ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" березня 2007 р.                                                                   Справа № А5/043-07

Господарський суд Київської області в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши адміністративну справу

за позовом
Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області, м. Кагарлик

до

Приватного підприємця Абдул Геннадія Миколайовича, м. Кагарлик

про
стягнення 335,49 грн.

за участю представників:

позивача:
Матюшенков Д.В. –дор. від 27.10.2006р. №6;

відповідача:
не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

обставини справи:

В господарський суд Київської області надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області (далі –позивач) до Приватного підприємця Абдул Геннадія Миколайовича (далі –відповідач) про стягнення заборгованості з платежів до Пенсійного Фонду України у сумі 335,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення приписів Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач не погашає недоїмку зі сплати фінансових санкцій та пені, які нараховані за невчасне перерахування страхувальником страхових внесків. На підтвердження позову позивач посилається на рішення про застосування фінансових санкцій і нарахування пені №491 від 15.12.2006р. та виставлену відповідачеві вимогу №Ф6 від 02.01.2007р.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, про причини неприбуття не повідомив,  пояснень чи заперечень проти позовних вимог не надав.

Згідно з частиною 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи те, що господарський суд повідомив сторони про розгляд справи належним чином відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. №75, що підтверджується: журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області; відповідною відміткою на першому примірнику ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, суд

встановив:

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14, частини 1 статті 15  Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон) відповідач є платником страхових внесків.

За приписами частин 3, 4 статті 18 Закону страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми позову за відповідачем на час розгляду справи рахується заборгованість (недоїмка) зі сплати штрафних санкцій та пені на загальну суму 335,49 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується доданими до матеріалів справи рішенням від 15.12.2006р. №491 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, даними карток особового рахунку страхувальника та вимогою №Ф6 від 02.01.2007р.

За приписами пункту 6 частини 2 статті 17 Закону страхувальник зобов'язаний, зокрема, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно із частиною 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Абзацом 2 частини 14 статті 106 Закону передбачено, що суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників, такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно несплачених (неперерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які упродовж трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій (абзац 1 частина 13 стаття 106 Закону)

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, упродовж десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення (абзац 2 частина 13 стаття 106 Закону).

Позивачем в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, який визначений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за №64/8663, винесено рішення від 15.12.2006р. №491, яким на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальним органом Пенсійного фонду, застосовані до відповідача фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу у розмірі 159,87 грн. та нарахована пеня в розмірі 182,60 грн.

Вказане рішення відповідачем отримано 18.12.2006р., що підтверджується його підписом про отримання, проте заборгованість у визначений Законом строк ним не сплачена.

Станом на 28.12.2006р. за відповідачем рахувалась переплата в розмірі 6,48 грн., а відтак загальна сума заборгованості становить 335,49 грн.

Відповідно до абзацу 2, 3 частини 13 статті 106 Закону, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивачем у справі 05.01.2007р. було надіслано вимогу про сплату недоїмки №Ф6 від 02.10.2006 року на загальну суму 335,49 грн., що підтверджується ксерокопіями корінця вимоги та поштовим повідомленням про вручення вимоги.

Згідно частини 3 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за  формою  і  у строки,  визначені   Управлінням   Пенсійного   фонду,   надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Упродовж десяти  робочих  днів  з  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів оскарження рішення про застосування фінансових санкцій та вимоги про сплату недоїмки до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку у спосіб та порядку визначеному Законом, ним визнана заборгованість (недоїмка) зі сплати штрафних санкцій та пені на загальну суму 335,49 грн.

Таким чином, на момент вирішення спору борг відповідача зі сплати  зазначеної (недоїмки) в сумі 335,49 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Згідно із  пунктом 7  частини 1 статті  64 Закону управління Пенсійного фонду  має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми, а на підставі  частини 3 статті 106  зазначеного Закону мають право звернутись  до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що в добровільному порядку зазначене рішення відповідачем не виконано, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки)  в сумі 335,49 грн. є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 - 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд -

постановив:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємця Абдул Геннадія Миколайовича

(09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Пушкіна, 33, код ) на користь Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області (09200, Київська область, м. Кагарлик, пл. Незалежності, 3, код 20591090) 335,49 грн. заборгованості (недоїмки).

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями  185-187 КАС України.

Суддя