ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

09.08.2007
Справа №2-21/5950-2007

За позовом Комунального підприємства "Гурзуф", смт. Гурзуф, м. Ялта,

до відповідача Суб’єкта підприємницької діяльності Череміс Тетяни Павлівни, смт. Гурзуф, м. Ялта,

про спонукання до виконання певних дій.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

С.І. Чонгова

Представники:

Позивач Юречко А.І., представник, д/п б/н від 14.03.2007 р.

Відповідач не з’явився,

Сутність спору: Комунальне підприємство "Гурзуф", смт. Гурзуф, м. Ялта,  звернулося до Господарського суду АР Крим із позовом до Суб’єкта підприємницької діяльності Череміс Тетяни Павлівни, смт. Гурзуф, м. Ялта, у якому просить достроково розірвати договір оренди нежитлового приміщення та зобов’язати звільнити орендоване приміщення протягом 10 днів; зобов’язати звільнити від своїх речей та іншого майна самовільно зайняте приміщення, що граничить з орендованим приміщенням; зобов’язати демонтувати самовільно встановлену драбину; стягнути суму штрафу у розмірі 180,039 грн. Крім того, просить стягнути судові витрати, пов’язані з оплатою державного мита і витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 05.04.2002 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди. Однак відповідач у порушення умов договору неналежним чином виконував свої права та обов’язки, а саме: не утримував орендоване приміщення у належному стані, внаслідок чого погіршився стан орендованого майна.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, документи, витребувані судом, а також відзив на позов не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, оскільки у матеріалах справи є достатньо документів для розгляду справи. Крім того, у відповідача було достатньо часу для надання документів, необхідних за його думкою, для розгляду спору.

У порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2002 р. між Приватним підприємцем Череміс Т.П. та Гурзуфським територіально-виробничим управлінням житлово-комунального господарства був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 14 кв. м., яке розташоване по вул.. Пролетарська, 5 в смт. Гурзуф в м. Ялта, під склад церковного інвентарю.

Рішенням сесії Гурзуфської селищної Ради № 45 від 02.12.2005 р. орендоване відповідачем приміщення було передано з балансу Гурзуфського територіально-виробничого управління житлово-комунального господарства на баланс Комунального підприємства  «Гурзуф».

Згідно з пунктом 4.2. статуту Комунального підприємства  «Гурзуф», майно Підприємства є комунальною власністю селищної ради та закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

Таким чином, всі права та обов’язки орендодавця за договором оренди перейшли до Комунального підприємства  «Гурзуф».

Пунктом 5.1. договору оренди нежитлових приміщень передбачено, що строк дії договору визначений в три роки.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», - у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Оскільки сторонами не надано документів про припинення договору, суд вважає, що дію договору було продовжено на тих самих умовах, що також не заперечується сторонами.

Пунктами 3.3.1., 3.3.3. договору сторони передбачили, що Орендар має право здійснювати переобладнання, перепланування та ремонт з письмової згоди Орендодавця. Узгоджувати з Орендодавцем вибір інтер’єру орендованого приміщення та профіль роботи.

В свою чергу, Орендар у рамках договору зобов’язався не виконувати ніяких змін орендованого приміщення (майна), включаючи переобладнання, перепланування та інше, без узгодження з Орендодавцем (пункт 3.4.10. договору).

Пунктом 6.8. договору сторони передбачили, що дострокове розірвання договору Орендодавцем може мати місце у випадках: при використанні Орендарем приміщення не за призначенням, при погіршенні в результаті дій Орендаря технічного або санітарного стану приміщення, що повинно було підтверджено двостороннім актом; у разі ухилення Орендаря від внесення орендної плати протягом двох місяців; у разі повного або часткового руйнування приміщень, шляхом вилучення земельної ділянки, на якій споруджується орендоване приміщення.

Актом від 04 квітня 2006 р. комісією позивача було встановлено, що на момент перевірки орендоване приміщення площею 14 кв. м. знаходиться у непридатному стані – відсутні вікна, забиті залізними листами, стіни у приміщенні не оштукатурені, поли відсутні, монолітний пояс відсутній, улаштування покрівлі, балки та крокви демонтовані, приміщення завалено будівельним матеріали б/у (дошки, листовий метал, металевий куток, ракушка), які не є церковним інвентарем. Приміщення використовується не за призначенням.

Актом від 28 грудня 2006 р. встановлено, що орендоване приміщення площею 14 кв. м. частково зруйновано, покрівля відсутня, вікна забиті металевим листом,  двері закриті, стіни у приміщенні не оштукатурені. У приміщенні знаходяться будівельні матеріали (дошки, металевий куток, сітки кроватні). У приміщені площею 5,4 кв. м. гр-кой Череміс опущені металеві сходи (приміщення зайнято самовільно). Порушені протипожежні та санітарні норми. Реконструкція будинку ведеться самовільно без відповідних документів.

Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню (частина 2 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Частина 3 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем  порушені умови договору, а саме допущено погіршення стану приміщення, самовільну перебудову приміщення, часткове розібрання даху приміщення, що є підставою для розірвання договору.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (стаття 785 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Отже, вимоги позивача щодо розірвання договору оренди нежитлового приміщення та зобов’язання звільнити орендоване приміщення протягом 10 днів підлягають задоволенню.

Пунктом 6.2. договору визначено, що сторона, яка за договором несвоєчасно виконала  будь-яке з своїх зобов’язань, сплачує уповноваженій стороні штраф в розмірі 20 % від річної суми орендної плати.

Виходячи з тексту вказаного пункту договору, сторонами передбачено штраф за невиконання зобов’язань за договором, які повинні виконуватися у конкретно встановлений термін. Проте, невиконані відповідачем умови договору, перелічені позивачем у позовній заяві не мають конкретних строків виконання.

Стаття 547 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Отже, щодо забезпечення виконання умов договору  без конкретно встановленого терміну їх виконання п. 6.2. договору не може бути застосованим.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу задоволенню не підлягають.

Згідно з технічним паспортом виробнича будівля за адресою вул.. Пролетарська, 5-а, складається з двох приміщень, одне з яких площею 5,4 кв. м. у оренду відповідачу не передавалося.

Проте, як встановлено актом, - громадянкою Череміс Т.П. самовільно зайнято приміщення площею 5,4 кв. м., яке належить Комунальному підприємству «Гурзуф». Усередині приміщення площею 5,4 кв. м. – стіни не оштукатурені, частка бутової стіни усередині приміщення зруйнована, монолітний пояс відсутній, улаштування покрівлі, балки та крокви відсутні, підлоги відсутні. Громадянкою Череміс Т.П. проведені будівельні роботи з улаштування металевих сход з самовільно зайнятого приміщення площею 5,4 кв. м. до будівлі по вул.. Пролетарській, 5, в смт. Гурзуф, для улаштування балкону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (частина 2 статті 327 Цивільного кодексу України).

Статей 136 Господарського кодексу України передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з  обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного Кодексу України).

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов’язати відповідача звільнити від своїх речей та іншого майна самовільно зайняте приміщення, що граничить з орендованим приміщенням; зобов’язати демонтувати самовільно встановлену драбину підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України витрати з оплати державного мита та судові витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу підлягають віднесенню на сторони пропорційно задоволених вимог.

Позивачем заявлені вимоги немайнового і майнового характеру, державне мито за позовом майнового характеру становить 1 % від суми позову, але не менш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено державного мита за позовні вимоги майнового характеру в сумі 85,00 грн. Таким чином, підлягає стягненню з позивача на користь державного бюджету 17 грн. державного мита.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано відповідно до ст. 84 ГПК України 21 серпня 2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 785, 321, 327, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 136 Господарського Кодексу України, ст. ст. 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Достроково розірвати договір оренди нежитлового приміщення площею 14 кв. м., яке розташоване по вул.. Пролетарська, 5 в смт. Гурзуф в м. Ялта, укладений 05 квітня 2002 р. між Приватним підприємцем Череміс Т.П. та Гурзуфським територіально-виробничим управлінням житлово-комунального господарства.

Зобов’язати Суб’єкта підприємницької діяльності Череміс Тетяни Павлівни, смт. Гурзуф, м. Ялта (смт. Гурзуф, м. Ялта, вул.. Подвойського, 5, кв. 3; код ; 24.12.1950 р. народження; банківські рахунки не відомі)  звільнити орендоване приміщення площею 14 кв. м., яке розташоване по вул.. Пролетарська, 5 в смт. Гурзуф в м. Ялта.

Зобов’язати Суб’єкта підприємницької діяльності Череміс Тетяни Павлівни, смт. Гурзуф, м. Ялта (смт. Гурзуф, м. Ялта, вул.. Подвойського, 5, кв. 3; код ; 24.12.1950 р. народження; банківські рахунки не відомі) звільнити від своїх речей та іншого майна самовільно зайняте приміщення, що граничить з орендованим приміщенням площею 14 кв. м., яке розташоване по вул.. Пролетарська, 5 в смт. Гурзуф в м. Ялта.

Зобов’язати Суб’єкта підприємницької діяльності Череміс Тетяни Павлівни, смт. Гурзуф, м. Ялта (смт. Гурзуф, м. Ялта, вул.. Подвойського, 5, кв. 3; код ; 24.12.1950 р. народження; банківські рахунки не відомі) демонтувати самовільно встановлену драбину.

Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності Череміс Тетяни Павлівни, смт. Гурзуф, м. Ялта (смт. Гурзуф, м. Ялта, вул.. Подвойського, 5, кв. 3; код ; 24.12.1950 р. народження; банківські рахунки не відомі)  на користь Комунального підприємства "Гурзуф", смт. Гурзуф, м. Ялта (смт. Гурзуф, м. Ялта. Вул.. Подвойського, 11; р/р 01 ЯФ АБ «Південний», , інші банківські рахунки не відомі) 255 грн. державного мита та 94,40 грн. витрат пов’язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

Стягнути з Комунального підприємства "Гурзуф", смт. Гурзуф, м. Ялта (смт. Гурзуф, м. Ялта. Вул.. Подвойського, 11; р/р 01 ЯФ АБ «Південний», , інші банківські рахунки не відомі) на користь державного бюджету (р/р 0002, МФО 824026, ЗКПО 34740405 код платежу 22090200 у банку одержувача: ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, отримувач: Держбюджет, м. Сімферополь) 17,00  грн. державного мита.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У частині вимог щодо стягнення суми штрафу у розмірі 180,39 грн. – відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.