ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.06.2007
Справа №2-7/7652-2007А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Джанкойському районі (96100, м. Джанкой,   вул. Леніна, 8, ЗКПО 20727218 )

До відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна” (96170, смт. Просторне, Джанкойський район, вул. Первомайська, 5, ідентифікаційний код 03760007)

Про стягнення  52174, 12 грн.

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний    Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача  - Івіна А.В -  зав.юр. сектору., дов. № 4  від 09.01.2007 р.

Від відповідача –  Стебліна О.Б. – предств.. дов. бн від 15.09.1998р.

Сутність адміністративної  справи:

Управління Пенсійного фонду України  в Джанкойському  районі звернулось до Господарського суду АР Крим з позовною заявою, в якій просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна”  52174, 12 гривень за несплату внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач у судове засідання з’явився, заперечення на позов не надав, проте проти позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Україна” зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Джанкойському районі як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (реєстраційний номер 10-07).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ від 09.07.2003 р.

Згідно зі ст. 1 цього Закону страхувальниками визнаються роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

П. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України №1058 встановлений обов'язок страхувальників нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

П. 5.1.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р., передбачено, що нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були самостійно задлекларовані суми страхових внесків на заальнообовьязкове державне пенсійне страхування за  вереснь 2006 року та лютий 2007 року в розмірах 11484, 66 грн. та 12 695, 82 грн.відповідно, про що свідчать наявні в матеріалах справи розрахунки. Проте, в добровільному порядку вказані суми внесків не були сплачені.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі — недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

П. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Керуючись вказаним правом, позивачем відносно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна” були виставлені наступні вимоги на загальну суму 24180, 48 грн.:

-          Вимога  №Ю 294 с від 03.04.07р. на суму 12 695, 82 грн.

-           Вимога № Ю 124 с від 03.11.07р. на суму  11 484, 66 грн.

-          Вимога № Ю 1333с від 05.12.06р. на суму 11754, 26 грн.

-          Вимога № Ю 1061 с від 04.10.06р. на суму 16239, 38 грн.

Як свідчать матеріали справи, вказані вимоги про сплату  недоїмки були  отримані відповідачем  відповідно 05.04.07р., 09.11.07р., 08.12.06р., 10.10.06рю про що свідчить підпис  працівника підприємста  у відповідних поштових повідомленнях.

Відповідач не надав суду доказів сплати ним недоїмки у розмірі 52 714, 12 грн. або того, що вищезазначені вимоги та рішення були оскаржені до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку, у той час як відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставинах позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Джанкойському районі  є обґрунтованими, підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Україна” (96170, смт. Просторне, Джанкойський район, вул. Первомайська, 5, ідентифікаційний код 03760007) на користь Управління Пенсійного фонду України в Джанкойському  районі (96100, м. Джанкой,   вул. Леніна, 8,   р/р 012 у  КРУ ВАТ  „Ощадний банк України”, м. Сімферополь, МФО 324805,  ЗКПО 20727218 ) суму боргу по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 52 174, 12 грн.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.