ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2007 р.
Справа 38/569

За позовом
Відкритого акціонерного товариства “Харківська книжкова фабрика “Глобус”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Школа”

про
стягнення 56 940,00 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача
не з’явився

від відповідача
не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2006 року Відкрите акціонерне товариство “Харківська книжкова фабрика “Глобус” звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю “Школа” з позовом  № 175 від 19.08.2006 р. про стягнення 56 940,00 грн. боргу за виготовлену продукцію.

Провадження у справі № 38/569 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2006 р. (суддя Власов Ю.Л.).

Згідно з розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 07.12.2006 р. справу № 38/569 передано для подальшого розгляду судді Шкурату А.М. Ухвалою від 11.12.2006 р.  справу № 38/569 прийнято до свого провадження суддею Шкуратом А.М. та призначено до розгляду на 16.01.2007 р.

16.01.2007 р., 14.02.2007 р., 23.04.2007 р. та 18.06.2007 р. розгляд справи відкладався у зв’язку з неявкою в засідання представників сторін.

30.07.2007 р. відповідно до розпорядження голови Господарського суду міста Києва Саранюка В.І. від 20.07.2007 р. справу № 38/569, з метою уникнення затягування строків її розгляду, передано на розгляд судді Шабуніну С.В.

31.07.2007 р. справу № 38/569 прийнято до свого провадження суддею Шабуніним С.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.08.2007 р. Про дату, час і місце слухання справи сторін повідомлено належним чином.

17.08.2007 р. від позивача до суду надійшла телеграма, якою Відкрите акціонерне товариство “Харківська книжкова фабрика “Глобус”, в особі Голови правління, клопоче перед судом про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Відповідач в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (докази в матеріалах справи). Про причину нез’явлення свого представника відповідач суд не повідомив, вимоги ухвал суду по справі № 38/569 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін. При цьому, судом враховується кількість судових засідань, що була відкладена в межах провадження в даній справі.

Вивчивши заявлені вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем існували господарські відносини, в силу яких позивач (виконавець) зобов’язався виготовити по замовленню відповідача (замовник) поліграфічну продукцію, а замовник прийняти та оплати її вартість, що підтверджується рядом договорів на виготовлення поліграфічної продукції, а саме:

- договір № 388 від 26.08.2003 р.

* замовлення № 3-501 “Енциклопедія для дівчат” тиражем 10 000 екземплярів вартістю. 12 840,00 грн. з ПДВ;

* замовлення № 3-500 “В. Шекспір. Вибране” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 6 360,00 грн. з ПДВ;

* замовлення № 3-624 “А.Гофман Казки” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 4 140,00 грн.

- договір № 454 від 26.09.2003 р.

* замовлення № 3-752 “Готовые домашние задания по геометрии 8 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 200,00 грн. з ПДВ;

*  замовлення № 3-753 “Готовые домашние задания по геометрии 9 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 200,00 грн. з ПДВ;

* замовлення № 3-754 “Готовые домашние задания по геометрии 7 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 200,00 грн. з ПДВ.

- договір № 455 від 26.09.2003 р.

* замовлення № 3-764 “Готовые домашние задания по английскому языку 5 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 380,00 грн. з ПДВ;

* замовлення № 3-765 “Готовые домашние задания по английскому языку 6 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 620,00 грн. з ПДВ.

- договір № 448 від 25.09.2003 р.

* замовлення № 3-625 “А. Волков. Жизнь, как кадр из басктебола” тиражем 10 000 екземплярів вартістю 18 720,00 грн. з ПДВ.

- договір № 444 від 24.09.2003 р.

* замовлення № 3-725 “Готові домашні завдання з геометрії, 10-11 кл” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 740,00 грн.;

* замовлення № 3-724 “Готовые домашние задания по физике, 9 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 380,00 грн.;

* замовлення № 3-727 “Готовые домашние задания по физике, 8 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 1 080,00 грн.;

* замовлення № 3-723 “Готовые домашние задания по алгебре, 8 кл.” тиражем 5 000 екземплярів вартістю 3 540,00 грн.

Умови розрахунку передбачені п. 3 вищезазначених договорів Договору, яким встановлено, що оплата поставленої продукції здійснюється у розмірі 30 % на момент отриманню тиражу та 70 % через 20 днів після отримання продукції.

Виходячи з позовної заяви позивач відпускав відповідачу замовлену продукцію без 30 % оплати на момент її отримання. Відповідачем зворотнього не доведено. Оскільки відповідно до параграфу № 7 глави 79 Цивільного кодексу України притримання є правом, а не обов’язком сторони зобов’язання, суд доходить висновку про те, що дії позивача по передачі товару до отримання 30 % його вартості не суперечать законодавству та укладеному сторонами договору.

З матеріалів справи вбачається, що виконавець виконав перед замовником свої зобов’язання за укладеними договорами №№ 388, 444, 448, 454 та 455 –виготовив та передав продукцію на загальну суму 56 940,00 грн., що підтверджується довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей та накладними, копії яких приєднано до матеріалів справи. Слід відмітити, що замовлення № 3-752 по договору № 454 фактично було отримане відповідачем в 5 000 екземплярах на загальну суму 1 740,00 грн.

Відповідач за отриману продукцію з позивачем не розрахувався, чим порушив умови укладених правочинів та чинне законодавство, що регулює зобов’язальні правовідносини господарюючих суб’єктів.

Направлені позивачем на адресу відповідача претензія та акт звірки розрахунків залишені останнім без відповіді.

Відповідно до частини 4 розділу IX прикінцевих положень Господарського кодексу України до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати по сплаті державного мита у сумі 569,40 грн. та  витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального  України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. У ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального України передбачено, що витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В  И  Р  І  Ш  И  В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Школа“ (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 14-г, ідентифікаційний код 24746371) на користь Відкритого акціонерного товариства “Харківська книжкова фабрика “Глобус” (61012, м. Харків, вул. Енгельса, 11, ідентифікаційний  код 02470187) 56 940 (п’ятдесят шість тисяч дев’ятсот сорок) грн. 00 коп. боргу, 569 (п’ятсот шістдесят дев’ять) грн. 40 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                             С.В. Шабунін

№ 38/569
20.08.07 р.

За позовом          Товариство з обмеженою відповідальністю Харківська книжкова фабрика "Глобус"

до                      Товариство з обмеженою відповідальністю "Школа"

про

Суддя