ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.04.2007
Справа №2-23/15482-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Іщенко Г.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників

від позивача – Лисенко А.С.- представник, дов. від 06.03.2007р. бн.,

від відповідачів:

1. Фаіз  Л.Р. - головний спеціаліст-юрисконсульт, дов. від 10.01.2007р. №70,

2. не з’явився,  повідомлений належним чином,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірми «Родіна»,  (97511, АР Крим,  Сімферопольський район, с. Новоандріївка, вул. Перемоги, 36)

до відповідачів:

1. Сімферопольського районного центру зайнятості, (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Кечкемецька, 198),

2. Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим, (97503, АР Крим, Сімферопольський район, с. Мирне, вул.Бєлова,2)

про спонукання до виконання певних дій,

в с т а н о в и в :

Сільськогосподарський виробничий кооператив Агрофірма «Родіна» звернувся до господарського суду Автономної Республіці Крим з адміністративним позовом до Сімферопольського районного центру зайнятості, Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим про спонукання Сімферопольського районного центру зайнятості звернутися до Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі з відповідними документами для прийняття рішення про списання безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р., а також зобов’язати Державну податкову інспекцію в Сімферопольському районі АР Крим прийняти рішення про списання  безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р.

Відповідач (Сімферопольський районний центр зайнятості)  з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у відзиві на позов, вважає, що за своєю правовою природою внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття не можна вважати  податковим боргом. Однак, відповідач не наводить ніяких заперечень відносно вимог позивача про спонукання Сімферопольського районного центру зайнятості звернутися до Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим з відповідними документами для прийняття рішення про списання безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р. (аркуш справи 43).

Відповідач (Державна податкова інспекція в Сімферопольському районі АР Крим) з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у запереченнях на позов, вважає, що списання податкового боргу в 2005-2006рр. неможливо, (аркуш справи 54).

Згідно пункту 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” №2953-1У від  06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до  Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що, позов  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, Сільськогосподарський виробничий кооператив Агрофірма «Родіна» зареєстроване у Сімферопольському районному центрі зайнятості як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

За станом на 03.04.2004р. за позивачем числиться заборгованість зі сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування випадок безробіття в сумі  96764,63грн. Даний факт не оспорюється  ні Сімферопольським районним центром зайнятості, ні  Державною податковою інспекцією в Сімферопольському районі АР Крим.

Відповідно до висновку про форс-мажорні обставини від 05.07.2004р. №2932/05-4 Сільськогосподарський виробничий кооператив Агрофірма «Родіна» включено в перелік сільськогосподарських виробників, постраждалих від надзвичайних ситуацій. Також Торгово-промислова палата України підтверджує, що  несприятливі погодні умови є форс-мажорними обставинами за станом на  3-4 квітня 2004р. відповідно до  пункту 18.2 статті 18 Закону  України “Про порядок  погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами  та  державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. (аркуш справи 9).

З вказаних висновків виходить, що несприятливі погодні умови, що призвели до пошкодження та загибелі посівів сільськогосподарських культур на площах Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма «Родіна», визнані форс-мажорними обставинами, що спричинило за собою відсутність урожаю.

Як випливає з Довідки  про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та  Статуту,  овочівництво, вирощування плодів, ягід, винограду є основним видом господарської діяльності Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма «Родіна», ( аркуш справи 27).

Відсутність можливості отримати дохід від здійснення господарської діяльності, привело до неможливості позивача сплатити  страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне  страхування на  випадок безробіття.

Згідно пункту 18.2 статті 18 Закону України від 21.12.2000р. №2181-III підлягає списанню  безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий  податковий борг, а також штрафні санкції. Під терміном “безнадійний” слід розуміти податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до норм преамбули Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом  з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів(обов’язкових платежів), включаючи збір на обов’язкове державне соціальне страхування.

Треба звернути увагу, що норми преамбули Закону України від 21.12.2000р. №2181-III розділяють та відрізняють зобов’язання перед державними цільовими фондами із зборів та зобов’язання із внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Згідно преамбули Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000р. №1533-111 цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов’язкове  державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади  загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Норми статті 1 Закону України від 02.03.2000р. №1533-111 визначають терміни, а саме:- загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов’язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за  рахунок коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального  страхування України на випадок безробіття;  страховик – Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування  України на випадок безробіття. Згідно статті 2 Закону України від 02.03.2000р. №1533-III страхування на випадок безробіття здійснюється за принципами: надання державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; обов’язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю.

Відповідно статті 16 Закону України від 02.03.2000р. №1533-III джерелами  формування коштів Фонду є, зокрема, страхові внески страхувальників.

Нормами статті 1 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов’язкове державне соціальне страхування – це система прав, обов’язків  і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також  у старості та  в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно статті 4 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування залежно від страхового випадку є такі види загальнообов’язкового державного соціального страхування, зокрема, страхування на випадок безробіття.

Таким чином з аналізу зазначених норм законодавства слідує, що внески на  загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття є внесками на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розумінні норм преамбули Закону України від 21.12.2000р. №2181-III.

При цьому факт того, що Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття  є цільовим  централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією та не є Державним цільовим фондом, не змінює правового положення внесків  на  загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, тому що, відповідно до статті 2  Закону України від 02.03.2000р. №1533-III вказані внески є обов’язковими  та згідно статті 8 цього Закону держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Також, як вказувалось раніше, норми преамбули Закону України від 21.12.2000р. №2181-III розділяють та відрізняють зобов’язання  перед державними цільовими фондами і зборів та зобов’язань із внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування/

На підставі вищевказаного, враховуючи, що форс-мажорні обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов’язань та спричинили неможливість сплати Сільськогосподарським виробничим кооперативом Агрофірма «Родіна» податкового боргу в розмірі 96764,63грн., відповідно до пункту 18.2 статті 18 Закону України від 21.12.2000р. №2181-III податковий борг Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма «Родіна»  в розмірі 96764,63грн. є безнадійним та підлягає списанню.

Державна податкова адміністрація України своїм листом «Про списання безнадійного податкового боргу» за №9057/7/24-1117 від 20.05.2004р., адресованим державним податковим адміністраціям в АР Крим, областей, міста Києва і Севастополя, який в силу підпункту 4.4.2, пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-III від 21.12.2000р. з подальшими змінами і доповненнями, є податковим роз'ясненням, роз'яснило наступне.

Пунктом 18.2 статті 18 Закону України № 2181-III визначені випадки і критерії визначення податкового боргу суб'єктів господарювання безнадійним.

Одним з складників безнадійного податкового боргу є податковий борг юридичних і фізичних осіб, який виник внаслідок обставин непереборної сили, тобто не з вини платника податків, а тому такі обставини неможливо передбачити. Норми, визначені у вищезгаданій  статті, розповсюджуються на всіх платників податків, незалежно від галузевої приналежності.

Таким чином, наявність форс-мажорних обставин, які призвели до виникнення у суб'єкта господарювання податкового боргу, є підставою для списання такого боргу в повному обсязі по всіх платежах без обмежень.

Згідно пункту «г» підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» під терміном «безнадійний» слід розуміти податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до підпункту 18.2.3 пункту 18.2 статті 18  Закону податкові органи здійснюють щоквартальне списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання визначається центральним податковим органом за узгодженням з Міністерством фінансів України.

Основною причиною  утворення  збитків і економічної шкоди  є обставини, які не залежать від господарства, а вказаним вище висновком Торгово-промислової палати України підтверджено, що несприятливі погодні  умови, які спричинили загибель і ушкодження сільськогосподарських культур на площах Сільськогосподарського  виробничого кооперативу Агрофірма «Родина» є форс-мажорними обставинами.

Таким чином, наявність форс-мажорних обставин, які призвели до виникнення у суб'єкта господарювання податкового боргу, є підставою для списання такого боргу в повному обсязі по всіх платежах без обмежень. Несписання  відповідачем безнадійного податкового боргу в розмірі  96764,63грн. порушує права Сільськогосподарського виробничого кооперативу Аргофірма «Родіна», встановлене пунктом 18.2 статті 18 Закону України  від 21.12.2000р. №2181-III. Посилання Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим на норми статті 68 Закону України «Про  Державний бюджет України на 2005рік», статтю 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006рік» не приймаються судом до уваги, оскільки позивач просить списати борг, який виник станом на 03.04.2004р.

Згідно підпунктів 5.1, 5.2 «Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», який затверджений наказом Державної  податкової адміністрації України №103 від 14.03.2001р. (зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Державної податкової адміністрації України від 03.11.2004р. №629) у випадках, передбачених підпунктами 3.3,3.4. цього Порядку, платник податків звертається до контролюючого органу за місцем обліку безнадійного боргу або за місцем своєї реєстрації (якщо контролюючий є  податковий орган) з письмовою заявою, у якої визначаються суми податків, збори, інші платежі, що просять списати.

До заяви обов’язково додається кожний із документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, що підтверджує, що податковий борг вважається безнадійним. За результатами розгляду відповідних документів з метою списання безнадійного податкового боргу контролюючі органи регіонального рівня (якщо контролюючій не є податковим) звертаються до податкового органу за місцем  реєстрації платника податків або за місцем обліку такого податкового боргу. До звернення додаються: довідка про наявність податкового боргу, що  оформлений на бланку відповідного контролюючого органу за формою відповідно до додатку №1, у довідці обов’язково вказується дата виникнення безнадійного податкового боргу., копії документів, відповідно до яких податковий борг визнаний безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих контролюючим органом або безпосередньо платником податків, керівник (його заступник) органу  державної податкової служби  приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформлюється на бланку за формою згідно з додатком 2. Саме такий порядок  підтверджується листом Міністерства праці та соціальної політики України, Державним центром зайнятості від 04.08.2003р. №ДЦ-09-2805 «Про застосування норм Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Отже, Сімферопольський районний центр зайнятості  є контролюючим органом стосовно внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.05.2006р. на  адресу Сімферопольського районного центру зайнятості від Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма «Родіна» був надісланий лист від 29.05.2006р. №218/405  з проханням розглянути матеріали і звернутися до Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі з прохання  про списання безнадійного боргу в сумі 96764,63грн.,яка підтверджується актом перевірки Сімферопольського районного центру зайнятості №81 від 08.12.2005р.

19.07.2006р. від Сімферопольського районного центру зайнятості  на адресу позивача надійшов лист за №1252 від 13.07.2006р. про відмову надати довідку про наявність безнадійного податкового боргу зі страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

При цьому суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.  Згідно статті 2 Закону України “Про судоустрій” суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до частині 1 статті 6 цього ж Закону усім суб’єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом. Згідно частині 3 зазначеної статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його  справи в суді, до підсудності якого вона віднесена законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002р. визначено,  що частина 2 статті 124 Конституції України  передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії його реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не  забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб’єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право  на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо  на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб’єктів  правовідносин, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Зазначені  обставини впливають на визначення правомірності позовних вимог про: спонукання Сімферопольського районного центру зайнятості звернутися до Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим з відповідними документами для прийняття рішення про списання безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р.та зобов’язання Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим прийняти рішення про списання безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку статей 69,70, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачами достатніх  доказів.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  Законами України.

Пункт 2 частини 2  статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при вирішенні спору суду по суті суду надано право зобов’язати відповідачів вчинити певні дії.

За таких обставинах справи позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма «Родина» є обґрунтованими і  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови оголошено в судовому засіданні 23 квітня 2007року.

У повному обсязі постанову складено 03 травня 2007р.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Спонукати Сімферопольський районний центр зайнятості (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Кечкемецька, 198) звернутися до Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі з відповідними документами для прийняття рішення про списання безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р.

3.          Зобов’язати Державну податкову інспекцію в Сімферопольському районі АР Крим, (97503, АР Крим, Сімферопольський район, с. Мирне. вул. Бєлова, 2) прийняти рішення про списання безнадійного боргу зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 96764,63грн., який виник станом на 03.04.2004р.

4.          Стягнути з Державного бюджету України  на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма «Родіна» (97511, АР Крим, Сімферопольський район, с. Новоандріївка, вул.Перемоги, 36) 3,40грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний cтрок з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.