ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.06.07                                                                                               Справа №7/122-10/283

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі судового засідання Соколов А.А.

представники сторін таДВС у Токмацькому районі не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 7/122-10/283 та апеляційну скаргу Державної виконавчої служби у Токмацькому районі, м. Токмак Запорізька область

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2007р. на дії Державної виконавчої служби у Токмацькому районі у справі № 7/122-10/283

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Дружба», с. Новомиколаївка Токмацький район Запорізька область (далі за текстом СВК «Агрофірма «Дружба»)

до відповідача ДП «Хлібна база №74», м. Молочанськ Запорізька область

про стягнення суми.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.03.2007р. (суддя Алейнікова Т.Г.) скаргу ДП «Хлібна база №74» на дії ВДВС у Токмацькому районі Запорізької області задоволено. Визнано недійсними постанови ДВС у Токмацькому районі Запорізької області №2471 від 30.01.2007р. та № 2543 від 31.01.2007р. Ухвала суду мотивована ч.4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.8 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження».

ВДВС у Токмацькому районі Запорізької області оскаржує вказаний процесуальний документ до Запорізького апеляційного господарського суду у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 13.03.2007р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги ДП «Хлібна база №74» на дії державного виконавця відмовити. Заявник зазначає, що виконавче провадження було поновлено на підставі Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі якого були внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що існує судова практика з даного розгляду справ.

СВК «Агрофірма «Дружба» також просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Хлібна база №74» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить ухвалу суду залишити без змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 16.04.2007р. апеляційну скаргу прийнято та призначено до розгляду на 07.06.2007р., у зв’язку з необхідністю витребування у сторін додаткових документів було оголошено перерву до 13.06.2007р. Представники сторін у судове засідання 13.06.2007р. не з’явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами, у відповідності до ст.75 ГПК України.

Склад колегії суддів змінювався. Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду від 12.06.2007р. №1941 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий Мойсеєнко Т.В., суддів Мірошниченко М.В., Кричмаржевський В.А., даною колегією прийнято постанову.

Колегією суддів встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 11.05.2004р. у справі №7/122-10/283 (суддя Алейнікова Т.Г.) позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 58803 основного боргу. На виконання вказаного рішення 24.05.2004р. видано відповідний наказ (а.с.34).

Як пояснили представники сторін, 02.06.2004р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження та зупинення виконавчого провадження.

Постановою начальника Державної виконавчої служби у Токмацькому районі від 30 січня 2007р. (а.с.42) зобов’язано заступника начальника Державної виконавчої служби у Токмацькому районі провести виконавчі дії по виконавчим провадженням боржника - ДП „Хлібна база №74”.

На виконання цієї постанови заступник начальника відділу Державної виконавчої служби у Токмацькому районі постановою від 31 січня 2007р. (а.с.43) поновив виконавче провадження по примусовому виконанню наказу №7/122-10/283, виданому 24.02.2005р. господарським судом Запорізької області.

Не погодившись з цими постановами Державної виконавчої служби, боржник - Державне підприємство „Хлібна база №74” оскаржив їх до господарського суду Запорізької області.

Скарга на дії державної виконавчої служби мотивована тим, що відповідно до пункту 4 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеному 31.07.2003р., забороняється стягнення на підставі виконавчих документів. Відповідач зазначив, що статтями 34 та 36 Закону України „Про виконавче провадження” передбачена обов’язковість зупинення виконавчого провадження у разі порушення справи про банкрутство боржника, у випадку відкриття справи про банкрутство боржника виконавче провадження зупиняється до розгляду питання по суті, тобто до закриття справи про банкрутство. Вважає, що виконавча служба не мала законних підстав для поновлення виконавчого провадження.

Розглянувши скаргу на дії ДВС, суд першої інстанції ухвалою від 15.03.2007р. задовольнив її.

Відповідно до ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”. Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відносини, пов’язані з відновленням платоспроможності суб’єктів господарювання або визнання їх банкрутами регулюється Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992р. №2343-ХІІ (із змінами).

За змістом статті 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції.

Відносно ДП „ Хлібна база №74” у 1999р. порушено провадження у справі №5/3/499(99) про банкрутство. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.07.2003р. у цій справі (а.с.44) введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Із постанови начальника ДВС від 30.01.2007р. вбачається, що останній зобов’язав свого заступника здійснити виконавчі дії не тільки за наказом господарського суду Запорізької області №7/122-10/283, який є у даному випадку предметом спору, але й за іншими виконавчими документами, виданими, у тому числі, й судами загальної юрисдикції, і які стосуються боржника – ДП „Хлібна база-74”.

Але незважаючи на те, що скарги на дії органу державної виконавчої служби повинні розглядатися щодо кожної справи окремо, заявник апеляційної скарги просить визнати недійсною постанову від 30.01.2007р. не в частині виконання лише наказу №7/122-10/283, а у повному обсязі, що суперечить статті 121-2 ГПК України, оскільки виконання рішення, ухвали, постанови у справі  є невід’ємною частиною  судового процесу за даною. Тому  розгляд питання щодо виконання рішень інших судів безпосередньо в межах провадження у справі  №7/122-10283 є неправомірним.

Оскарження відповідачем прийнятих органом державної виконавчої служби актів щодо виконання судового рішення у даній справі обумовлено тим, що вищезазначеними постановами державний виконавець поновив раніше зупинене виконавче провадження по виконанню наказу №7/122-10/283 на підставі статті 36 Закону України „Про виконавче провадження”.

Але такі дії органу державної виконавчої служби колегія суддів вважає передчасними та такими, що суперечать Законам України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та „Про виконавче провадження”.

Лист начальника державної виконавчої служби  Запорізької області  № 824/2 від 30.01.07р. не є підставою для поновлення виконавчого провадження, що визначена законом.

За правилами пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження” виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Враховуючи те, що судові процедури банкрутства регулюються спеціальним законом, положення пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження” слід застосовувати у нормативному поєднанні з положеннями Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно з абзацом двадцять четвертим статті 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” термін „мораторій на задоволення вимог кредиторів” вживається в цьому Законі у тому значенні, що це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство,  про що зазначається в ухвалі господарського суду (стаття 12 цього Закону).

Таким чином, з моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржник не може виконувати грошових зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), що виникли до введення мораторію, а заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов’язань, не діють.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства. Слід зазначити, що вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не вчиняються дії з примусового виконання рішень судів та інших органів, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ж ніяк не пов’язаний з його суттю.

В силу положень пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження” та абзацу першого частини 6 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у разі порушення судом справи про банкрутство боржника правило щодо обов’язкового зупинення виконавчого провадження не стосується лише тих вимог стягувачів, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог з виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров’ю та життю громадян, авторської винагороди.

Колегія звертає увагу й на те, що редакція частини 6 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” змінена на підставі Закону від 03.04.2003р. №672-IV, з тексту цієї норми виключено речення наступного змісту: „на вимоги кредиторів, які виникли після порушення провадження у справі”.

Тобто, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів у даний час поширюється не тільки на конкурсних, але й на поточних кредиторів, вимоги яких виникли після порушення провадження у справі.

Колегія суддів також вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво у даній справі. Як вбачається, з матеріалів справи ліквідовано Департаменти ДВС, що діяли у складі Міністерства України як урядовий орган державного управління та утворені на базі обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, ДВС областей управління юстиції. При цьому, головні управління юстиції в областях є правонаступниками відповідних обласних міських управлінь юстиції, державних виконавчих служб областей. Враховуючи що скарга була подано на дії ДВС у Токмацькому районі і ця скарга була розглянута відносно саме ДВС у Токмацькому районі, тому на підставі статі 25 ГПК України суд здійснює процесуальне правонаступництво ДВС у Токмацькому районі та ВДВС у Токмацькому районі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку що відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження, але з урахуванням того, що суд визнав постанову державного виконавця від 30.01.2002007р. у повному обсязі (стосовно і інших наказів судів), тому в цій частині ухвала підлягає частковому скасуванню.

Керуючись статтями 25, 101-106 ГПК України, Запорізький апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Здійснити процесуальне правонаступництво Державної виконавчої служби у Токмацькому районі та її правонаступника Відділ Державної виконавчої служби у Токмацькому районі.

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби у Токмацькому районі, м. Токмак Запорізька область задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2007р. у справі №7/122-10/283 скасувати частково.

Скаргу Державного підприємства „Хлібна база №74”, м.Молочанськ Токмацького району Запорізької області, на дії державної виконавчої служби у Токмацькому районі задовольнити частково.

Постанову начальника Державної виконавчої служби у Токмацькому районі, м.Токмак Запорізької області, від 30 січня 2007р. про спонукання заступника начальника Державної виконавчої служби у Токмацькому районі провести виконавчі дії в частині виконання наказу №7/122-10/283 відносно боржника – ДП „Хлібна база №74”, м.Молочанськ Токмацького району, визнати недійсною.

Постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби у Токмацькому районі, м.Токмак Запорізької області, від 31 січня 2007р. про поновлення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Запорізької області №7/122-10/283, виданого 24.05.2004р., визнати недійсною.