КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007                                                                                           № 26/543

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Детюк О.В.,

від відповідача - Бухало А.Я.

розглянувши апеляційну скаргу ВАТ "Волиньрибгосп"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.06.2007

у справі № 26/543

за позовом                               ВАТ "Волиньрибгосп"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Украгротехніка"

про                                                  стягнення 41076 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Волиньрибгосп” (далі –ВАТ “Волиньрибгосп”) звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Украгротехніка” (далі –ЗАТ “Украгротехніка”) про стягнення 16464,06 грн.

До прийняття рішення по суті спору ЗАТ “Украгротехніка” звернулось до господарського суду м. Києва з зустрічним позовом до ВАТ “Волиньрибгосп” про стягнення 41076 грн.

В процесі розгляду справи ВАТ “Волиньрибгосп” звернулось до господарського суду м. Києва із заявою про зміну позовних вимог в якій просило суд стягнути з ЗАТ “Украгротехніка” на користь ВАТ “Волиньрибгосп” грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., штрафні санкції в розмірі 13947,69 грн., індекс інфляції 18800,00 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 4500,00 грн. Заява про зміну позовних вимог обґрунтовувалась тим, що кошти в розмірі 50 000,00 грн. були перераховані 08.10.2003 без достатніх правових підстав, оскільки договір між сторонами № 17/03 укладений 10.10.2003.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.06.2007 у справі № 26/543 первісний позов залишено без розгляду, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 21.06.2007 ВАТ “Волиньрибгосп” та ЗАТ “Украгротехніка” подали апеляційні скарги, в яких просили його скасувати, а їх позовні вимоги задовольнити.

Апеляційні скарги мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми процесуального права.

ВАТ “Волиньрибгосп” проти доводів апеляційної скарги ЗАТ “Украгротехніка” заперечувало та просило суд апеляційну скаргу ЗАТ “Украгротехніка” залишити без задоволення.

ЗАТ “Украгротехніка” проти доводів апеляційної скарги ВАТ “Волиньрибгосп” заперечувало та просило суд апеляційну скаргу ВАТ “Волиньрибгосп” залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За первісним позовом.

Рішенням господарського суду м. Києва первісний позов ВАТ “Волиньрибгосп” до ЗАТ “Украгротехніка” про стягнення 16464,06 грн. на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України залишено без розгляду у зв’язку з тим, що представник ВАТ “Волиньрибгосп” двічі в судове засідання не з’явився та не повідомив суд про причини неявки.

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України Господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

В п. 7 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 № 02-5/612 „Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81 Господарського процесуального кодексу України” зазначено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору;

- позивач не подав витребувані документи чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Із матеріалів справи вбачається, що господарський суд м. Києва залишаючи позов ВАТ “Волиньрибгосп” без розгляду не вказав, чи дійсно  витребувані документи та явка представника ВАТ “Волиньрибгосп” були необхідні для вирішення спору, а також не з’ясував причини неявки представника товариства в судове засідання.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 210.06.2007 в частині залишення без розгляду первісного позову слід скасувати та прийняте нове рішення, яким у позові відмовити з наступних підстав.

Платіжним дорученням № 291 від 07.10.2003 ВАТ „Волиньрибгосп” 08.10.2003 перерахувало ВАТ „Украгротехніка” 50 000,00 грн. з призначенням платежу: “попередня оплата за збирання кукурудзи згідно договору від 01.10.2003”.

Між ЗАТ “Украгротехніка” та ВАТ “Волиньрибгосп” 10.10.2003 укладено договір № 17/03 за умовами якого, ВАТ “Волиньрибгосп” доручило, а ЗАТ “Украгротехніка” зобов’язалось виконати у відповідності до умов договору роботу, а ВАТ “Волиньрибгосп” зобов’язалося прийняти цю роботу та оплатити її (п. 1 договору).

Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що ЗАТ “Украгротехніка” зобов’язалось виконати наступні механізовані роботи: збирання кукурудзи на зерно комбайнами, попередньо узгоджені обсяги робіт – 1200 га. Попередньо узгоджені обсяги робіт можуть бути змінені у зв’язку з погодними та іншими умовами. Фактичний обсяг виконаної роботи визначається в акті прийому-передачі виконаної роботи, який є невід’ємною складовою цього договору.

Договір набирає чинності з моменту надходження на рахунок ЗАТ “Украгротехніка” попередньої оплати відповідно до п. 3.2 договору і діє до 01.01.2004, а в частині платежів до повного розрахунку (п. 8.1 договору).

Узгоджена дата закінчення механізованих робіт, передбачених п. 2.1 договору –01.12.2003 (п. 8.3 договору).

З 01.01.2004 набрав чинності Цивільний кодекс України (далі ЦК України).

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З урахуванням того, що згідно відмітки банку, перерахунок 50 000,00 грн. платіжнім дорученням № 291 від 07.10.2003 був здійснений 08.10.2003, то ВАТ “Волиньрибгосп” про порушення свого права повинно було довідатися 08.10.2003 і тому з цієї дати слід обчислювати перебіг позовної давності, який закінчився 08.10.2006.

Оскільки ВАТ „Волиньрибгосп” звернулося з позовом до ЗАТ „Украгротехніка” після спливу строку позовної давності, про застосування якої було заявлено ЗАТ „Украгротехніка”, то ця обставина є підставою для відмови у позові.

Наведені ВАТ „Волиньрибгосп” в клопотанні про відновлення строку позовної давності причини пропуску строку позовної давності колегія суддів не вважає поважними з огляду на те, що вони об’єктивно не перешкоджали ВАТ „Волньрибгосп” зверненню до суду за захистом свого права в межах строку позовної давності.

За зустрічним позовом.

Між ЗАТ “Украгротехніка” та ВАТ “Волиньрибгосп” 10.10.2003 укладено договір № 17/03 за умовами якого, ВАТ “Волиньрибгосп” доручило, а ЗАТ “Украгротехніка” зобов’язалось виконати у відповідності до умов договору роботу, а ВАТ “Волиньрибгосп” зобов’язалося прийняти цю роботу та оплатити її (п. 1 договору).

Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що ЗАТ “Украгротехніка” зобов’язалось виконати наступні механізовані роботи: збирання кукурудзи на зерно комбайнами, попередньо узгоджені обсяги робіт – 1200 га. Попередньо узгоджені обсяги робіт можуть бути змінені у зв’язку з погодними та іншими умовами. Фактичний обсяг виконаної роботи визначається в акті прийому-передачі виконаної роботи, який є невід’ємною складовою цього договору.

ВАТ “Волиньрибгосп” зобов’язалось забезпечити філіал обумовленими в п. 2.1.1 обсягами робіт та умовами для ефективної роботи техніки. Визначити послідовність виконання робіт на полях, встановити маршрути переїздів (п. 2.2.1 договору).

Сторони домовились, що на виконувані роботи встановлюються наступні розцінки: збирання кукурудзи на зерно комбайнами: 140 грн. з ПДВ –розцінка за одиницю виконаних робіт, загальна сума –168000,00 грн. (п. 3.1 договору).

ВАТ “Волиньрибгосп” проводить попередню оплату за передбачені договором обсяги робіт в розмірі не менше 30% передбаченої п. 3.1 загальної суми. До роботи ЗАТ “Украгротехніка” приступає лише при виконанні цієї умови, при цьому виконується лише оплачений обсяг робіт (п. 3.2 договору).

Оплата решти 70% вартості передбачених договором обсягів роботи проводиться частками або повністю на умовах передплати. До роботи на цих обсягах ЗАТ “Украгротехніка” приступає лише при надходженні коштів на його рахунок (п. 3.3 договору).

Після виконання кожного передбаченого обсягу робіт на протязі одного дня сторони складають акт виконаних робіт (п. 3.4 договору).

При виконанні з різних причин обсягів менше оплачених, ЗАТ “Украгротехніка” на протязі семи банківських днів після проведення взаємо звірки, повертає переплачену суму ВАТ “Волиньрибгосп” (п. 3.5 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту надходження на рахунок ЗАТ “Украгротехніка” попередньої оплати відповідно до п. 3.2 договору і діє до 01.01.2004, а в частині платежів до повного розрахунку (п. 8.1 договору).

ЗАТ „Украгротехніка” позовні вимоги обґрунтовує тим, що філіалами товариства –„Нива” та „Південь” за договором була виконана робота по збиранню кукурудзи на площі 293,4 га. на суму 41 076,00 грн., яку ВАТ „Волиньрибгосп” не сплатило.

З 01.01.2004 набрав чинності Цивільний кодекс України ( далі ЦК України).

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Також, з 01.01.2004 набрав чинності Господарський кодекс України ( далі ГК України).

Пунктом 4 Перехідних положень ГК України встановлено, що ГК України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями відповідно до цього розділу.

До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 2 ст. 175 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Виходячи із змісту договору укладеного між сторонами договору, він за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ( ст. 903 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( ст. 33 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ст. 34 ГПК України).

На підтвердження заявлених позовних вимог ЗАТ „Украгротехніка” надало довідки сільськогосподарських підприємств про виконання робіт по збиранню врожаю кукурудзи.

Враховуючи те, що із наданих ЗАТ „Украгротехніка” довідок не вбачається, що роботи по збиранню кукурудзи проводились в сільськогосподарських підприємствах, які видавали довідки, на виконання договору № 17/03 укладеного 10.10.2003 між ВАТ “Волиньрибгосп” та ЗАТ „Украгротехніка”, то колегія суддів вважає, що ЗАТ „Украгротехніка” належними доказами не довело виконання робіт за договором № 17/03 від 10.10.2003 і, відповідно, що заборгованість виникла за вказаним договором, а тому рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 за зустрічним позовом підлягає залишенню без зміни.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 підлягає зміні. Рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 за первісним позовом підлягає скасуванню, а в позові необхідно відмовити. За зустрічним позовом рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 підлягає залишенню без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101 –105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 у справі № 26/543 змінити.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 за первісним позовом Відкритого акціонерного товариства “Волиньрибгосп” до Закритого акціонерного товариства “Украгротехніка” про залишення позову без розгляду скасувати та прийняти нове рішення.

3.          У первісному позові Відкритого акціонерного товариства “Волиньрибгосп” до Закритого акціонерного товариства “Украгротехніка” про стягнення 41 076,00 грн. відмовити повністю.

4.          В іншій частині рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2007 залишити без змін.

5.          Справу № 26/543 повернути господарському суду м. Києва.

6.          Копію постанови надіслати сторонам

Головуючий суддя

Судді

09.10.07 (відправлено)