ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28.03.2007р.
м.Київ
№ 48/54-А

15:45

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28.03.2007
м. Київ
№ 48/54-А

15:45

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Експрес»

До
Третя особа
Національного банку України
Відкрите акціонерне товариство Банк «БІГ Енергія»

Про
зупинення постанови

Головуючий суддя Сулім В.В.

Судді: Морозов С.М.

Палій В.В.

Секретар судового засідання Салтан В.В.

Представники:

Від позивача:
не з’явився

Від відповідача:
Козярик В.М. –пред. за довір., Скуратівський А.В. –пред. за довір.

Від 3-ої особи
Щадко М.В. –пред. за довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Експрес»(далі –позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про зупинення Постанови Правління Національного банку України № 41 від 04.10.2001 р. про надання банківської ліцензії Відкритому акціонерному товариству Банку «БІГ Енергія»

Ухвалою суду від 22.01.2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду.

В судових засіданнях 15.02.2007 р. та 21.03.2007 р. було оголошено перерви, а в судовому засіданні 01.03.2007 р. призначено колегіальний розгляд справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їх правами та обов’язками у відповідності із ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.ст. 45-46 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ).

Судом, у відповідності з вимогами ст.ст. 45, 46 КАС України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

15.02.2007 р. представник позивача подав заяву про зміну предмету адміністративного позову, а саме просить скасувати Постанову Правління Національного банку України про надання банківської ліцензії ВАТ Банку «БІГ Енергія»№ 41 від 04.10.2001 р.

Таким чином суд прийняв до розгляду уточнені позовні вимоги позивача.

Позивач стверджує, що ВАТ Банк «БІГ Енергія»здійснює свою діяльність з порушенням банківського законодавства. Такі порушення здійснюються внаслідок неправомірного створення служби внутрішнього аудиту банку, її роботи та порядку звітування перед Спостережною радою.

Крім того, позивач вважає, що Банк систематично порушує банківське законодавство, що підтверджується застосуванням спеціальних санкцій наказами Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України.

Представники відповідача та третьої особи проти позову заперечують в повному обсязі і вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ліцензія була видана Національним банком України в межах повноважень і відповідно до законів і оскаржувана постанова жодним чином не порушує права чи свободи позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України є центральним банком, особливим органом державного управління до функцій якого віднесено здійснення ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законами випадках, а також відкликання у виключних випадках банківських ліцензій.

Відкрите акціонерне товариство Банк «БІГ Енергія»є правонаступником Акціонерного банку «Зевс», який був створений згідно рішення Установчих зборів засновників 29.09.1993 р. у вигляді закритого акціонерного товариства та зареєстрований Національним банком України за реєстраційним номером 199. Рішенням загальних зборів акціонерів від 02.11.1994 р. банк реорганізовано із закритого акціонерного товариства у відкрите акціонерне товариство та перереєстровано Національним банком України (далі –НБУ) за тим же реєстраційним номером від 06.03.1995 р. Згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 16.02.2001 р. назву банку було змінено з Акціонерного банку «Зевс»на Відкрите акціонерне товариство Банк «БІГ Енергія»та зареєстровано у НБУ 06.04.2001 р. за № 199. Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 07.04.2005 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів № 20/11/06-8/1К від 20.11.06 р. ТОВ «Голден-Експрес»24.11.06 р. стало акціонером ВАТ Банк «БІГ Енергія», що підтверджується випискою з реєстру власників іменних цінних паперів (копія якого знаходиться в матеріалах справи).

Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затверджено постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 р. та яка прийнята на виконання положень Закону України «Про Національний банк України»та Закону України «Про банки та банківську діяльність», передбачені умови, при дотримання яких банківська установа має право отримати банківську ліцензію.

Зокрема, глава 3 цього Положення називає такі обов’язкові умови:

а) на час звернення банку з клопотанням про видачу банківської ліцензії зареєстрований підписний капітал банку повинен бути повністю сплачений:

для місцевих кооперативних банків, що діють у межах однієї області - 1 млн. євро;

для банків, які здійснюють свою діяльність на території однієї області (за винятком місцевих кооперативних банків), у тому числі: спеціалізованих ощадних та іпотечних банків - 3 млн. євро;

для банків, які здійснюють свою діяльність на території всієї України, у тому числі: спеціалізованих інвестиційних та розрахункових (клірингових), центрального кооперативного банку і банківської корпорації - 5 млн. євро.

Перерахування розміру статутного капіталу в гривні здійснюється за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, установленим Національним банком на день укладення установчого договору;

б) банк має бути забезпечений належним банківським обладнанням, комп'ютерною технікою, програмним забезпеченням та комунікаційними засобами, потрібними для здійснення банківських операцій і захисту інформації/документів від підроблення, викривлення та знищення, ведення бухгалтерського обліку та складання щоденного балансу і відповідної статистичної звітності, а також якісного проведення розрахунків та участі в системі електронних платежів Національного банку, що відповідають вимогам нормативно-правових актів Національного банку, а також нормативно-правових актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо порядку формування і ведення бази даних про вкладників - фізичних осіб та надання звітності;

в) наявність у банку приміщення (у тому числі касового вузла), технічний стан та організація охорони якого відповідають вимогам нормативно-правових актів Національного банку;

г) наявність як мінімум трьох осіб, призначених членами правління (ради директорів) банку, які мають відповідну освіту та досвід, необхідний для управління банком, кандидатури яких відповідають кваліфікаційним вимогам.

Керівники банку повинні мати бездоганну ділову репутацію. На зазначені посади не можуть бути призначені особи, які були керівниками банків, що визнані відповідно до чинного законодавства України банкрутами або щодо яких Національний банк прийняв рішення про ліквідацію чи про відкликання банківської ліцензії, та особи, які притягувалися до кримінальної відповідальності або були звільнені за вимогою Національного банку.

Відповідно до п. 3.2. вищевказаного положення, Національний банк може відмовити у видачі банківської ліцензії, якщо зазначені в пункті 3.1 цього Положення умови не виконані банком протягом одного року з дати його державної реєстрації. У такому разі державна реєстрація банку скасовується і банк ліквідовується.

Стаття 73 Закону України «Про банки та банківську діяльність»регламентує заходи впливу, які НБУ має право застосовувати до банків в разі порушення останніми банківського законодавства. Частина друга вказаної статті містить умови, при яких у банківської установи відкликається ліцензія. Такий захід впливу застосовується якщо банк порушує норми Закону України «Про банки та банківську діяльність»чи інших нормативно-правових актів НБУ, що спричинило значну втрату активів або доходів, та при настанні ознак неплатоспроможності банку.

В матеріалах справи відсутні докази невідповідності діяльності третьої особи законодавству та відсутні докази порушення Національним банком України, норм законодавства при видачі ліцензії ВАТ Банку «БІГ Енергія».

Стаття 20 Закону України «Про банки і банківську діяльність»регулює питання відкликання банківської ліцензії. Вказана стаття встановлює вичерпний перелік юридичних фактів, настання яких може бути підставою для ініціювання НБУ питання про відкликання банківської ліцензії, зокрема:

1) якщо було виявлено, що документи, надані для отримання ліцензії, містять недостовірну інформацію;

2) якщо банк не виконав жодної банківської операції протягом року з дня отримання банківської ліцензії;

3) у разі порушення цього Закону або нормативно-правових актів НБУ, що спричинило значну втрату активів і настання неплатоспроможності банку;

4) на підставі висновку тимчасового адміністратора про неможливість приведення банку у правову відповідність з вимогами цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України;

5) недоцільності виконання плану тимчасової адміністрації щодо реорганізації банку.

Відкликання банківської ліцензії Законом України «Про банки і банківську діяльність» за іншими підставами не допускається.

Позивачем не доведено жодної з підстав для відкликання банківської ліцензії, наведених у ст. 20 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Крім того, позивачем не доведено, що застосування спеціальних санкцій наказами Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України        № 50/328 від 18.09.2003 р., № 50/324 від 17.09.2003 р. та № 50/314 від 05.09.2003 р. має безпосереднє відношення до ВАТ Банку «БІГ Енергія»та не свідчить про порушення ним норм Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Зазначені обставини мали місце після винесення оскаржуваної постанови НБУ, отже посилання на них є юридично неспроможніми.

Що стосується тверджень позивача про те, що Банком було неправомірно створено службу внутрішнього аудиту, визначено її компетенцію, а також систематично порушувались вимоги банківського законодавства, необхідно зауважити наступне.

На дату затвердження загальними зборами статуту Банку, повноваження служби внутрішнього аудиту визначались ст. 45 Закону України «Про банки і банківську діяльність», в редакції Закону від 20.09.2001 р. № 2740-ПІ.

У вказаній редакції закону стаття 45 визначала, що служба внутрішнього аудиту банку є органом оперативного контролю правління (ради директорів) банку.

Зміни до статті 45 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно з якими статус служби внутрішнього аудиту змінився на орган оперативного контролю спостережної ради банку, були внесені до Закону про банки Законом України від 05.06.2003 р. № 914-ІУ, тобто після державної реєстрації Банку.

Отже, стаття 15 статуту Банку «Внутрішній аудит Банку»була викладена з урахуванням вимог банківського законодавства України, чинного на момент затвердження цього статуту загальними зборами акціонерів Банку.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2006 у справі   № 2-А-492-1/06 відмовлено в задоволенні адміністративного позову Шевчука В.П. до Національного банку України про зобов’язання до вчинення дій –скасувати державну реєстрацію Банку та тимчасово зупинити банківську ліцензію, видану товариству, а рішення НБУ щодо державного реєстрації та надання банківської ліцензії Банку визнані законними. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі  № 22с-358/2007 апеляційну скаргу Шевчука В.П. відхилено, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2006 р. залишено без змін.

Суд враховує зазначені судові рішення, так як при їх винесенні були встановлені ті ж обставини, що входять до предмету доказування в цій справі.

Суд також враховує, що позивач на момент винесення оскаржуваної постанови не був акціонером ВАТ Банку «БІГ Енергія», отже посилання позивача на порушення його прав є недоведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовими рішенням в адміністративній, цивільній, або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому в позові необхідно відмовити.

Судові витрати, пов’язані з розглядом справи відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 71, 158-163 розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (головуючий)                                                                       В.В.Сулім

Судді                                                                                           С.М.Морозов

В.В.Палій