ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.09.07р.

Справа № А9/142-07

За позовом  Прокурора м.Нікополя Дніпропетровської області в інтересах держави в особі:

Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі Дніпропетровської області,

м.Нікополь Дніпропетровської області

до   Закритого акціонерного товариства "Завод Механік", м.Нікополь

Дніпропетровської області

про стягнення 39009 грн. 64 коп

Суддя  Подобед І.М.

При секретарі Фуркаленко І.Л.

Представники сторін:

Від позивача - Бабенко Ю.Ю. - ю/к, довіреність № 3908/к-08 від 16.06.07р.

Від відповідача - Фандєєва С.В. - представник, довіреність № 380 від 28.11.06р.

Від прокуратури- представник не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор в інтересах держави звернувся у липні 2007 року до господарського суду із позовом, в якому просить стягнути з ЗАТ "Завод Механік" на користь УПФУ в м.Нікополі Дніпропетровської області грошові кошти у сумі 39009 грн. 64 коп. заборгованості з відшкодування фактичних витрат (за період з вересня 2006 року по квітень 2007 року включно) на виплату та доставку пенсій, призначених після 15.03.00р., відповідно до п.п. “б”–“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на необґрунтований розрахунок Позивачем заборгованості. Вказує, що на час розгляду справи ЗАТ "Завод Механік" не є правонаступником орендного підприємства Нікопольський завод "Механік". Подав клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що цю справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки такі справі належать до юрисдикції господарських судів. Вказує у додатковому клопотанні, що 31.08.07р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було прийнято рішення у цивільній справі за позовом Васильєвої Людмили Євгенівни до ЗАТ „Завод Механік” про визнання неправомірними дій посадової особи та за зустрічним позовом ЗАТ „Завод Механік” до Васильєвої Людмили Євгенівни, яким визнано, що ЗАТ „Завод Механік” не є правонаступником  Державного підприємства завод „Механік” та орендного підприємства „Нікопольський завод „Механік”. Вважає, що встановлення судом факту відсутності правонаступництва звільняє Відповідача від доказування цього факту у справі №А9/142-07 на підставі ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і прокурора, який приймав участь у попередніх судових засіданнях, дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Статтями 20 і 36-1 Закону України „Про прокуратуру” визначені підстави представництва прокурором інтересів держави, зокрема, наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних oci6, що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Згідно п.4 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента від 01.03.2001р. №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Основним завданням Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, а також забезпечення збирання коштів призначених для пенсійного забезпечення.

Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь Дніпропетровської області (далі –Позивач) виступає органом уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у даних правовідносинах.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та на підставі ст. 2 п.1 абзац 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, підприємства, організації з коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій згідно з п.п. «б»–«з»даної статті по досягненню працівником пенсійного віку.

У відповідності до ч. 8 п. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, орган Пенсійного фонду України має право звертатися до господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Отже, ця справа, що була порушена за позовною заявою прокурора господарським судом, який діє у якості адміністративного суду, згідно п.6 Розділу УІІ Перехідних та Прикінцевих положень Кодексу Адміністративного судочинства України, має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому клопотання Відповідача про її закриття задоволенню не підлягає.

Щодо суті вимог прокурора в інтересах держави в особі Позивача про стягнення з  Закритого акціонерного товариства „Завод Механік” грошових коштів у сумі 39009,64 грн. заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених після 15.03.2000р. відповідно до п.п. «б»–«з»ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Закрите акціонерне товариство „Завод Механік” (далі –Відповідач) зареєстроване у Позивача, як платник обов’язкових страхових внесків до Пенсійного фонду України під №4.

Згідно розрахунку Позивача, Відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених після 15.03.2000р. відповідно до п.п. «б»–«з»ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за період з вересня 2006 по квітень 2007 року включно (станом на 11.06.07р.) у сумі 39009,64 грн., яка останнім добровільно не сплачується.

Як вбачається із розрахунків Позивача, ним були понесені витрати на виплату та доставку пенсій наступним громадянам: Поліщук В.В., Мичкова О.М., Носова Н.В., Шахов Г.Г., Селютина Л.А., Доруда В.Г., Климова Л.С., Оськин В.М., Потапенко С.Т., Синилов ВВ., Бутенко Є.Я., Чайковська Г.Д., Плахотніченко В.І., Хілобоченко Л.М., Савіну В.М.

Підставою для нарахування пільгових пенсій вказаним громадянам є довідки, уточнюючі особливий характер роботи, або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, які були видані Відповідачем.

Як пояснив представник Відповідача у судових засіданнях, закрите акціонерне товариство „Завод Механік” не є правонаступником підприємства, на якому працювали ці громадяни, але надавало вказаним громадянам зазначені довідки, оскільки зберігало архів колишніх підприємств, де працювали ці громадяни, про що безпосередньо вказувалось у деяких із цих довідок.

Як вбачається із витягів з трудових книжок вищевказаних громадян, деякі з них працювали спочатку на Заводі „Механік”, потім орендному підприємстві „Нікопольський завод „Механік”, і лише Мічкова О.М., Носова Н.М. Шамов Г.Г. Чайковськая Г.Д. та Савин В.М. з лютого  1996 року працювали в ЗАТ „Завод Механік”.

Згідно п. 3.3 договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу орендного підприємства Нікопольського заводу „Механік” від 27.09.1994р. Покупець цього цілісного майнового комплексу, яким була організація орендарів Нікопольського заводу „Механік”, стає правонаступником його майнових прав та обов"язків з моменту переходу до нього права власності.

Розпорядженням виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів  Дніпропетровської області від 20.02.1996р. за №66/1 „Про державну реєстрацію акціонерного товариства закритого типу „Завод „Механік” і його Статуту” було вирішено, зокрема, зареєструвати акціонерне товариство закритого типу „Завод Механік” і його Статут (пункт 1 розпорядження) та вважати акціонерне товариство закритого типу  „Завод „Механік” правонаступником орендного підприємства „Нікопольський завод „Механік” (пункт 2 розпорядження).

В подальшому розпорядженням міського голови міста Нікополя Дніпропетровської області від 05.12.2005р. за №330–р були внесені зміни до п. 2 Розпорядження виконавчого комітету № 66/1 від 20.02.1996р. „Про державну реєстрацію акціонерного товариства закритого типу „Завод Механік” та його Статуту”, згідно яких додатково зазначено, що ЗАТ „Завод Механік” не є правонаступником орендного підприємства Нікопольського заводу „Механік”.

На теперішній час діє Статут ЗАТ „Завод Механік” у редакції 2001 року, у якому не зазначено, що дане підприємство є правонаступником орендного підприємства „Нікопольський завод „Механік”, чи будь-якого іншого підприємства.

Відповідно до п. 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальникам та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Всупереч цьому, Позивачем під час призначення пенсій до стажу роботи зазначених працівників на ЗАТ „Завод Механік” було включено стаж їх роботи на державному підприємстві завод „Механік” та орендному підприємстві Нікопольський завод „Механік”.

Таким чином, Позивачем під час призначення пільгових пенсій працівникам ЗАТ „Завод Механік” було порушено п. 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальникам та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України через безпідставне включення до стажу їх роботи на цьому підприємстві також стаж роботи на інших підприємствах, стосовно яких ЗАТ „Завод Механік” не є правонаступником їх прав та обов’язків.

Відповідач не визнав позов повністю. Як вбачається із остаточного контррозрахунку Відповідача, розмір дійсних внесків до Пенсійного фонду України на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, що отримують пенсію за списком 2 та отримали трудовий стаж безпосередньо на ЗАТ „Завод Механік” (Мічкова О.М., Носова Н.М., Шамов Г.Г., Чайковськая Г.Д., Савин В.М.) становить 3988,26 грн. (за період з вересня 2006 року по квітень 2007 року включно), проте застосований у цьому контррозрахунку порядок обчислення належних до відшкодування розмірів пенсій по кожному працівнику пропорційно стажу його роботи на ЗАТ „Завод Механік” не був узгоджений Позивачем, тому цей контррозрахунок не може бути прийнятий до уваги судом для визначення належних до стягнення з Відповідача коштів.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги прокурора є необґрунтованими, тому у позові слід відмовити.

Судові витрати у справі покладаються на позивача, згідно ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати,

Керуючись ст. ст. 5, 7-12, 19, 69-71, 87, 94, 104, 160-163, 254, п.6 Розділу УІІ Перехідних та Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Подобед

Повний текст постанови складений 26.09.07р.