недодержання
сторонами вимоги  закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи на те, спірний
договір є нікчемним правочином, оскільки його недійсність прямо встановлена
законом, а саме частиною 1 статті 220 Цивільного кодексу України, то  в свою чергу також спростовує вимогу позивача
за первісним позовом про визнання права на оренду.

На підставі
вищевикладеного, судова колегія вважає обгрунтованими висновки господарського
суду щодо відмови  позивачу у задоволенні
первісного позову про визнання договору
оренди дійсним та визнання права на оренду.

Посилання  заявника апеляційної скарги на порушення
статті 84 Господарського процесуального кодексу України, яке виразилось в
невірному  визначенні   найменування сторони у справі, а саме: замість
відкритого акціонерного товариства
«Агрокомплект»було вказано відкрите акціонерне товариство
"Агрокомплекс" - не є підставою для скасування рішення суду, оскільки
ухвалою суду від 15 травня 2007 року ця описка була виправлена.

Керуючись статтями 101, пунктом 1
статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2007 у справі №
2-29/2481-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Н.П. Горошко

Судді
Ю.М. Гоголь

В.І. Гонтар