АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

09.10.07
Справа  № 1/1101-26/372

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник
Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянув апеляційну
скаргу СПДФО ОСОБА_1 б/н від 27.03.07р.

на рішення
господарського суду Львівської області від 12.03.2007р.

у справі №1/1101-26/372

за позовом ТзОВ
«Богоя-2», м. Львів

до відповідача СПДФО
ОСОБА_1, м. Львів

про виселення, стягнення
46 883,20 грн. пені та визнання недійсним договору оренди №3 від 03.01.06р.

за участю представників :

від позивача:
Білевич Н.К.

від відповідача:
Лузан Н.Г., ОСОБА_1

В ході судового засідання представникам
сторін права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз'яснено,
заперечень щодо складу суду не поступило.

Встановив:
рішенням господарського суду Львівської області (суддя Деркач Ю.Б.) від
12.03.2007 року у справі №1/1101-26/372 частково задоволено позовні вимоги.

Відповідач з постановленим рішенням не
погоджується, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від
12.03.2007 року скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки договір оренди укладався від імені ТзОВ «Богоя-2»з
директором ОСОБА_3, яка і на даний час є директором товариства, а апеляційна
скарга подана гр. ОСОБА_2, який є лише учасником товариства.

Позивач у відзиві зазначає, що
загальними зборами товариства висловлено недовіру директору ОСОБА_3, звільнено
її з посади та обрано директором гр. ОСОБА_2, тому вважає доводи апеляційної
скарги в цій частині безпідставні і просить залишити рішення без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

За клопотанням відповідача справа
слуханням відкладалася з 21.08.07р. на 9.10.07р.

9.10.07р. відповідачем подано заяву про
зупинення провадження у даній справі до вирішення в господарському суді
Львівської області позову про визнання недійсними рішення загальних зборів
учасників ТзОВ «Богоя-2»від 11.05.05р.-25.06.05р. про переобрання директора,
проте в задоволенні клопотання колегією відмовлено за безпідставністю заявлення
такого в апеляційній інстанції та відсутністю об'єктивних доказів у
підтвердження наведених мотивів.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Львівської області від 12.03.2007 року слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного:

1.04.05р. між ТзОВ
«Богоя-2»(орендодавець) в особі директора ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_1 (орендар)
укладено договір оренди торгового приміщення загальною площею 20 м2,
що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Любінська, 96. Згідно п. 6.2 договору
орендна плата складає 500,0 грн. Даний договір діє з 1.04.05р. по 30.04.05р.
терміном на 1 місяць. (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.2. Договору, він
вважається продовженим на наступний термін, якщо за 15 днів до закінчення його
дії ні одна із сторін не заявить про припинення дії цього договору.

Аналізом наявних у справі доказів
встановлено, що позивачем надіслано орендареві повідомлення від 21 жовтня 2005
р., яке отримане відповідачем 27.10.2005р. та повторне повідомлення від
4.11.2005р., яке отримане орендарем 08.11.2005р. про припинення дії договору
оренди та звільнення займаного приміщення з 01.12.2005р. У відповіді на вказане
повідомлення, відповідач заявив про те, що не має наміру звільняти приміщення.

Враховуючи відмову ТзОВ «Богоя-2»від
продовження дії договору колегія погоджується з висновком господарського суду
про те, що договір оренди припинив свою дію з 01.12.2005р. Відповідачем
орендоване приміщення позивачу не повернуто.

Керуючись нормами ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи п. 6.2 договору, та розмір
внесеної орендної плати, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що до
стягнення підлягає сума в розмірі 6 500,0 грн. за користування приміщенням з
1.12.05р. по 1.01.07р. При цьому, в задоволенні позовних вимог про стягнення 40
383,20 грн. відмовлено підставно, оскільки договором оренди передбачено розмір
орендної плати в сумі 500,0 грн. в місяць.

Стосовно договору оренди №3 від
3.01.06р. укладеного ТзОВ «Богоя-2», який від імені товариства підписано
ОСОБА_3 з СПДФО ОСОБА_1 суд вважає, що його підставно визнано недійсним з
огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України
юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в
частині покликань щодо повноважень директора товариства, то встановлено, що
загальними зборами учасників ТзОВ «Богоя-2»(протокол 11.05.2005р.-25.06.2005р.)
вирішено висловити недовіру директору позивача ОСОБА_3 та звільнити її з посади
директора та обрано на цю посаду ОСОБА_2. Вищий орган управління товариством
зобов'язав ОСОБА_3 передати новообраному директору печатки і ключі від
приміщення, фінансово-господарську документацію. Крім цього, за основний
напрямок діяльності товариства було визначено роздрібну та гуртову торгівлю та
вирішено відмовитись від передачі приміщень магазину по вул. Любінська, 96, в
оренду стороннім організаціям.

Доказів визнання недійсним рішення
загальних зборів суду не подано, а отже господарський суд об'єктивно вважав, що
ОСОБА_2 є обраним директором з моменту прийняття рішення загальними зборами
товариства.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу; зокрема, зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі, правочин має спрямовуватись на реальне
настання обумовлених ним правових наслідків.

Зважаючи на те, що договір оренди №3
від 3.04.06р. укладений від імені ТзОВ «Богоя-2»ОСОБА_3, яка не була наділена на
момент укладення договору необхідним обсягом повноважень, даний договір слід
визнати недійсним.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам
справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює
дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою
згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду
Львівської області від 12.03.2007р. по справі за №1/1101-26/372 залишити без
змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи
скеровуються в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк
О.В.