ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 8/22-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області

до Горностаївської центральної районної лікарні

про  стягнення 47910 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від  позивача - головний контролер-ревізор Зайченко В.В., дов. від 19.02.07., гол. спец. - ю/к Давиденко Р.С., дов. від 19.09.06.

від  відповідача - гол. лікар Івлєв І.М.

Контрольно-ревізійне управління в Херсонській області (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з Горностаївської центральної районної лікарні 47910 грн. безпідставно витрачених бюджетних коштів. В позовній заяві зазначено, що в квітні 2006 року при проведенні ревізії використання бюджетних коштів, збереження грошових коштів і матеріальних цінностей, стану та достовірності бухгалтерського обліку і фінансової звітності в Горностаївській центральній районній лікарні за період з 01.07.2003 по 01.04.2006 було виявлено факти відсутності 3 автомобілів вартістю 17170 грн., зайвого списання пального на суму 1340 грн.,  безпідставно проведено видатки по опаленню житлового будинку на суму 6930 грн.,  безкоштовно передані військовій частині медикаменти та благодійна допомога, за рахунок бюджетних коштів покриті витрати за спожиті енергоносії та комунальні послуги орендарів на суму 4670 грн., необґрунтовано відшкодовано видатки на відрядження в сумі 1280 грн., проведено зайву виплату зарплати в сумі 90 грн., списано будівельних матеріалів без відповідних документів в сумі 270 грн. та інші порушення. Позивач вказує на те, що відповідачем не вжито заходів щодо добровільного відшкодування до райбюджету безпідставно витрачених коштів.

Відповідач –Горностаївська райлікарня  проти позову заперечує, посилаючись на те, ревізором не враховано надання дозволу  районної ради на реалізацію автомобіля УАЗ 3962-01 № 65-39 ХОН, не взято до уваги договір купівлі-продажу автомобіля УАЗ-3962 № 4166 ХОП фізичній особі, при визначенні вартості автомобілів не враховано норми зносу. Звертає увагу на те, що зайвого списання пального не було, оскільки на автомобілі „Тойота” виникла поломка спідометра, а також, що є накази керівника лікарні про виїзд автотранспорту у вихідні та неробочі дні. Що стосується необґрунтованих видатків по опаленню житлового будинку, який має спільну комунікаційну мережу з лікарнею на загальну суму 6930,0 грн., повідомляє, що лікарнею готуються позовні заяви до суду про стягнення з мешканців будинку заборгованості по сплаті за опалення. Лікарнею з 23.11.2006  переукладенні нові договори оренди з підприємцями-орендарями з урахуванням правильної площі приміщень, що орендуються. Між керівником військової частини та головним лікарем було укладено усну угоду про шефство Горностаївської центральної районної лікарні над військовою частиною А-1285, тому  здійснювались виїзди в підшефну військову частину, передавались медикаменти. Стосовно відшкодування витрат на відрядження Садиковій В.О. районною лікарнею направлено Каїрській сільській раді лист  від 15.12.2006  з пропозицією повернути витрачені кошти в сумі 540 грн. Лікарнею було списано з обліку будівельні матеріали на суму 270,0 грн. згідно акту від 28.12.2005 року на поточний ремонт, були зроблено заміри пофарбованої площі і вони співпадають з витратами вказаними в акті на списання матеріалів .   Зайво виплачена внаслідок помилки заробітна плата в сумі 90 грн. на момент перевірки була утримана з працівника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що за висновками акту ревізії  використання бюджетних коштів, збереження грошових коштів і матеріальних цінностей, стану та достовірності бухгалтерського обліку і фінансової звітності в Горностаївській центральній районній лікарні за період з 01.07.2003 по 01.04.2006 контрольно-ревізійним управлінням в Херсонській області надіслані відповідачі вимоги про усунення порушень та недоліків, які виявлені ревізією (лист від 11.05.06 № 04-22/1482, арк. справи 118).

Ці вимоги за своєю суттю  є рішенням контролюючого органу за матеріалами перевірки. Відповідач оскаржував вимоги в судовому порядку, але рішенням господарського суду Херсонської області від 7 червня 2007 року  по справі № 8/148-АП-07 в задоволенні позову про скасування вимог КРУ було відмовлено, рішення набрало законної сили.

Відповідно до позовної заяви вимоги ґрунтуються на наявності у позивача права за статтею 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” на пред’явлення позовів про стягнення і інтересах держави збитків, заподіяних безпідставно нарахованих та виплачених сум, які виявлені при проведенні перевірки відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Кодекс адміністративного судочинства України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

За змістом статті 2 вказаного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Основні засади функціонування та діяльності державної контрольно-ревізійної служби в Україні визначені Законом України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні.

Зокрема, статтями 1 та 2 названого Закону встановлено, що державна контрольно-ревізійна служба складається з Головного контрольно-ревізійного управління України, контрольно-ревізійних управлінь в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійних підрозділів (відділів, груп) в районах, містах і районах у містах.  Головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно , виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому. Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування. Державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті. Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті. Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим за змістом статті 10 цього ж Закону Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право за пунктом 8 серед іншого у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства, а за пунктом 10 – звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

З викладених правових положень вбачається, що контрольно-ревізійним органам надано право звернення до суду саме в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Цими приписами законодавцем не визначено конкретних випадків та способів (з обранням конкретного способу)  захисту порушених прав держави, а тому судом враховується при вирішенні спору у даній справі характер та вид сум, які є предметом стягнення.

Предметом даного спору є  примусове стягнення безпідставно витрачених бюджетних коштів у зв'язку з невиконанням лікарнею вимог, викладених в пп..5, 6, 7 , а саме:

- П. 5. зобов'язано лікарню стягнути з винних осіб вартість недостачі автотранспорту(3 автомобілів) в сумі 17, 17 тис. грн..

- П. 6. зобов'язано стягнути з орендарів орендну плату з урахуванням індексації в сумі 12, 54 тис. грн., а також вартість спожитих енергоносіїв, комунальних послуг та послуг зв'язку на 1,63 грн. (частково було відшкодовано),

- П.7.  зобов'язано лікарню вжити   заходи   по   відшкодуванню списаного  пального на роботу  автотранспорту, який працював  у   вихідні та святкові дні  без наказу  головного лікаря, а також у зв'язку з невідповідністю даних шляхових листів з показниками спідометрів на суму 16,59 тис. грн.

У викладених в пп.. 5,6.7 вимогах  відповідача зобов'язано  вжити заходи по стягненню з осіб, які не є працівниками лікарні,  або відшкодуванню з винних осіб-працівників установи  грошових коштів, використаних не за цільовим призначенням. Позивач не  зобов'язував відповідача перерахувати або повернути до бюджету (Державного або місцевого) незаконно витрачені бюджетні кошти у сумі 47910 грн.  Відповідач є бюджетною установою, підпорядкованою управлінню охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації. За таких обставин, будь-які виплати, які здійснюються лікарнею за незаконних дій його керівництва (посадових осіб), спричинюють збитки самій установі, а не державі в цілому, а тому стягнення позивачем з лікарні сум бюджетних коштів на користь держави є необґрунтованим, оскільки спричинить ще більші збитки відповідачу. Позивач не довів наявність у нього таких повноважень, як стягнення до бюджету з підприємств, установ  використаних не за цільовим призначенням бюджетних коштів або стягнення коштів за недотримання порядку проведення операцій з бюджетними коштами. Ні Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», ані Бюджетний кодекс України не  передбачає таких повноважень. До порушників бюджетної дисципліни  можуть застосовуватись інші заходи відповідальності, як-то  застосування адміністративних стягнень до керівників та головних бухгалтерів, призупинення операцій з бюджетними коштами, притягнення до дисциплінарної або кримінальної відповідальності. . Звернення позивача з таким позовом є помилковим, так як позивач не зобов'язав відповідача вчинити у добровільному порядку перерахування зазначених сум до бюджету, оскільки із вимоги від 11.05.06 № 04-22/1482 таке зобов'язання не витікає.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів повноважень стягувати до державного бюджету безпідставно витрачених відповідачем коштів.

На підставі зазначених правових норм та керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному

обсязі та підписано 30 жовтня 2007 року