ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.07 р.                                                                               Справа № 11/258пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Острополець В.С.

За участю представників:

від позивача: Шахова А.О. – за довіреністю

від відповідача: Ніколаєнко В.В. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” м.Димитров

про викладення додаткової угоди № 7 до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 36-у/ж.д.431 від 14.12.2006р. у редакції позивача,

У судовому засіданні оголошено

перерву з 24.09.07р. по 04.10.07р.

згідно до ст.77 ГПК України

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з вимогою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” м.Димитров, про викладення додаткової угоди № 7 до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 36-у/ж.д.431 від 14.12.2006р. у редакції позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору № 36-у/ж.д.431 від 14.12.2006р., копію додаткової угоди № 7, копію відповіді ТОВ “Димитроввантажтранс” № 812 від 02.08.07р., копію протоколу розбіжностей до додаткової угоди № 7, витяг з “Типового технологічного процесу роботи товарної контори” та інше.

Відповідач надав до матеріалів справи відзив за № 990 від 21.09.2007р. та заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив, що між сторонами був укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги за № 36-у/ж.д.431 від 14.12.06р., яким передбачено надання залізницею відповідачу послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

У липні 2007р. Позивач звернувся до Відповідача із пропозицією про доповнення договору додатковою угодою № 7 щодо узгодження послуг за виконання експедиторських операцій, які надаються згідно “Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України” розділ 2 параграф 9, зокрема, отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу із визначенням ставки збору 0,60грн. (без врахування ПДВ).

Відповідач пропозицію залізниці відхилив, на доповнення договору не погодився та надіслав протокол розбіжностей до додаткової угоди № 7, в якому пропонує зазначену угоду виключити.

Залізниця вважає за необхідне доповнити договір зазначеною вище додатковою угодою, оскільки операції з візування залізничних накладних нею виконуються і, на думку позивача,                є необхідними для здійснення відправлення вантажу.

Суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частин 1, 3 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п.1.6. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, оформлені відправником перевізні документи перевіряються і візуються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції.

Пункт 3.1. зазначених Правил встановлює, що візування накладної заповнюється у разі дозволу на навантаження на місцях загального і незагального користування.

На думку позивача, без процедури візування залізничної накладної перевезення взагалі            не може бути здійснено.

Однак, позивачем порушений порядок укладання договорів та внесення до нього змін. Тому, відповідно до вимог ст.181 Господарського кодексу України, додаткові угоди до Договору за № 1, 2, 4 вступили в силу, тобто надання додаткової послуги – “Отримання від станції дозволу (візи) на ввезення та завантаження вантажу” – не передбачено умовами Договору.

Крім того, в тарифному керівництві № 1 “отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу” зазначено у розділі додаткових операцій, як експедиторська послуга.

Згідно роз’яснень Президії Вищого господарського суду України за № 04-5/601 від 29.05.2002р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” визначено, що додаткові операції, пов’язані з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюються залізницею на підставі окремих договорів, відповідно до частини другої ст.22 Статуту залізниць України та пунктами 8 і 9 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, пунктом 1.3 Правил  перевезення вантажів навалом і насипом.

Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає підстави для зміни або розірвання договору, згідно якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пункт 2 зазначеної статті встановлює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В статті 652 Цивільного кодексу України передбачений порядок зміни або розірвання договору у зв’язку з істотною зміною обставин, а саме: у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання.             Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивачем не надано доказів, у розумінні ст.ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України, щодо наявності підстав викладення додаткової угоди № 7 до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 36-у/ж.д.431 від 14.12.2006р. у його редакції, а також не доведено, що позовні вимоги стосуються саме істотних умов спірного Договору.

За вказаних обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.5, 11, 629, 651, 652 Цивільного кодексу України, ст.181 Господарського кодексу України, Статутом залізниць України, на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

У судовому засіданні 04.10.2007р.оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя                                                                         Чернота Л.Ф.

Повний текст рішення підписаний  08.10.2007р.