ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.08.07                                                                                           Справа№ 2/581-7/139

За позовом: Управління пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області

до відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старосамбірському районі

про спонукання до виконання дій

Суддя:  Білоус Б.О.

Представники:

Позивача: Лазор О.Г., довір. № 2888/03 від 27.08.07 року

Відповідача: Музика М.В., довір. № 1 від 09.01.07 року

Учасникам судового розгляду роз’яснено процесуальні права  та обов’язки передбачені ст. 49 КАС України, від здійснення технічної фіксації судового процесу учасники  відмовилися.

Суть спору: Позов заявлено Управління пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старосамбірському районі Львівської області про зобов’язання відповідача включити в Акт звірки виплачену за період з 1 квітня 2005 року по 30 вересня 2005 року управлінням пенсійного фонду України у Старосамбірському районі суму витрат у розмірі 594,42 грн.

Відповідач позовні вимоги  не визнав та просив відмовити в задоволенні повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, з’ясувавши всі обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.04.2005 року до 30.11.2006 року  Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старосамбірському районі не прийнята до відшкодування заборгованість по регресних вимогах по виплаті пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, до яких не включено вимоги  у зв’язку з невизнанням та списків осіб до кожного акта, які не прийняті до заліку, залишені без задоволення з тих підстав, що нещасний випадок стався поза межами України (на території країн СНД), що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві на Плетеню Й.М. від 13.11.1954 р. № 13 та довідкою МСЕК від 27.08.1959 року.

Відповідно до п. 7 “Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку  із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” 4 березня 2003 року № 5-4/4 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697 відшкодування здійснюється не на регіональному, а централізованому рівні. Регіональні відділення Фонду соціального страхування  є робочими органами і не можуть бути відповідачами і нести відповідальність по даному спору.

Крім того, виходячи з принципу адміністративних відносин, даний порядок є обов’язковим для виконання названими фондами. Тому відшкодування виплат по виплачених пенсіях та їх доставки повинні проводитися на централізованому рівні.

Таким чином, зазначені відомства розробили порядок, який визначає механізм  відшкодування на централізованому рівні  коштів, відповідно до законів України  “Про загальнообов’язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” і “страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань” та про “Пенсійне забезпечення”.

Відповідно до частини п’ятої ст. 41 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату  працездатності”  у разі виїзду  потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, на постійне проживання за межами України, визначені на ці цілі суми переказуються Фондом на їх адресу  в порядку, передбаченому міжнародними договорами.

На сьогоднішній день з цього питання діє Угода про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, ратифікована Верховною Радою України 11 липня 1995 року, відповідно до ст. 11 порядок відшкодування працівникові шкоди, завданої каліцтвом, професійним захворюванням  або іншим ушкодженням здоров’я, пов’язаного з виконанням ним трудових обов’язків, регулюється законодавством Сторони працевлаштування.

Отже, відшкодування потерпілому шкоди, вчиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві, здійснюється стороною тієї держави, де стався страховий випадок.

Відповідно до статті 3 Угоди країн –учасниць Співдружності Незалежних Держав про гарантії прав громадян держав співдружності у галузі пенсійного забезпечення (підписана 13.03.1992 року) призначення та виплата пенсій громадянам інших держав –учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Проведення взаєморозрахунків між Фондами не передбачено.

Зокрема, враховуючи мотиви, викладені в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України, де зазначено, що Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних  з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок отриманого каліцтва на виробництві або професійного захворювання, який був затверджений спільною Постановою згаданих вище Фондів за № 5-4/4 від 04.03.2003 року не врегульовує спірних відносин між Фондами  в даному випадку, оскільки даний Порядок щодо підписання Актів звірки розрахунків між Фондами підлягає застосуванню лише при відсутності спору між ними.

У випадку відсутності згоди між Фондами щодо підписання таких актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування виплачених сум, спір вирішується у судовому порядку шляхом пред’явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред’явлення вимоги про підписання актів звірки та зарахування цих сум в рахунок відшкодування виплачених пенсій згаданій вище категорії осіб.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про зобов’язання відповідача включити в Акт звірки виплачену управлінням пенсійного фонду України у Старосамбірському районі суму витрат у розмірі 594,42 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 4, 6, 14, 17, 104, 158-163, 167, 168 257 п. 4 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-ІV, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Суддя                                                                                                       Білоус Б.О.