ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.09.2007
Справа №2-25/11490-2007

За позовом ОП «Кримтеплокомуенерго», в особі Джанкойської філії, м. Джанкой, вул.. Совхозна, 18а,

До відповідача Совєтської селищної ради, смт. Совєтське, вул.. 30 річчя Перемоги, 25.

Про стягнення 26908,18 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Павлушкіна О.С., предст., дов. від 22.06.2007р.

Від відповідача –  Решитов Е.М., предст., дов. № 222/02-10 від 03.05.07р.

Обставини справи:

ОП «Кримтеплокомуенерго», в особі Джанкойської філії звернулось у господарський суд АРК із позовом до Совєтської селищної ради, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію у сумі 26908,18 грн.

У судовому засіданні, що відбулося 17.09.2007р. було оголошено перерву до 20.09.2007р. до 12 год. 20 хв.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача у судове засідання з’явились, позовні вимоги не визнає по мотивах викладених у відзиву на позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору № 801 укладеного між сторонами 01.12.2002року та додаткових угод до нього позивач поставляв на об'єкти селищної ради теплову енергію. Згідно пункту 5.2. Договору № 801 підставою для оплати за поставлену теплову енергію були рахунки постачальника (позивача).

У листопаді 2006 року позивачем виставлено рахунок на оплату поставленої теплової енергії № 116801 від 17.11.2006 року. Згідно даного рахунку відповідач зобов'язаний був сплатити 18,92 Гкал теплової енергії згідно тарифу 210,64 грн., всього на суму 3985,31 грн. вказаний рахунок був сплачений платіжними дорученнями № 1319 від 05.12.2006 року і № 1262 від 23.11.2006 року.

У грудні 2006 року позивач виставлено селищній раді рахунок на оплату теплової енергії № 126801 від 28.12.2006 року. Згідно даного рахунку селищна рада повинна була сплатити 27,52 Гкал за грудень виходячи з тарифу 805,2 грн. на суму 22159,104 грн., а також доплатити за листопад 11249,075 грн., тобто різницю між тарифом в 805,2 грн. і 210,64 грн., по якому були сплачені 18,92 Гкал в листопаді 2006 року.

Вказаний рахунок був сплачений частково платіжними дорученнями № 1465 від 28.12.2006 року і № 1459 від 28.12.2006 року на загальну суму 7085,31 грн.

Відповідачем вказаний рахунок сплачено частково оскільки позивачем в односторонньому порядку, без внесення змін до договору, який укладено між сторонами, змінив вартість теплової енергії, що поставлялася.

У позовній заяві позивач посилається на пункт 4.5. Договору, який начебто дозволяє при зміні Урядом цін на енергоресурси, газ, воду і матеріали автоматично змінювати ціну на теплову енергію, що відпускається. З цим доводом позивача не можна погодитись, оскільки згідно статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору здійснюється в тій же самій формі що і договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлене договором або законом. Пунктом 6.1. договору, укладеного між сторонами, передбачено, що питання про зміну умов договору вирішуються шляхом проведення переговорів, обміном листами (телеграмами, факсами), підписанням додаткових угод.

Як випливає із змісту позовної заяви позивач посилається на те, що відповідач був повідомлений про зміну тарифів на теплову енергію, що поставлялася, і погодився із зміною тарифу на 805,20 грн., про що свідчить той факт, що селищна рада не припинила користування тепловою енергією. Вказаний довід позивача не є обґрунтованим, оскільки згідно приписів частини 3 статті 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості  про зміну або розірвання договору,  якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.  Позивач не представив доказів того, що між сторонами була досягнута угода про зміну тарифів, адже відповідна додаткова угода до договору не підписана відповідачем.  Позивач у свою чергу не звертався до суду про спонукання відповідача укласти відповідну додаткову угоду до договору, відповідно до приписів ст.. 188 Господарського кодексу України.

Як підстави для односторонньої зміни умов договору позивач посилається на постанови НКРЕ України № 736 від 08.06.2006 року №176 від 16.02.2006 року № 647 від 24.05.2006 року, постанову Ради Міністрів АРК № 353 від 09.08.2005 року, наказ ОП «Кримтеплокоммуненерго» № 88 від 30.06.2006 року. Проте, вказані нормативні і локальні акти не містять вказівок про право організацій, що поставляють теплову енергію  самостійно змінювати тарифи; більш того постанови НКРЕ України на які посилається позивач, постановою НКРЕ України № 1821 від 26.12.2006 року (тобто до виставляння рахунку позивачем) були відмінені, як не відповідні постановам Кабінету Міністрів України № 1548 від 25.12.1996 року «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад з врегулювання цін», а також № 605 від 29.04.2006 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законних підстав для стягнення з Совєтської селищної ради АР Крим відпущеної позивачем в листопаді та грудні 2006 року теплової енергії вартістю 805,20 грн. за 1 Гкал не має, отже у стягненні з відповідача заборгованості у сумі 26908,18 грн. має бути відмовлено.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає залишенню за позовачем.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 14, 653,654 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44-49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення оформлене та підписане 25.09.2007р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.