ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.07 р.                                                                                 Справа № 44/144а

14:40 година                                         Зала судових засідань № 4 Академії суддів                                                        місто Донецьк, вулиця Артема 157

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою Інспекції головного державного реєстратора флоту  (представник Демченко Ю.Б., довіреність від 10.03.07 року), до державного підприємства „Контора капітана Маріупольського морського рибного порту” (представник Бегун В.П., довіреність 01/118 від 10.05.07 року) та до товариства з обмеженою відповідальністю „Почерк” (директор Череповський В.П., протокол № 15 від 20.06.02 року, представник Кобзєв О.Ю., довіреність 12-01 від 04.01.07 року) про:

ь          визнання недійсною державної реєстрації судна „МРТК „Ялта”, здійсненої капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року, про що в Державному судновому реєстрі України зроблено запис № 186;

ь          зобов’язання державного підприємства „Контора капітана Маріупольського морського рибного порту” внести до Державного суднового реєстру України відповідні виправлення;

ь          визнання недійсним свідоцтва про право плавання під Державним прапором України, виданого судну „МРТК „Ялта” капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року;

ь          визнання недійсним свідоцтва про право власності на судно „МРТК „Ялта”, виданого капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року, –

ВСТАНОВИВ:

Інспекція головного державного реєстратора флоту (далі – Інспекція) звернулася до суду з позовом до державного підприємства „Контора капітана Маріупольського морського рибного порту” (далі – Контора) про визнання недійсною державної реєстрації судна „МРТК „Ялта” (далі – Судно), здійсненої керманичем Контори капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року, про що в Державному судновому реєстрі України зроблено запис № 186, про зобов’язання Контори внести до Державного суднового реєстру України відповідні виправлення, визнання недійсним свідоцтва про право плавання під Державним прапором України, виданого Судну капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року, а також про визнання недійсним свідоцтва про право власності на Судно, виданого капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при здійсненні державної реєстрації Судна, а також при видачі свідоцтв на право власності та право плавання під Державним прапором України (як наслідків державної реєстрації судна), Конторою грубо порушено приписи пункту 25 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.97 року № 1069 (далі – Порядок), зокрема, державна реєстрація Судна проведена без обов’язкового письмового узгодження зазначеного питання Інспекцією та без сплати необхідних зборів за державну реєстрацію. Означене, на думку позивача, також порушує і норми статей 26 та 28 КТМ України, які визначають статус та юридичні наслідки отримання свідоцтва про право власності на Судно та свідоцтва про право плавання під Державним прапором України.

Представник Інспекції судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, висунув контраргументи проти заперечень відповідачів та заявив клопотання про забезпечення позову у формі заборони Судну здійснювати плавання під Державним прапором України, тобто, заборони виходу Судна в море (арешт).

Представник відповідача Контори судовому засіданні зазначив, що дії Контори та капітана Маріупольського морського рибного порту щодо державної реєстрації Суд на є правомірними, оскільки Державним департаментом рибного господарства Міністерства аграрної політики України (далі – Укрдержрибгосп) питання про державну реєстрацію Судна було погоджено, у зв’язку з чим підготовлено відповідний висновок від 13.04.06 року.

Суд з власної ініціативи залучив до участі у справі в порядку статті 52 та 54 КАС України третю особу без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача товариство з обмеженою відповідальністю „Почерк” (далі - Товариство), процесуальний статус якого згодом був змінений судом на співвідповідача Товариство. Необхідність участі Товариства в судовому процесі в якості співвідповідача викликана тим, що Товариство є безпосереднім власником судна, тому скасування свідоцтв на право власності на судно та право плавання Судна під Державним прапором України потягне за собою нівелювання речових прав Товариства на Судно та неможливість використання Товариством Судна за призначенням (морське рибальство).

Відповідач Товариство категорично заперечив проти позову, зазначивши, що дійсно на момент державної реєстрації Судна та видачі відповідних свідоцтв зазначене питання не було узгоджене з Інспекцією, наразі означене сталося лише через тяганину з боку Інспекції, яка потягом декількох місяців не погоджувала державну реєстрацію Судна. Натомість, всі необхідні для реєстрації Судна документи (у тому числі погодження Укрдержрибгоспу) Товариством були передані до Контори, зі сплатою необхідних платежів. Товариство висунуло клопотання про зобов’язання Інспекції внести зміни до погодження (висновку) про можливість реєстрації Судна від 21.05.06 року та зобов’язання Інспекції здійснити погодження про постійну реєстрацію Судна.

Приведений до присяги свідок Бубєнін Валентин Васильович пояснив, що станом на момент державної реєстрації Судна саме він був капітаном Маріупольського морського рибного порту та оформлював зазначені документи та свідоцтва, наразі через затягування Інспекцією процедури погодження державної реєстрації Судна, капітан Контори був змушений здійснити державну реєстрацію Судна без погодження Інспекції на підставі висновку Укрдержрибгоспу з метою запобіганню порушенню граничного триденного строку державної реєстрації. Окрім того, погодження Інспекції щодо державної реєстрації Судна було отримане пізніше, 23 січня 2007 року, що додатково вказує на відсутність підстав для відмови Товариству у проведенні державної реєстрації Судна.

Суд перебував у нарадчій кімнаті 27.06.07 року з 1432 до 1440 години. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін та свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Інспекції не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

12.04.06 року в порядку пунктів 13 та 18 Порядку Товариство звернулося до Контори з анкетою Державного суднового реєстру України та з листом № 104 щодо здійснення державної реєстрації Судна.

Окрім визначених пунктом 13 Порядку документів, які вчасно подавалися до Контори, Товариством для здійснення реєстрації згідно пункту 13 Порядку отримано погодження Укрдержрибгоспу, на що вказує відповідний висновок про можливість реєстрації Судна в Державному судновому реєстрі України, затверджений головою Качним О.С. 13.04.06 року.

13.04.06 року Товариством було оплачено Укрдержрибгоспу 1’059 грн. за розгляд та перевірку на легітимність документів, а також за підготовку висновку про державну реєстрацію Судна, на що вказує банківська виписка ТОВ „Банк „Фінанси та кредит”.

14.04.06 року Товариство здійснило оплату 571,38 грн. Конторі за реєстрацію судна в Державному судновому реєстрі України та видачу відповідних свідоцтв, про що свідчить квитанція Маріупольського відділення ДФ АКБ „Мрія”.

14.04.06 року Конторою в особі капітана Маріупольського морського рибного порту здійснено державну реєстрацію Судна в Державному судновому реєстрі України під номером 186, видано свідоцтво про право власності Товариства на Судно (ship certificate) та свідоцтво про право плавання під Державним прапором України (ship patent).

Згідно платіжного доручення № 531 від 25.10.06 року та рахунку № 1167/1-103 від 23.10.06 року, Товариство здійснило Інспекції оплату збору за реєстрацію Судна в сумі 1’018 грн.

Погодження Інспекції щодо реєстрації Судна в Державному судновому реєстрі України за номером 1895 отримане лише 23.01.07 року, про що переконливо свідчить відповідний штамп на заяві про реєстрацію Судна від 06.06.06 року.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що Конторою при проведенні державної реєстрації Судна дійсно порушені приписи пункту 25 Порядку, який вказує на те, що Контора лише після подання Товариством копій платіжних документів, які свідчать про сплату відповідних зборів в установленому розмірі, та після надходження висновків Укрдержрибгоспу та Інспекції у триденний строк видає судновласнику реєстраційні документи на Судно, зокрема, свідоцтво про право власності Товариства на Судно та свідоцтво про право плавання під Державним прапором України.

Рішенням  Конституційного Суду України від 01.12.04 року у справі № 1/10-2004 визначено, що поняття „охоронюваний законом інтерес”, що вживається в законах України у логічно-смисловому зв’язку з поняттям „права”, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об’єктивного і прямо не опосередкований у суб’єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об’єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Свідоцтво про право власності Товариства на Судно та свідоцтво про право плавання Судна під Державним прапором України (далі – Свідоцтва), як акти ненормативного характеру, є юридичною формою рішень реєстратора Контори, офіційними письмовими документами, які породжує певні правові наслідки, та спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мають обов’язковий характер для суб’єктів відносин.

Підставами для визнання Свідоцтв недійсним є не тільки невідповідність вимогам чинного законодавства України процедури їх прийняття, а також порушення у зв’язку прийняттям Свідоцтв прав та охоронюваних законом інтересів позивача (Інспекції). У разі недоведення позивачем факту порушення його прав та законних інтересів у зв’язку з видачею Свідоцтв у суду немає законних підстав для задоволення позову, оскільки завданням адміністративного суду згідно статті 2 КАС України є саме захист прав, інтересів та порушених свобод.

Водночас, Інспекцією не надано переконливих доказів порушення прав, законних інтересів та свобод позивача у зв’язку з видачею Свідоцтв, оскільки суд враховує при цьому й те, що на момент звернення Інспекції до суду з позовом про визнання недійсною державної реєстрації Судна та Свідоцтв – всі порушення, допущені Конторою при здійсненні цієї реєстрації (відсутність оплати всіх необхідних зборів та відсутність погодження Інспекцією питання про реєстрацію судна) – були повністю усунені та не існували як юридичний факт, тобто на момент звернення до суду позивач не мав юридичного інтересу до заявленого позову.

Аналогічні висновки містяться і в роз’ясненні президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.00 року № 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”.

Недодержання Конторою вимог пункту 25 Порядку, які регулюють окремі питання видачі Свідоцтв, у тому числі щодо необхідності наявності погодження Інспекції, не можуть бути підставою для визнання судом державної реєстрації Судна та Свідоцтв недійсними, оскільки це не призвело до прийняття неправильного акту ненормативного характеру. Свідоцтва за своїм змістом в цілому узгоджуються з вимогами чинного законодавства та видані відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірними по суті, що додатково підтверджено відміткою Інспекції про погодження реєстрації Судна № 1895 від 23.01.07 року, через що суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

Клопотання Інспекції щодо забезпечення позову шляхом арешту Судна – задоволенню не підлягає через необґрунтованість позовних вимог, а також через те, що позивач не надав переконливих доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Інспекції до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Клопотання відповідача Товариства про зобов’язання Інспекції внести зміни до погодження (висновку) про можливість реєстрації Судна від 21.05.06 року та зобов’язання Інспекції здійснити погодження про постійну реєстрацію Судна – не може бути задоволене судом у справі № 44/144а, оскільки має заявлятися як окремий адміністративний позов.

Відповідно до статті 94 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

На підставі означених норм національного матеріального права, керуючись ст.ст.9, 17, 41, 48, 52, 55, 60, 65, 69, 71, 72, 79, 87, 94, 122-154, 162, 163, 181, пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Інспекції головного державного реєстратора флоту  до державного підприємства „Контора капітана Маріупольського морського рибного порту” та до товариства з обмеженою відповідальністю „Почерк” про:

ь          визнання недійсною державної реєстрації судна „МРТК „Ялта”, здійсненої капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року, про що в Державному судновому реєстрі України зроблено запис № 186;

ь          зобов’язання державного підприємства „Контора капітана Маріупольського морського рибного порту” внести до Державного суднового реєстру України відповідні виправлення;

ь          визнання недійсним свідоцтва про право плавання під Державним прапором України, виданого судну „МРТК „Ялта” капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року;

ь          визнання недійсним свідоцтва про право власності на судно „МРТК „Ялта”, виданого капітаном Маріупольського морського рибного порту 14.04.06 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений та підписаний 27.06.07 року.

Суддя

Надруковано у 4 примірниках:

1 –позивачу

2, 3 –відповідачам

4 –господарському суду Донецької області