ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.07 р.
Справа № 39/289

Господарський суд Донецької області
у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю “Виола” м. Донецьк

До відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Макіївка

про
стягнення 7 431 грн. 19 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Іванов О.А. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю “Виола” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Макіївка,  про стягнення заборгованості в
сумі 7 431 грн. 19 коп., яка складається з основного боргу в сумі 6 847 грн. 06
коп., пені в сумі 584 грн. 13 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу № 7 від 14.03.2006 р., видаткову
накладну № ПБ-1004 від 02.11.2006 р., накладну № б/н від 02.11.2006 р.,
розрахунок.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, заявлені вимоги не оспорив, витребуваних документів та
доказів не надав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце
судового засідання.

Проте, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути
спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають
можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський
суд встановив.

14.03.2006 р. між позивачем,
Товариством з обмеженою відповідальністю “Виола” м. Донецьк, та відповідачем,
Фізично особо-підприємцем ОСОБА_1 м. Макіївка, укладено договір купівлі-продажу
№ 7, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та
підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271
ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті
655-697 ЦК України).

Відповідно до умов Договору позивач
зобов'язався поставити (передати у власність) відповідачеві продукцію -
продукти харчування у кількості та за цінами, визначеними накладними на кожну
партію товару, а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити
вартість поставленої продукції.

На виконання умов Договору позивач
у період з 14.11.2006 р. по 08.12.2006 р., згідно накладної № ПБ-1004 від
02.11.2006 р. поставив відповідачеві обумовлену Договором пивну продукцію ТМ
Сармат на загальну суму 8 847 грн. 06 коп.

Відповідачем товар прийнято, що
підтверджується підписами сторін на означеній накладній.

На підставі вищезазначеного,
господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі
відповідачу продукції на суму 8 847 грн. 06 коп., тобто обов'язок позивача
вважається виконаним у відповідності до норм статті 664 ЦК України та п.п. 1.1,
4.1 Договору.

Відповідно до п.п 1.1, 2.3 Договору
відповідач зобов'язаний оплатити вартість
поставленої продукції протягом п'яти календарних днів з моменту
оформлення товарно-транспортних документів, пивної продукції в наступному
порядку: з листопада по лютий  - 5
календарних днів, з березня по квітень - 2 календарних дні, з травня по серпень
- за фактом поставки.

Проте взяті на себе згідно Договору
обов'язки відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого за ним
утворилася заборгованість в сумі 6 847 грн. 06 коп.

Наразі на момент прийняття рішення
грошове зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 6 847 грн. 06 коп.
залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного
кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння
відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального кодексу
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів оплати
заборгованості на суму 6 847 грн. 06 коп. не надав, заявлені позовні вимоги не
спростував.

За таких обставин, враховуючи те,
що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи та відповідачем не
спростована, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими, доведеними
належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення строків
оплати поставленого товару позивачем згідно п. 7.1 Договору нарахована пеня в
сумі 584 грн. 13 коп.

Судом арифметично перевірено вимогу
позивача стосовно стягнення пені у розмірі 584 грн. 13 коп., нарахованої за
період з 07.11.2006 р. по 07.05.2007 р., а оскільки подібний спосіб нарахування
відповідає нормам частини 6 статті 232 ГК України, з огляду на наявність
заборгованості вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614,
625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю “Виола” м. Донецьк - задовольнити.

Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Макіївка на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю “Виола” м. Донецьк основний борг в сумі 6 847 грн. 06 коп., пеню
в сумі 584 грн. 13 коп., витрати за державним митом в сумі 102 грн. 00 коп.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.
00 коп.

В судовому засіданні оголошено
повний текст рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Морщагіна Н.С.