ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2007
Справа №2-14/19036-2006

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимий город»,м. Севастополь

До відповідача  Державного підприємства «Веселівське», м. Судак, с. Веселе

Про  стягнення 31817,90  грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Гурін Д.А., копія дов. від 30.01.2007. у справі

Від відповідача –   не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 31817,90 грн. заборгованості.

Позивач свої позовні вимоги пояснює неповерненням  відповідачем необґрунтовано одержаних грошів.

Представник відповідача у судові засідання двічі не з’явився, відзив і витребувані судом документи відповідач не надав,  про дні слухання справи відповідач повідомлений належним чином: ухвали надіслані на його юридичну адресу рекомендованим листом.

Суд вважає можливим розгляд справи за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи  представника позивача,  суд -

Встановив :

27.10.2003. Радгосп – завод «Веселовський» (Постачальник) і ТОВ «Любимий город» (Покупець) уклали договір  поставки. (а. с. 7).

Відповідно до довідки Головного управління статистики в АРК від 10.01.2007. № 05-3-591 радгосп – завод «Веселовський» перетворений    у Державне підприємство «Веселівське».

Відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України   у Раї перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов’язки попередньої юридичної особи. Таким чином, Державне підприємство  «Веселівське» є правонаступником Радгосп – заводу «Веселовський».

Ухвалою Господарського суду АРК від 16.01.2007. здійснена заміна відповідача радгосп - заводу «Веселовський» на належного відповідача  - Державне підприємство «Веселівське».

Відповідно до ч.2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених  законом порядку та формі  досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.3 ст.180  ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк  дії договору.

Відповідно до ч.8 ст. 181 ГК України у  разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

У договорі від 27.10.2003. сторонами не досягнути умови про предмет договору, відсутні найменування, асортимент, кількість, ціна  товару, який підлягає поставки.

При таких обставинах, суд вважає, що договір від 27.10.2003. є неукладеним.

Платіжними дорученнями № 20 і № 21 від 09.02.2004. (а. с. 20,21) позивач перерахував відповідачеві 16817,90 грн. попередньої оплати по договору бн від 27.10.203.

Враховуючи, що договір від 27.10.2003. є неукладеним, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що гроші у сумі 16817,90 грн.  підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Платіжним дорученням № 16 від 21.11.2003. позивач перерахував відповідачеві  15000 грн. з підставою платежу «Попередня оплата за алкогольну продукцію по договору без № від 21.11.2003.» (а. с. 10).

Позивач затверджує,  що договір від 21.11.2003. сторонами ніколи не укладався, будь-якого товару відповідач не поставляв.

Відповідач доказів наявності договору від 21.11.2003. або  поставки товару у рахунок оплати на 15000 грн. не представив, тому заборгованість у сумі 15000 грн. також підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 31817,90 грн.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу  також підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.2003. № 7-93 «Про державне мито» розмір держмита по цієї справі становить 318,18 грн., позивач платіжним дорученням № 5549 від 20.11.2006. перерахував 320 грн. держмита, у зв’язку з чим позивачеві підлягає поверненню із  Держбюджету України зайво перераховане держмито у сумі 1,82 грн.

У судовому засіданні, яке відбулося 20 лютого 2007 р., оголошені тільки вступна та резолютивна частині рішення.

Відповідно до ст.84  Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 28 лютого 2007 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного підприємства «Веселівське», м. Судак, с. Веселе, вул.. Леніна,9  (рр 0236 у Судакської філії ВАТ «МКБ», МФО 324883, ЗКПО 00412808) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимий город», м. Севастополь, вул. Генерала Лебедя,41   (р/р 001 в СФ КБ «Приватбанк», м. Сімферополь,  МФО 324935, ЗКПО 32681741)  31817,90 грн. заборгованості, 318,18  грн. державного мита та 118  грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Любимий город», м. Севастополь, вул. Генерала Лебедя,41   (р/р 001 в СФ КБ «Приватбанк», м. Сімферополь,  МФО 324935, ЗКПО 32681741) із Держбюджету України (рр 0002, код платежу 22090200 банк ГУ ГКУ в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405) зайво перераховане держмито у сумі 1,82 грн.

5.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.