Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2007 р.                                                           Справа № 40/16-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Білоконь Н.Д., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Антонюка В.М., копія пост. дов. №222 від 29.09.02 р.

третьої особи -Даугуля В.Я., дов. №01-75/2486 від 23.05.06 р.

відповідачів -  1) Півцаєвої В.О., копія пост. дов. №01-12/91 від 31.01.07 р.; 2) Терещенко К.І., копія пост. дов. №1 від 04.04.07 р.

прокурора - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1326 Х/1-12) та третьої особи (вх.№ 1325 Х/1-12) на рішення господарського суду Харківської області від 12.03.07 р. у справі № 40/16-07

за позовом регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Харківська обласна державна адміністрація, м. Харків,

до 1) державного архіву Харківської області, м. Харків, 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "Харківський народний архів", м. Харків,

за участю прокуратури Харківської області

про визнання недійсним договору,

встановила:

Позивач, регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовами до державного архіву Харківської області, відповідача, про визнання недійсними укладених між відповідачем та ТОВ "НВСЦ "Харківський народний архів, третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, договорів оренди: 1) №1 від 01.02.2002 р. нежитлового приміщення, загальною площею 192,8 кв. м., розташованого на першому поверсі  будівлі за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5; 2) №2 від 29.04.2002 р. нежитлового приміщення, загальною площею 183,5 кв. м., розташованого у півпідвалі  будівлі за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5; 3) №3 від 28.05.2002 р. нежитлового приміщення, загальною площею 166 кв. м., розташованого у півпідвалі та в антресолі на першому поверсі будівлі за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5; 4) № 4 від 25.06.2002 р. нежитлового приміщення, загальною площею 166 кв. м., розташованого у напівпідвалі та на другому поверсі будівлі за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 16.01.2007 р. за вказаними позовними заявами було порушено провадження у справах: №40/16-07, №40/17-07, №40/18-07, 40/19-07.

Ухвалою господарського суду від 06.02.2007 року провадження за вказаними справами об‘єднані в одне провадження у справі за № 40/16-07, змінено процесуальне становище ТОВ "НВЦ "Харківський народний архів" з третьої особи на стороні відповідача на другого відповідача та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківську обласну державну адміністрацію.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.03.2007 р. (колегія  суддів у складі: головуючий суддя Черленяк М.І., судді Хачатрян В.С., Лаврова Л.С.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач та третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з рішенням суду першої інстанції не погодилися, звернулися до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на неповне з‘ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просять рішення від 12.03.07 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити  в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилаються, зокрема, на те, що всупереч законодавства, яке регулює передачу державного майна в оренду, спірні договори оренди укладались сторонами без попереднього погодження з регіональним відділенням Фонду державного майна України та відсутнє погодження з цим органом розрахунку та порядку використання орендної плати за спірними договорами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Харківська обласна державна адміністрація, обгрунтовуючи апеляційну скаргу також посилається, зокрема, на те, що судом першої інстанції при вирішенні справи була невірно визначена організаційно-правова форма Державного архіву Харківської області, оскільки, на його думку, організаційно-правоваа форма Державного архіву Харківської області не може бути встановлена на підставі довідки Харківського обласного управління статистики, як це зроблено судом першої інстанції, який до того ж не зазначив її дату та номер, а наявний в матеріалах справи  наданий відповідачем витяг з ЄДРПОУ від 31.01.2007 р. №914/12-07  не має жодних відомостей про те, що Державного архіву Харківської області має організаційно-правову форму установи загальнодержавної форми власності, тоді як в Положенні про Державний архів Харківської області зазначено, що він є місцевим органом виконавчої влади.

Окрім того, третя особа вказує на те, що Державний архів Харківської області є структурним підрозділом Харківської облдержадміністрації з правами юридичної особи,  наділений спеціальною правосуб"єктністю; при укладенні спірних договорів його компетенція  була врегульована Типовим положенням про Державний архів Харківської області та Типовим положенням про державний архів області, міста Києва та Севостополя, які не надавали йому права здійснювати господарську діяльність шляхом здачі державного майна в оренду.

Також зазначає, що звіт з експертної оцінки вартості орендованих приміщень замовлявся не майбутнім орендарем, а тому не може бути підставою для прозрахунку орендної плати, що в розрахунку орендної плати всупереч вимогам Методики  розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна не має розразхунку орендної плати за перший місяць та коригування на індекс інфляції та що цей розрахунок не був підписаний сторонами договору оренди.

Перший відповідач відзив на апеляційні скарги не надав, його представник у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення апеляційних скарг.

Другий відповідач у відзиві на апеляційні скарги та його представник у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване третьою особою та позивачем рішення законним та обгрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Обгрунтовує свою позицію, зокрема, тим, що відповідно до абзацу 3  статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна України" перший відповідач на момент укладення спірних договорів мав право передавати  в оренду нерухоме майно площею до 200 кв.м без погодження з Фондом державного майна України.

Також вказує на те, що перший відповідач є підприємством в розумінні Закону України "Про оренду державного та комунального майна України", так як термін "підприємство" вжитий в цьому Законі в широкому змісті, тобто включає в себе всі юридичні особи, засновані на державній та комунальній формах власності.

Крім того, зазначає, що розмір орендної плати був погоджений сторонами спірних договорів в самому тексті цих договорів, а відсутність в розрахунку підпису першого відповідача з урахуванням погодження розміру орендної плати в тексті договору не може бути підставою для визнання договорів недійсними.

Прокурор в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час судового засідання.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення представників сторін та третьої особи, перевірила правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським судом першої інстанції, між державним архівом Харківської області, орендодавцем, та  товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "Харківський народний архів", орендарем, були укладені договори оренди № 1 від 01.02.2002 р., № 2 від 29.04.2002 р., № 3 від 28.05.2002 р., № 4 від 25.06.2002 р..

Відповідно до умов договору № 1 від 01.02.2002 року орендодавець передав орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 192, 8 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5 терміном дії до 01.02.2022 року.

Згідно з умовами договору оренди № 2 від 29.04.2002 року орендодавець передав орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 183, 5 кв.м., розташоване в півпідвалі будівлі за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5. Строк дії договору встановлено до 29.04.2027 року.

Відповідно до умов договору оренди № 3 від 28.05.2002 року орендодавець передав орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення на 1-му поверсі, площею 166 кв.м. за тією ж адресою терміном до 28.05.2027 року.

За договором № 4 від 25.06.2002 року  орендодавець передав орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 166, кв.м., розташоване на 2-му поверсі будівлі за адресою: м. Харків, провулок Короленка, 5. Термін дії договору до 25.07.2027 року.

Як вірно зазначив господарський суд першої інстанції, відносини, що виниклі між відповідачами на підставі спірних договорів оренди, регулювалися Законом України „Про оренду державного та комунального майна" в редакції, що діяла на час укладення цих договорів.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" він регулює, зокрема організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями можуть бути підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна площею до 200 кв. м.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, термін „підприємства", що міститься в статті 5 Закону „Про оренду державного та комунального майна" вжито в широкому розумінні, з урахуванням також і організацій, а не в розумінні Закону України „Про підприємства", як вказує позивач, так як   законодавство, яке регулює правовий режим майна, що є державною власністю, зокрема, стаття 39 Закону України „Про власність", встановлює, що таке майно належить державній установі та організації на праві оперативного управління, ототожнюючи державну установу та організацію.

Відповідно до довідки Харківського обласного управління статистики (том 4, арк.  11) Державний архів Харківської області має організаційно-правову форму установи загальнодержавної форми власності. Державний архів Харківської області діє на підставі Положення про державний архів Харківської області, затверджений Головою Харківської державної адміністрації 24.07.1997 року, яким передбачено, що архів утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку.

Згідно із реєстраційним посвідченням БТІ від 07.09.2000 р. (том 4, арк. 12) будинок по провулку Короленка, 5 в м. Харкові зареєстрований за Державою в особі Верховної ради (користувач Державний архів Харківської області).

А отже правовий  статус Державного архіву Харківської області відповідно до статті 39 Закону України „Про власність" надає йому можливість бути орендодавцем в розумінні статей 1 та 5 Закону „Про оренду державного та комунального майна".

Посилання третьої особи в апеляційній скарзі на те, що наявна в матеріалах справи копія довідки головного управління статистики у Харківській області не може свідчити про організаційно-правову форму Державного архіву Харківської області, не є обгрунтованим, так як вказаний документ (том 4, а.с. 18) містить витяг з Єдиного даржавного реєстру підприємств та організацій України, тоді як відповідно до частини 2 пункту 4 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 118 "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України",  інформаційний Фонд Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України містить відомості, зокрема, про організаційно-правову форму господарювання відповідного суб"єкта.

Крім того, як свідчать матеріали справи, при укладенні спірних договорів відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 року „Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" була проведена експертна оцінка нежитлових приміщень, що підтверджується звітами про експертну оцінку (том 4 а.с. 75-194),  а розмір орендної плати визначений,  виходячи з цього звіту, про що зазначено в спірних договорах.

Оскільки нормами законодавства, яке регулює передачу в оренду державного майна, не встановлено вимоги погодження звітів про експертну оцінку з органами Фонду державного майна України та підписання розрахунку орендної плати сторонами, відсутність такого погодження та підписів сторін не є порушенням законодавства, а тому не може бути підставою для визнання договорів недійсними у зв"язку з порушенням при їх укладенні вимог законодавства.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Проте, як свідчать матеріали справи та вірно зазначив місцевий господарський суд, позивач не довів, які саме норми законодавства порушені при складанні вищевказаних звітів про оцінку державного майна, яке є предметом оренди. Крім того, розмір орендної плати був погоджений сторонами спірних договорів в самому тексті цих договорів, а відсутність в розрахунку підпису першого відповідача з урахуванням погодження розміру орендної плати не може бути підставою для визнання договорів недійсними.

А отже місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання цих договорів недійсними у зв"язку з порушенням  при їх укладенні законодавства, яке регулює передачу в оренду майна, що є державною власністю.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2007 р. у справі №40/16-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                 (підпис)                        Слюсарева Л.В.

Судді                                 (підпис)                        Білоконь Н.Д.

(підпис)                        Фоміна В.О.