ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"05" липня 2007 р., 12 год. 30 хв.  , м. Чернігів                                   Справа № 6/156а

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                            Блохіної Ж.В.

при секретарі

судового засідання                   Кузьміні М.М.,

за участю  представників:

позивача                                    Потапенко О.Д., довіреність №14 від 21.05.2007р.,

Юрченко Л.А., довіреність №6 від 22.01.2007р.,

відповідача                                Нітченко Ю.В., довіреність №54/9/10-010 від

11.01.2007р., Малинко О.М., довіреність №3889/9/10-010

від 14.06.2007р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов        відкритого акціонерного товариства „Редакційно-

видавничий комплекс „Деснянська правда”,

м. Чернігів, проспект Перемоги, 63

до  відповідача                         Державної податкової інспекції у м. Чернігові,

м. Чернігів, вул.. Кирпоноса, 28,

про                                              скасування рішення та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством „Редакційно-видавничий комплекс „Деснянська правда” подано позов до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про скасування  рішення ДПІ у м. Чернігові від 19.03.2007р. №4789/10-25-008, рішення Державної податкової адміністрації в Чернігівській області від 16.04.2007р. №817/10/25-020 та податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Чернігові від  22.02.2007р. №/0 та від 23.04.2007р. №/2.

У судовому засіданні 22.05.2007р. позивачем подана заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить скасувати рішення Державної податкової інспекції у місті Чернігові про результати розгляду первинної скарги від 19.03.2007р. №4789/10-25-008 та податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від  22.02.2007р. №/0 та від 23.04.2007р. №/2, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31191 грн., в тому числі 20786 грн. основного платежу та 10405 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Представники відповідача заперечують проти позову.

Представники позивача просять позовні вимоги задовольнити і пояснили, що прийняті  відповідачем рішення є безпідставним, суперечать чинному законодавству. Представники зазначають, що позивач не згодний з вимогами відповідача щодо повторного оподаткування ПДВ вартості робіт УДППЗ „Укрпошта”. Так, між ВАТ „РВК „Деснянська правда” та УКППЗ „Укрпошта” був укладений договір про розповсюдження місцевих видань №11-37 від 09.09.03р. Договір передплати це –договір доручення, відповідно до якого видавець доручає розповсюджувачу здійснювати операції з продажу (передплати) й доставки (на всіх етапах) періодичних друкованих видань. В результаті виконаних робіт згідно договору „Укрпошта” отримано від передплатників 400133,90 грн., в т.ч. ПДВ 66688,98 грн. Проте, розповсюджувачем, „Укрпоштою”, було перераховано видавцю, позивачу, передплату в сумі 275142,59 грн., тобто, за мінусом виконаних робіт згідно договору розповсюдження на суму 124991,31 грн. Відповідно до п.4.7 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість” всю отриману від розповсюджувача суму коштів від передплати було включено до бази оподаткування ПДВ. Послуги доставки, передплати періодичних видань видавцю-позивачу не надавались. Акти виконаних робіт відсутні. „Укрпошта” вартість робіт по передплаті, розповсюдженню (доставці) газет включила  до своїх доходів, як послуги надані споживачам.  Представники позивача стверджують, що позивач повністю включив до бази оподаткування ПДВ вартість видавничого випуску, а вимоги відповідача щодо збільшення податкових зобовязань на вартість послуг „Укрпошта” з передплати та доставки є незаконними.

Представники відповідача просять у позові відмовити, посилаючись на те, що прийняті податкові повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги повністю обґрунтовані і відповідають нормам Закону України „Про податок на додану вартість”, які були порушені позивачем, що встановлено при проведенні перевірки останнього. Просять у позові відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, зясувавши всі обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові була проведена виїзна планова перевірка ВАТ „Редакційно-видавничий комплекс „Деснянська правда” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.20.2003р. по 30.09.2006р., за результатами якої складено акт №165/23/14242681 від 14.02.2007р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.4.1 ст.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 207896 грн. за період з лютого по грудень 2004 року.

На підставі висновків перевірки ДПІ у м. Че6рнігові прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.02.2007р. №/0, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31191 грн., в тому числі 20786 грн. основного платежу та 10405 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивачем була подана до ДПІ у м. Чернігові скарга на податкове повідомлення-рішення  від  22.02.2007р. №/0, за результатами розгляду якої прийнято рішення ві.19.03.2007р. №4789/10-25-008, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від  22.02.2007р. №/0, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31191 грн.,  а скарга без задоволення.

Позивачем також була подана скарга на податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від  22.02.2007р. №/0  до Державної податкової адміністрації в Чернігівській області, за результатами розгляду якої останнім прийнято рішення від 16.04.2007р. №817/10/25-020 яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

На підставі вищевказаного акту перевірки, рішень про результати розгляду скарг, прийняті ДПІ у м. Чернігові та ДПА в Чернігівській області, ДПІ у м. Чернігові прийнято податкове повідомлення-рішення  від 23.04.2007р. №/2, якими  також визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31191 грн., в тому числі 20786 грн. основного платежу та 10405 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Як вбачається з акту, перевіркою було встановлено наступне.

В порушення п.4.1 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі –Закон №168) підприємство занизило суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на суму 20786 грн. за період з лютого по грудень 2004 року.

У податковому обліку з податку на прибуток підприємство визначає валові доходи та валові витрати від операцій з передплати періодичних видань власного видавництва (газет „Деснянська правда” та „Чернігівська неділя”) за правилами обліку довгострокових контрактів.

При цьому підприємство:

- включає до валових доходів всю суму підписки (без ПДВ), сплачену передплатниками;

- включає до валових витрат вартість отриманих від „Укрпошта” послуг (включення періодичних друкованих видань до Каталогу державних періодичних видань, приймання передплати на видання, доставка видань, що були передплачені та інш.).

Податкові зобовязання з ПДВ підприємство визначає відповідно до п.п.7.3.7 п.7.3 ст.7 Закону 3168 (фактично вказана дата відповідає даті відвантаження газет передплатникам).

Згідно документів, наданих на перевірку, між ВАТ „РВК „Деснянська правда” (замовник) та Українським державним підприємством поштового звязку „Укрпошта” (виконавець) було укладено договір про розповсюдження місцевих видань №П-37 від 09.09.2003р.

Про кількість передплачених видань, суми отриманої передплати та сум послуг, наданих виконавцем замовнику, „Укрпошта” звітує у заказах - нарядах по підписці, прийнятій за відповідний період.

Згідно таблиці №8 акту перевірки по заказах-нарядах № № 43, 64, 83, 104, 125, 145, 168 ( газета „Черниговская неделя”),  42, 63, 61, 82, 103, 124, 144, 166, 167 ( газета„ „Деснянська правда”) сума підписки становить усього 400133,90 грн., в т.ч. ПДВ 66688,98 грн., утримано за послуги звязку 124991,31 грн.

В акті зазначено, що в порушення п.4.1 ст.4 Закону №168 при нарахуванні податкових зобовязань з ПДВ по підписці підприємство зменшувало базу оподаткування податком на додану вартість на суму послуг, отриманих від підприємства зязку. При цьому у виписаних податкових накладних сума послуг підприємства звязку вказувалась у графі «Знижка».

Перевіркою отриманих податкових накладних та книг придбання товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2004р. по 30.09.2006р. перевіркою встановлено відсутність податкових накладних виписаних підприємством „Укрпошта” при наданні послуг ЗАТ „РВК „Деснянська правда” від „Укрпошта” Серед копій документів, отриманих  на запит від „Укрпошта” вказані податкові накладні також відсутні.

За таких обставин податковою інспекцією було донараховано позивачу ПДВ в сумі 20786 грн. за період з лютого по грудень 2004 року.

Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, між ВАТ „РВК „Деснянська правда”, замовник, та Українським державним підприємством поштового звязку „Укрпошта”, виконавець, укладений договір про розповсюдження місцевих видань №П-37 від 09.09.2003р., за умовами якого, зокрема,:

- виконавець зобовязується виконувати за завданням замовника визначені цим договором роботи, а саме ( п.п.1.1 Договору):

включення періодичних  друкованих видань до Каталогу друкованих періодичних видань з місцевою сферою розповсюдження (п.п..1.1.1);

приймання передплати на видання на території Чернігівської області ( п.п.1.1.2);

доставку видань, що були передплачені (п.п.1.1.3);

анулювання передплати на видання ( п.п.1.1.4);

переадресування передплати на видання (п.п.1.1.5);

збір та надання оперативної інформації про хід та підсумки передплати на видання ( п.п.1.1.6);

- грошові кошти, отримані за передплату на видання згідно з Каталогом, за винятком коштів, що належать Виконавцю як оплата за виконання робіт, зазначених у підпунктах 1.1.2 –1.1.3 , перераховуються Виконавцем на рахунок Замовника відповідно до наданих замовлень по передплаті ( п.3.2 договору).

Згідно п.п.2.2.1 Договору виконавець зобовязаний виконувати для замовника роботи згідно з п. 1.1 цього Договору.

Згідно Правил розповсюдження періодичних друкованих видань, затверджених наказом Державного комітету звязку України, Міністерства інформації України, Міністерства транспорту України від 10.12.98р. №169/81/492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.98р. за №820/3260,:

„ договір передплати  –договір доручення, відповідно до якого видавець доручає розповсюджувачу здійснювати операції з продажу (передплати) й доставки (на всіх етапах) періодичних друкованих видань”;

„ доставне підприємство - поштамт, вузол зв'язку, відділення поштового зв'язку, яке здійснює доставку періодичних друкованих видань”;

„доставка періодичних друкованих видань - виробничі операції з  доставки на всіх її етапах - від редакції до передплатника”;

„розповсюдження періодичних  друкованих  видань  -  оформлення передплати, замовлення тиражів уроздріб, експедирування, перевезення, оброблення, доставлення та вручення видань передплатнику,  продаж  видань  уроздріб”.

Згідно із ст. 1000 Цивільного кодексу України за    договором   доручення   одна   сторона   (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

У статті 1002 ЦК України передбачено, що повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги.

Згідно ст. 1006 ЦК України повірений зобовязаний негайно  передати  довірителеві  все  одержане у зв'язку з виконанням доручення.

У статті 1007 ЦК України передбачено, що довіритель зобов'язаний негайно  прийняти  від  повіреного все одержане ним у зв'язку з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Отже, між позивачем та  „Укрпошта” укладено договір доручення, до якого відноситься договір передплати місцевих видань,  за умовами  якого виконавець, „Укрпошта”,  зобовязався перерахувати замовнику, ВАТ „РВК „Деснянська правда” кошти, які отримані за передплату, за винятком коштів, отриманих виконавцем за приймання передплати на видання на території Чернігівської області ( п.п.1.1.2) та доставку видань, що були передплачені (п.п.1.1.3).

Про виконання умов договору  виконавець, УДППЗ „Укрпошта”, звітував перед замовником, ВАТ „РВК „Деснянська правда” у заказ-нарядах по  передплаті, прийнятій за відповідний період, в яких визначалась  вартість послуг, яка складалась з вартості приймання підписки, обробки УС,  перевезення, експедирування. В заказ-наряді зазначалась загальна сума підписки, окремим рядком вартість послуг звязку та сума до оплати, яка становила різницю між сумою підписки та послуг звязку.

По заказах-нарядах № № 43, 64, 83, 104, 125, 145, 168 ( газета „Черниговская неделя”),  42, 63, 61, 82, 103, 124, 144, 166, 167 ( газета „ Деснянська правда”)  загальна сума підписки становить усього 400133,90 грн., в т.ч. ПДВ 66688,98 грн., утримано за послуги звязку 124991,31 грн.

Виконавцем, УДППЗ „Укрпошта, було перераховано позивачу вартість передплати в сумі 275142,59 грн., тобто суму, яка становить різницю між загальною сумою підписки та сумою вартості послуг звязку.

Виходячи з вищевказаних норм законодавства та умов договору про розповсюдження місцевих видань , укладеним між позивачем –замовником та УКППЗ „Укрпошта” - виконавцем,  який є  договором передплати –договором доручення, усі кошти, отримані  від передплатників повіреним, УДППЗ „Укрпошта”,  при виконанні ним   певних дій за дорученням довірителя, ВАТ РВК „Деснянська правда”,  належать останньому в повному обсязі.

Послуги по отриманню передплати, включення періодичних друкованих  видань до Каталогу державних періодичних видань та інші відповідно до п.п.2.2.1 Договору, надаються повіреним, „Укрпошта”, не передплатникам, а довірителю, ВАТ „РВК „Деснянська правда”.

При цьому вартість вказаних послуг, отриманих від УДППЗ „Укрпошта” позивачем включено до валових витрат.

Позивачем виписувались виконавцю податкові накладні, в яких при нарахуванні податкових зобовязань з ПДВ базою оподаткування визначалась тільки сума, яка фактично надійшла від виконавця за передплату і становила різницю між загальною сумою підписки та сумою вартості послуг звязку. Кошти, що становили вартість послуг підприємства звязку  у податкових накладних відображались як знижка, оскільки ці кошти не були перераховані позивачу.

Податкова інспекція вважає, що базою оподаткування  з ПДВ є загальна сума підписки, в тому числі і сума вартості  послуг, отриманих  позивачем від підприємства звязку.

Відповідно до п.п. 7.3.7 п.7.3 ст.7 Закону №168 датою виникнення податкових  зобов'язань  виконавця  з контрактів, визначених довгостроковими відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є дата збільшення валового доходу виконавця довгострокового контракту.

Згідно п.п. 7.10.1. п.7.10 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР  (далі –Закон №334) платник  податку  може  вибрати   особливий   порядок оподаткування результатів діяльності, що здійснюється за довгостроковим договором (контрактом).

У п.п.7.10.2 п.7.10 ст.7 Закону №334 передбачено, що під терміном "довгостроковий договір (контракт)" слід розуміти будь-який договір на виготовлення, будівництво, установку або  монтаж матеріальних цінностей, що входитимуть до складу основних фондів замовника або складових частин таких основних фондів, а також на створення нематеріальних активів, пов'язаних з таким виготовленням, будівництвом, установкою або монтажем (послуг типу "інженіринг", науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та розробок), за умови, якщо такий контракт не планується завершити раніше ніж через 9 місяців з моменту здійснення перших витрат або отримання авансу (передоплати).

Згідно п.п.7.10.12 п.7.10 ст.7 Закону №334 підпункти 7.10.3 - 7.10.8 цієї статті застосовуються також для визначення доходів і витрат відповідних звітних періодів від операцій з передплати періодичних видань, оперативного лізингу (оренди), оренди землі та оренди жилих приміщень у разі попередньої оплати таких операцій на строк, що перевищує звітний період.

Відповідно до п.п.7.10.5 п.7.10 ст.7 Закону доход виконавців у звітному періоді  визначається  як добуток загальнодоговірної ціни довгострокового договору (контракту) на оціночний коефіцієнт виконання довгострокового контракту.

Як свідчать пояснення представників позивача та матеріали перевірки, позивач  обрав особливий   порядок оподаткування результатів діяльності, що здійснюється за довгостроковим договором (контрактом) –договором з передплати періодичних видань.

При цьому підприємство:

- включає до валових доходів всю суму підписки (без ПДВ), сплачену передплатниками;

-   включає до валових витрат вартість отриманих від „Укрпошта” послуг (включення періодичних друкованих видань до Каталогу державних періодичних видань, приймання передплати на видання, доставка видань, що були передплачені та інш.).

Представники позивача пояснили, що оскільки сума передплати на рік надходить одноразово авансом, а витрати (папір, заробітна плата та інш.) виникають щомісяця на протязі періоду передплати, прибуток визначається не одноразово по одержанню передплати, а щомісяця, як різниця між фактично одержаними доходами та фактично понесеними витратами. З прибутку і сплачується податок. Аналогічно визначаються податкові зобовязання з податку на додану вартість, що передбачено п. 7.3 ст.7 Закону №168.

Оскільки позивач обрав особливий порядок оподаткування результатів діяльності  за довгостроковим договором передплати, він правомірно визначає дату нарахування валових доходів та валових витрат у відповідності до п.п.7.10.12 п.7.10 ст.7 Закону №334, а дату визначення податкових зобовязань з ПДВ відповідно до п.п.7.3.7 п.7.3 ст.7 Закону №168, а саме: датою виникнення податкових  зобов'язань є дата збільшення валового доходу виконавця довгострокового контракту.

Згідно п. 4.1 ст. 4 Закону №168 база оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг) згідно із законами України з питань оподаткування. До  складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (робіт, послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку.

Отже, базою оподаткування податком на додану вартість є повна сума підписки (без ПДВ), отримана третьою особою підприємством звязку від передплатників.

В порушення п.4.1 ст.4 Закону №168 при нарахуванні податкових зобовязань з ПДВ по передплаті друкованих видань позивач зменшував базу оподаткування на суму вартості послуг, отриманих від підприємства звязку, що призвело до заниження податкових зобовіязань з ПДВ на 20786 грн.

Посилання позивача на те, що база оподаткування повинна визначатись за правилами, передбаченими для операцій в межах договору доручення відповідно до п.4.7 ст.7 Закону №168, є неправомірним.

Так, згідно п. 4.7 ст.4 Закону №168 у   випадках  коли  платник  податку  здійснює  діяльність  з поставки товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визначена у порядку, встановленому цим Законом. Датою збільшення податкових зобов'язань комісіонера є дата, визначена за правилами, встановленими пунктом 7.3 цього Закону, а датою збільшення суми податкового кредиту комісіонера є дата перерахування коштів на користь комітента або поставки останньому інших видів компенсації вартості зазначених товарів. При цьому датою збільшення податкових зобов'язань комітента є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.

Отже, дана норма Закону №168 визначає базу оподаткування, дату збільшення податкових зобовязань та дату  збільшення суми податкового кредиту для комісіонера у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів.

Стосовно комітента визначено, що в даному випадку датою збільшення його податкових зобов'язань є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера. Отже, база оподаткування для комітента визначається не за правилами п.4.7 ст.4, а відповідно до п. 4.1 ст.4 Закону №168.

Проте, оскільки позивач обрав порядок оподаткування результатів діяльності   за договором передплати –договором доручення як за довгостроковим договором, дата збільшення податкових зобовязань для комітента  в даному випадку повинна визначатись відповідно до п.п. 7.3.7 п.7.3 ст.7 Закону №168, яким передбачено, що датою виникнення податкових  зобов'язань  виконавця  з контрактів, визначених довгостроковими відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є дата збільшення валового доходу виконавця довгострокового контракту.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в Україні в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездітності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів належними засобами доказування правомірність встановлення порушення позивачем п.4.1 ст.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 207896 грн. за період з лютого по грудень 2004 року., і як наслідок, прийняття відповідачем податкових повідомлень –рішень від 22.02.2007р. №/0 та від 23.04.2007р. №/2, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31191 грн., в тому числі 20786 грн. основного платежу та 10405 грн. штрафних (фінансових) санкцій, та рішення Державної податкової інспекції у місті Чернігові про результати розгляду первинної скарги від 19.03.2007р. №4789/10-25-008.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д    П О С Т А Н О В И В:

1. У позові відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160  Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                                   Ж.В. Блохіна

Постанова в повному обсязі виготовлена 09.07.2007 р.