СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 серпня 2007 року
Справа № 2-2/3410-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 15-22.06.2007 у справі № 2-2/3410-2007,

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД (вул. Рузвельта, 5, м.Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600); (вул. Рузвельта, 7, м.Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600)

до          Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" (вул. Рузвельта, 5, м.Ялта, 98600)

про стягнення 450490,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя В.І. Толпиго) від 15-22.06.2007 у справі № 2-2/3410-2007 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД  до Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" про стягнення 450490,47 грн. З Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД  стягнуто 450490,47 грн.

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

У судове засідання 16.08.2007 представники сторін не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У лютому 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД  звернулось до господарського суду з позовом до  Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт", просило стягнути збитки у вигляді додаткових витрат у розмірі 300000,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договорів про надання теплоходів для проведення організаційних морських прогулянок № 278 від 13.09.2000, № 188п від 17.04.2001 та № 496 від 31.03.2003, що в свою чергу, причинило порушення позивачем зобов’язань за договором від 25.04.2005 перед суб’єктом підприємницької діяльності  Говалло Н.В.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на його недоведеність (а.с. 40, 102).

Збільшивши позовні вимоги заявою № 92 від 25.05.2007, позивач просив стягнути з відповідача 450490,47 грн.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на норми про відповідальність за невиконання договірних зобов’язань.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Як було зазначено вище, спірні правовідносини сторін є наслідком невиконання відповідачем зобов’язань за договорами про надання теплоходів  для проведення організаційних морських прогулянок № 278 від 13.09.2000, № 188п від 17.04.2001 та № 496 від 31.03.2003.

Відповідно до пункту 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання  або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати  завдані  цим  збитки  суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У свою чергу, позивач був позбавлений можливості виконати зобов’язання за договором № 9, укладеним 25.04.2005 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД  та суб’єктом підприємницької діяльності Говалло Н.В., відповідно до якого суб’єкт підприємницької діяльності  Говалло Н.В. приймає на себе зобов’язання до залучення пасажирів та реалізації білетів на морські прогулянки та екскурсії, які організує позивач.

Зазначений факт встановлено рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-14/13053-2006 від 30.10.2006, згідно з яким  з товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД  на користь суб’єкта підприємницької діяльності  Говалло Н.В. стягнуто 445929,66 грн. неотриманого прибутку.

У відповідності з частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені  рішенням  господарського  суду  (іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи,  не  доводяться  знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надано суду докази сплати ним на користь суб’єкта підприємницької діяльності  Говалло Н.В. суми 445929,66 грн. збитків, 4459,30 грн. державного мита та 101,51 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.(а.с.28-31).

За таких обставин висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача суми 450490,47 грн. у якості збитків, заподіяних позивачу, відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для покладення на  Державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт" відповідальності у зв’язку зі скасуванням постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2007 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 11.05.2006 у справі № 2-14/1453-2006, оскільки, як було зазначено вище, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-14/13053-2006 про стягнення з   товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД  на користь суб’єкта підприємницької діяльності Говалло Н.В. 445929,66 грн. неотриманого прибутку є чинним.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, судова колегія вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15-22.06.2007 у справі № 2-2/3410-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Ю.М. Гоголь