СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" вересня 2007 р.
Справа №18/285-НА

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

до Державної податкової інспекції у
м. Хмельницькому

про визнання рішення нечинним

Суддя  Саврій
В.А.                    Секретар судового засідання Сліпчук
Н.В.

Представники сторін:

від позивача           ОСОБА_2-за довіреністю від
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

від відповідача      -  Мартинюк
А.В. - за довіреністю від 13.09.2007р.

-  Еслінгер В.О.
- за довіреністю від 13.09.2007 р.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в
судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору :

Позивач
просить суд визнати нечинними  рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій від ІНФОРМАЦІЯ_2 р.НОМЕР_1; від
ІНФОРМАЦІЯ_3 р.НОМЕР_2;  від ІНФОРМАЦІЯ_4
р. НОМЕР_3; від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. НОМЕР_4; від ІНФОРМАЦІЯ_4 р. НОМЕР_5, прийняті
ДПІ у м. Хмельницькому за результатами перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності. Наголошує, що ДПІ у м. Хмельницькому при
проведенні  перевірок та складанні актів
від ІНФОРМАЦІЯ_6р., ІНФОРМАЦІЯ_2 р., ІНФОРМАЦІЯ_7 р. на підставі яких
приймались оскаржувані рішення про застосування штрафних  (фінансових) санкцій проігноровано вимоги
положення Закону України "Про державну податкову службу".

Таким чином, позивач вважає
застосування штрафних санкцій згідно оспорюваних рішень  неправомірним.

В обґрунтування вимог  посилається на ч.1,2 ст.19 Конституції
України.

В судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_8
року представником позивача подано клопотання про поновлення процесуального
строку. Так позивач звертає увагу суду, що в ІНФОРМАЦІЯ_9 року він звернувся до
суду з позовом про визнання ряду рішень про застосування штрафних санкцій
(фінансових) санкцій ДПІ в м. Хмельницькому не чинними. Оскаржуване рішення
заНОМЕР_1 прийнято ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а рішення НОМЕР_2 прийнято ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Таким чином на думку представника позивача пропущено встановлений ст. 99
КАС України строк звернення до адміністративного суду. Вказаний строк пропущено
через зайнятість по роботі, сімейні проблеми та зайнятість адвоката, з яким в
існує домовленість про представництво інтересів.

Дане клопотання не підлягає
задоволенню, оскільки причини вказані представником позивача не можуть бути
визнанні судом поважними в розумінні ст. 100 КАС України.

Відповідач
проти позовних вимог заперечив, просить відмовити в позові, наголошує, що
працівниками ДПІ у м. Хмельницькому проведено перевірку господарських одиниць -
торгових точок, що належать приватному підприємцю ОСОБА_1, перевірка
проводилась згідно плану перевірок, затвердженого керівництвом податкового
органу, за наслідками перевірки складено акти від ІНФОРМАЦІЯ_10р. НОМЕР_6, від
ІНФОРМАЦІЯ_7 р. НОМЕР_7 та НОМЕР_8, від ІНФОРМАЦІЯ_6р. НОМЕР_9, від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. НОМЕР_10.

Позицію позивача спростовує
твердження, що з метою контролю за порядком дотримання розрахунків органи
державної податкової служби  в межах
повноважень, передбачених ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" можуть проводити як планові так і позапланові перевірки щодо
застосування РРО.

При цьому вказує на те, що
безпідставними є посилання позивача на ст.11-2 Закону України „Про державну
податкову службу”, оскільки дана стаття стосується перевірок
фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності і
регулює порядок перевірки органами державної податкової служби виключно питань,
які пов'язані зі сплатою податків, зборів та обов'язкових платежів внаслідок
здійснення фінансово-господарської діяльності. При цьому, щодо перевірок
пов'язаних з іншими питаннями, дана норма не застосовується.

В додаткових запереченнях відповідач звертає увагу суду, що відповідно
до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАСУ
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на ньому наполягає одна із
сторін.

Досліджуючи надані докази,
фактичні обставини справи, оцінюючи доводи та заперечення сторін, судом до
уваги приймається  наступне.

Згідно ст. 10 Закону України „Про
держану податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. із змінами і доповненнями
передбачено, що до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без
районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних держаних
податкових інспекцій віднесено здійснення в межах своїх повноважень контролю за
законністю валютних операцій, додержанням установленого порядку розрахунків із
споживачами з використанням електронних контрольно-касових апаратів,
товарно-касових книг, лімітів готівки в касах та її використанням для
розрахунків за товари, роботи і послуги, а також за наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій, патентів,
інших спеціальних дозволів на здійснення деяких видів підприємницької
діяльності.

Відповідно до статті 15 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. із змінами і доповненнями,
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Правове регулювання здійснення
перевірок органами державної податкової служби регулюється Законом України „Про
державну податкову службу в Україні”.

Зокрема, згідно ст. 11-1 цього
Закону планова виїзна перевірка проводиться щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), яка
передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за
сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за
письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не
частіше одного разу на календарний рік.

Забороняється проведення планових
виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами. Право на
проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому
випадку, коли йому направлено повідомлення
не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Враховуючи, що згідно наданих
відповідачем наказу НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_11 року про проведення перевірок,
плану проведення перевірок відділом оперативного контролю та направлень на
проведення планової перевірки НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16,
НОМЕР_17 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року та НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21від
ІНФОРМАЦІЯ_14року, ІНФОРМАЦІЯ_12 року, ІНФОРМАЦІЯ_12 року, ІНФОРМАЦІЯ_13 року
проведені перевірки визначені як планові, суд не вбачає правових підстав,
викладених вище, для визнання даної перевірки такою, що проведена у
відповідності до вимог  ст. 11-1 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, зважаючи на  відсутність письмового  повідомлення
позивача не пізніше ніж за 10 днів.

Крім того, судом враховується, що
згідно тієї ж ст. 11-1 Закону, перевірки в межах повноважень податкових
органів, визначених законами України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” вважаються
позаплановими і проводяться за рішенням керівника податкового органу, яке
оформляється наказом. Тому  проведення
планової перевірки  не відповідає
зазначеному.

Згідно статті 11-2 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні” визначено, що посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища
посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Відповідачем під час  проведення перевірки і у судовому засіданні
не надано наказу керівника на проведення
перевірки із зазначенням мети та підстав такої перевірки.

Оглядом наданих відповідачем
направлень на проведення перевірки судом встановлено, що в останніх всупереч
норми ст. 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” не
зазначено дату початку та закінчення перевірки, мети, підстав проведення
перевірки, не зазначено, що з даними направленнями відповідач ознайомлений.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, державний орган зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Оскільки відповідачем не дотримана
передбачена чинним законодавством України процедура проведення планових та
позапланових перевірок господарської діяльності відповідача та не надано
документів, передбачених ст. 11-1 Закону „Про державну податкову службу в
Україні”, рішення відповідача не може базуватися на неправомірно проведеній
перевірці. Тому прийняте за результатами такої перевірки рішення про
застосування штрафних санкцій підлягає визнанню нечинними.

Разом з тим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині визнання рішення про застосування штрафних санкцій ДПІ в м.
ХмельницькомуНОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року таНОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
оскільки відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим
кодексом або іншими законами.

Згідно ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

За таких обставин, позовні вимоги
відповідають чинному законодавству, обґрунтовані наявними в матеріалах справи
доказами та підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86,
94, 104, 105, 158-163, 167, 254-255, п. 6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов приватного підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький до Державної
податкової інспекції у м. Хмельницькому, м. Хмельницький про визнання рішення
нечинними задовольнити частково.

Визнати рішення про застосування штрафних фінансових санкцій ДПІ у м.
Хмельницькому НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року на суму 536,75 грн., НОМЕР_4 від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року на суму 1227,75 грн.,НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року на суму
1330,50 грн. нечинними.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємця
ОСОБА_1, (АДРЕСА_1 код НОМЕР_22) судовий збір в розмірі 1,70 грн. (одна грн. 70
коп.).

В частині визнання рішення про застосування штрафних санкцій ДПІ в м.
Хмельницькому НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року таНОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року відмовити.

Згідно ст. ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне оскарження подається протягом
10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через
суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ  набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
В.А.
Саврій

Постанова складена та підписана в повному обсязі
24.09.2007 року

Віддруковано в 3-х примірниках :

1 -до матеріалів справи

2 -позивачу

3 -відповідачу

Суддя
В.А. Саврій

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.