ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2007                                                                                   Справа № 13/16

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Прокопенко А.Є.–доповідач,

суддів: Крутовських В.І, Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання  Чоха Є.О.

За участю представники сторін:

від позивача:  Єнік Є.В. представник, довіреність №370/10  від 29.12.06;

від відповідача:  Гаврілова О.Ф. юрисконсульт, довіреність №001/023  від 26.03.07

розглянувши апеляційну скаргу  відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м.Дніпродзержинськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  30.10.06р.   у справі №13/16

за позовом  Дочірньої компанії “Газ України “ Національної акціонерної компанія “Нафтогаз України”, м.Київ

до відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м.Дніпродзержинськ

про стягнення  34 237,83грн.

за зустрічним позовом: відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м.Дніпродзержинськ

до Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компаніі “Нафтогаз України”, м.Київ

3-тя особа-1: відкрите акціонерне товариство “Дніпропетровськгаз” в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства, м.Дніпропетродзержинськ,

3-тя особа –2: Дочірня компанія “Укртрансгаз”, м.Київ

про визнання угоди недійсною.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської  області  від 30.10.06р. по справі  № 13/16 (суддя Рудь І.А.)  позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково.

З Відкритого акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м. Дніпродзержинськ на користь Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ стягнуто         29 149 грн. 79 коп. основного боргу, 1 997 грн. 69 коп. –пені, 734 грн. 35 коп.-                    індексу інфляцій, 315 грн. 52 коп. –3 % річних, 322 грн. 42 коп. - витрат по сплаті державного мита, 110 грн. 92 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Оскаржуючи рішення господарського суду відповідач просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” до Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанія “Нафтогаз України” про визнання договору №06/05-1520Р від 05.07.05р. недійсним та відмовити Дочірній компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” у позові до ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у листопаді 2000р., посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на скаргу третя особа –2: Дочірня компанія “Укртрансгаз” просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника, а також вважає, що  рішення суду прийняте за умов об’єктивного дослідження матеріалів справи без порушень норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, апеляційний  господарський суд вважає, що рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення приймаючи до уваги наступне.

05.07.2005 р. між Дочірньою компанією “Газ України” Національною акціонерною компанією “Нафтогаз України” та Відкритим акціонерним товариством „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” укладено договір купівлі-продажу природного газу № 06/05-1520Р (далі Договір), відповідно до якого Позивач зобов’язується продати  імпортований природний газ, а Відповідач зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору Продавець (позивач у справі) передає газ із нерозподілених обсягів листопада 2000р. в обсязі 87,933 тис. куб.м., які Покупець (відповідач у справі) спожив у листопаді 2000року.

Пунктом 4.2.Договору визначено сторонами ціну газу на загальну суму 29 149 грн. 79 коп. ( вартість газу 24 291 грн. 49 коп., ПДВ - 4 858 грн. 30 коп.).

Згідно з п. 5.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок Продавця вартості газу протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі газу.

Покупець свої зобов'язання не виконав, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 29 149 грн. 79 коп.

Заборгованість Відповідача підтверджується: розрахунком боргу, копією акту приймання-передачі природного газу від 31.07.2005 року.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед Позивачем Відповідачем не надано.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заперечує проти отримання спірного об’єму газу в листопаді 2000 року. Доводи відповідача спростовуються наданими позивачем до суду документами, з яких випливає наступне.

Згідно пояснень позивача  Об’єднане диспетчерське управління ДК “Укртрансгаз” (далі ОДУ ДК “Укртрансгаз”) формує свої дані по реалізації природного газу промисловим споживачам на підставі реєстрів, що надаються газозбутовими підприємствами, яким є в даному випадку ВАТ “Дніпропетровськгаз”, до мереж якого безпосередньо підключений відповідач.

Відповідно інформації, наданої ОДУ ДК “Укртрансгаз”, за даними ВАТ “Дніпропетровськгаз” із 1922 тис. куб.м. газу, спожитого відповідачем в листопаді 2000 року, 1633,334 тис. куб. м. газу поставлено за договором з ТОВ Національний енергетичний розрахунковий центр”, 200,733 тис. куб. М. Газу –з ресурсів ДП “Рубіс-Газ”, а 87,933 тис. куб. м. природного газу було спожито відповідачем без укладання договору з постачальником природного газу.

В той же час, ОДУ ДК “Укртрансгаз” повідомило про те, що у позивача наявні залишки нереалізованого газу в листопаді 2000 року в обсягах, спожитих відповідачем без набуття на нього права власності. Додатково, ОДУ ДК “Укртрансгаз” службовою запискою від 10.10.06р. повідомило про те, що 10.10.06р. ВАТ “Дніпропетровськгаз” надало змінений реєстр реалізації газу промисловим споживачам в листопаді 2000 року, в якому 87,933 тис. куб. м. газу з нерозподіленого віднесено на позивача.

Таким чином власником природного газу в обсязі 87,933тис. куб. м., спожитого відповідачем в листопаді 2000 року є позивач, з яким відповідач і повинен був провести розрахунки.

Відповідач не надав документальних доказів і належного обґрунтування на підтвердження своїх доводів.

При розгляді вимог по стягненню пені господарський суд обґрунтовано задовольнив вимоги в частині стягнення суми в розмірі 1997грн. 69коп., застосувавши норми ст.. 258 ЦК України щодо скорочених строків позовної давності.

Також обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні вимог по стягненню штрафу у розмірі семи відсотків вартості товару (робіт, послуг) в сумі 2040грн. 48коп. оскільки пунктом 6.2 договору від 05.07.05р. відповідальність відповідача за порушення строків оплати спожитого природного газу обмежується стягненням з нього пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Сума індексу інфляції складає 734 грн. 35 коп., а 3% річних становить 315 грн. 52 коп.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Статтею 631 ЦК України сторонам надана можливість встановлювати в договорах, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. Частина 3 ст. 631 ЦК України передбачає право сторін надавати договору зворотну силу, тобто поширити дію його умов на відносини, що виникли до моменту його укладання. Така ситуація може мати місце і тоді, коли фактичні відносини між сторонами виникли раніше їх юридичного оформлення. Укладання відповідного договору купівлі-продажу і викликано необхідністю надання фактичним діям, що мали місце, юридичного змісту.

Таким чином, укладенням договору № 06/05-1520Р, сторони мали за мету створення юридичного факту, на підставі якого між ними виникли правовідносини щодо договору про постачання природного газу. Також, це надало можливість визначити ціну цього газу, обсяг споживання, строки оплати, а шляхом підписанням актів приймання-передачі відбувся перехід права власності за отриманий газ.

Апеляційний господарський суд зазначає, що господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору №06/05-152 ОР від 05.07.05р.

Господарським судом обґрунтовано відхилено доводи позивача за зустрічним позовом про те, що відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.02р. у справі №3/339 за позовом ВАТ  по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” до ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” про стягнення 18274516грн. 29коп. за порушення зобов’язань ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” по договору №4/1 від 17.01.00р. на постачання природного газу, відповідно до якого у 2000 році ВАТ  по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” було поставлено ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” природний газ в об’ємі 83146 куб. м. за ціною 189грн. 00коп. за 1000 куб. м., оскільки заборгованість ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” за вищевказаним рішенням господарського суду є заборгованістю за іншим договором та не має відношення до позовних вимог за первісним позовом у даній справі.

ВАТ “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” не підтвердило свої доводи відповідними розрахунками і документальним обґрунтуванням.

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення господарського суду.

Керуючись ст.ст. 103, 105  ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.06р. у справі №  13/16    залишити без змін,   апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                            А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                               В.І.Крутовських

Суддя                                                                                              А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                            А.В.Тальян