ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.07                                                                                           Справа№ 15/234

за позовною заявою Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м.Київ

до відповідача-1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача-2 ТзОВ Фірма "Північ ЛТД", м.Харків

про визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Державного підприємства „Львівприлад” (група В) при приватизації на аукціоні від 30.03.2007р. та додатку № 1 до вказаного договору

Представники

прокурор –Мельничук Ю.І. (посвідчення № 370)

від позивача –Білоус Ю.Б. - представник

від відповідача - 1 - Бриковський О.Я. – представник

від відповідача - 2 - Лоїш М.І. –представник

Суть спору: Позовну заяву подано заступником прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ, до відповідача-1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів, відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “Північ ЛТД”, м. Харків, про визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Державного підприємства “Львівприлад” (група В) при приватизації на аукціоні від 30.03.2007 р. та додаток №1 до вказаного договору.

23.07.2007 р. господарський суд Львівської області порушив провадження по справі та призначив розгляд на 06.09.2007 р. В судовому засіданні 06.09.2007 р. оголошено перерву до 13.09.2007 р.

Представникам сторін роз’яснено їх права згідно ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердили, зокрема, що приватизація майна державного підприємства “Львівприлад” була проведена із порушенням законодавства, а саме ч. 4 ст. 18-1 Закону України “Про приватизацію державного майна”, згідно із якою покупці об’єктів, які підлягають приватизації, разом з об’єктами приватизації здійснюють придбання земельних ділянок, які перебувають під ними. Однак, не зважаючи на те, що земельна ділянка у ч. 1 ст. 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”, п. 2 Порядку продажу у 2006 році земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об’єкти, що підлягають приватизації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1360 від 26.09.2006 р. визнається об’єктом аукціону, план приватизації цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” не включав земельної ділянки площею 3,6291 га по вул. Стрийській, 48 у м.Львові. Оскільки оспорюваним договором не передбачено придбання у складі цілісного майнового комплексу зазначеної земельної ділянки, на підставі ст. ст. 215, 203 ЦК України просять позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні позов заперечили з мотивів, зазначених у відзивах. Ствердили, зокрема, що приватизація цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” була проведена у відповідності із законодавством, правомірність оспорюваного договору та процедури приватизації була перевірена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу при нотаріальному посвідченні оспорюваного договору та додатку, а також господарським судом Харківської області при винесенні рішення по справі №40/209-07. Зазначили також, що земельна ділянка площею 3,6291 га за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 48 не належить до державної власності перебувала лише у фактичному користуванні державного підприємства “Львівприлад”, а тому не могла включатись до складу цілісного майнового комплексу підприємства. Під час винесення наказів РВ ФДМУ по Львівській області щодо даної приватизації та станом на дату укладення оспорюваного договору та додатку Порядок продажу у 2006 році земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об’єкти, що підлягають приватизації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1360 від 26.09.2006 р., не діяв. Просять у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14.06.2006 р. відповідачем –1 було видано наказ №324 “Про приватизацію Державного підприємства “Львівприлад”. Наказом №888 від 30.11.2006 р. “Про затвердження висновку про вартість майна – цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” з врахуванням наказу №904 від 15.12.2006 р. “Про затвердження висновку (зі змінами) про вартість майна –цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” з урахуванням вартості дорогоцінних металів, їх брухту та відходів, а також інструменту з умістом природних алмазів” було затверджено відповідний висновок, згідно із яким вартість майна, що не оцінювалась на підставі “Переліку майна, вартість якого вилучається з цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад”, затвердженого Наказом регіонального відділення ФДМУ у Львівській області від 30.10.2006 р. №775 і яке вилучається з цілісного майнового комплексу становить 1825636,13 грн.; а ринкова вартість цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” станом на 30.09.2006 р. становить 16825680 грн. (у т.ч. ПДВ 2804280 грн.).

Наказом №944 від 28.12.2006 р. “Про затвердження плану приватизації майна державного підприємства “Львівприлад” було затверджено план приватизації майна, погоджений загальними зборами трудового колективу державного підприємства “Львівприлад” 21.12.2006 р. Як випливає з п. 13 зазначеного плану приватизації, земельна ділянка, на якій розташоване державне підприємство “Львівприлад” площею 3,6291 га за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 48, згідно земельно-кадастрових даних Львівського міського управління земельних ресурсів знаходиться лише у фактичному користуванні ДП “Львівприлад”. Документів, передбачених ст. 126 ЗК України, які посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою суду не надано, сторони ствердили про їх відсутність.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 ЗК України, землі промисловості можуть перебувати не лише у державній, а й у комунальній та приватній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Ця норма констатує факт автоматичної належності земельної ділянки до комунальної власності територіальної громади, якщо вона розташована в межах відповідного населеного пункту. Водночас, ч. 1 ст. 84 ЗК України встановлює, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. При цьому, право державної власності на землю у відповідності до ч. 2 ст. 84 ЗК України виникає не автоматично, а набувається і згодом реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону. Однак, матеріали справи свідчать, що щодо даної земельної ділянки відповідними органами право державної власності на неї не було набуто, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 84 ЗК України, доказів зворотнього суду не надано.

Наказом №309 від 22.03.2007 р. “Про допущення учасників аукціону з продажу ЦМК ДП “Львівприлад” до участі в даному аукціоні” до участі в аукціоні допущено два учасники: Спільне Українсько-німецьке товариство з обмеженою відповідальністю “Гуманітарний проект” та товариство з обмеженою відповідальністю –фірма “Північ ЛТД”. Як випливає з протоколу №1 аукціону з продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” від 30.03.2007 р., переможцем аукціону стало ТзОВ –фірма “Північ ЛТД”. Цей протокол затверджено наказом відповідача –1 №381 від 30.03.2007 р. “Про затвердження результатів аукціону з продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” (м. Львів, вул. Стрийська, 48)”.

На цій підставі, між відповідачем –1 (продавець) та відповідачем –2 (покупець) 30.03.2007 р. було укладено оскаржувані договір купівлі –продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” (група В) при приватизації на аукціоні та додаток №1 до договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства “Львівприлад” (група В) при приватизації на аукціоні, посвідченого Балацькою В.К., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 30.03.2007 року в реєстрі за №1219.

Згідно із п. 1.1. вказаного договору, продавець зобов’язався передати покупцю у власність цілісний майновий комплекс державного підприємства “Львівприлад”, який розташований на земельній ділянці площею 3,6291 га, яка надана у фактичне користування, а покупець зобов’язався прийняти об’єкт приватизації у власність, сплатити ціну продажу та виконати інші умови договору. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що договір фактично виконаний сторонами.

Матеріали справи також свідчать, що зазначена земельна ділянка не увійшла до складу об’єкту приватизації та не була приватизована відповідачем –2.

Прокурор та позивач стверджують, що дана обставина свідчить про невідповідність оспорюваного договору та додатку вимогам закону, зокрема, ч. 4 ст. 18-1 Закону України “Про приватизацію державного майна”, згідно із якою покупці об’єктів, які підлягають приватизації, разом з об’єктами приватизації здійснюють придбання земельних ділянок, які перебувають під ними; ч. 1 ст. 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”, п. 2 Порядку продажу у 2006 році земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об’єкти, що підлягають приватизації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1360 від 26.09.2006 р. згідно із якими земельна ділянка визнається об’єктом аукціону.

Однак, як випливає зі змісту ст. 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”, земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, підлягають приватизації лише за умови їх належності до об'єктів права державної власності, що, у даному випадку, не доведено суду у встановленому порядку належним, передбаченими у ст. 126 ЗК України, доказами. Відповідно, не заслуговує на увагу і посилання наст. 18-1 вказаного закону, яка регулює питання відчуження земельних ділянок, належних до державної власності, на яких розташовані об’єкти, які підлягають приватизації і лише після визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками; виготовлення технічної документації щодо продажу земельної ділянки (ч. 2 ст. 18-1 вказаного закону).

Крім того, як випливає зі змісту ч. ч. 1, 4 ст. 18-1 вказаного закону, покупці об'єктів, які підлягають приватизації, разом з об'єктами приватизації здійснюють придбання земельних ділянок, які перебувають під ними, на аукціонах. При цьому, продаж таких земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, здійснюється державними органами приватизації у порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Зазначене відповідає вимогам ст. ст. 92, 93 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”. Однак, посилання на недотримання Порядку продажу у 2006 році земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об’єкти, що підлягають приватизації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1360 від 26.09.2006 р., не заслуговує на увагу, оскільки даний Порядок не набрав чинності станом на дату прийняття рішення щодо приватизації державного підприємства “Львівприлад” та діяв лише протягом 2006 р.. Оспорюваний договір та додаток були укладені у 2007 р., тобто після втрати чинності зазначеним Порядком і до дати набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України №710 від 21.05.2007 р. “Про затвердження порядку продажу у 2007 році земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об’єкти, що підлягають приватизації”. Згідно зі ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Не заслуговує на увагу посилання на ст. 35 ГПК України щодо фактів, встановлених рішенням господарського суду Харківської області від 03.07.2007 р. у справі №40/209-07, у зв’язку із тим, що Кабінет Міністрів України не був залучений до участі у зазначеній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, але лише тих, у яких беруть участь ті самі сторони. Відповідно, зазначене рішення оцінюється судом у відповідності до ст. ст. 36, 43 ГПК України на рівні з іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення право чину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Однак, наявність передбачених законом підстав для визнання недійсними оспорюваних договору і додатку не доведені суду у встановленому порядку належними доказами.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 60 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя