ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.09.2007  року                                                            Справа № 6/361

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                            Єжової С.С.

Парамонової Т.Ф.

за участю секретаря

судового засідання                                        Антонової І.В.

та представників сторін:

від  позивача:                                        повноважний представник не прибув,

від відповідача:                                        Косторна І.О., юрисконсульт,

довіреність від 22.02.07 № 20/739,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                         Товариства з обмеженою відповідальністю

“Рубіжанський Краситель”,

м. Рубіжне Луганської області

на  рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                             12.07.07(підписано 17.07.07.)

у справі                                                  № 6/361 (суддя Василенко Т.А.)

за позовом                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

“Рубіжанський Краситель”,

м. Рубіжне Луганської області

до відповідача                                         Комунального підприємства

“Рубіжанське виробниче управління

водопровідно – каналізаційного

господарства”, м. Рубіжне

Луганської області

про                                                                    стягнення 1144914 грн. 63 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Рубіжанський Краситель”,                                м. Рубіжне  Луганської області (далі за текстом –ТОВ ”Рубіжанський Краситель”, позивач по справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до комунального підприємства “Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства”, м. Рубіжне Луганської області (далі за текстом – КП “Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства”, відповідач по справі) про стягнення 1144914 грн. 63 коп., в тому числі основного боргу –1029839 грн. 77 коп., пеня –30336 грн. 42 коп., інфляційні нарахування –67538 грн. 46 коп., 3% річних –17199 грн. 98 коп.

Під час розгляду справи позивач подав заяву від 11.07.07 № 151/217, у якій просив суд стягнути основний борг у розмірі 932130 грн. 94 коп., суму інфляційних нарахувань у розмірі 58844 грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 15248 грн. 89 коп., пеню у розмірі 26547 грн. 49 коп., що було прийнято до уваги місцевим господарським судом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.07.07 по справі                          № 6/361 позов задоволено в частині стягнення основного боргу у сумі 932130 грн.                          94 коп., пені у сумі 13273 грн. 74 коп., інфляційних нарахувань у сумі 58844 грн.                             74 коп., 3% річних у сумі 15 248 грн. 89 коп., витрат по державному миту у сумі   10327 грн. 72 коп. та на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі 106 грн. 44 коп., в решті позову відмовлено. Дане рішення було мотивовано положеннями ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України умовами договору від 01.07.06 № 645, укладеного сторонами за позовом. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основна сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та визнано відповідачем, нараховані суми інфляційних нарахувань та 3% річних є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства. Стосовно нарахованого позивачем розміру пені, суд, скориставшись своїм правом згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшив розмір пені, оскільки відповідач є комунальним підприємством, має збитки та знаходиться у тяжкому фінансовому стані.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 25.07.07 № 167/217, якою просить скасувати рішення суду в частині стягнення суми пені у розмірі 13273 грн. 74 коп. та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення повністю всієї суми пені, в іншій частині судове рішення залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що суд першої інстанції при зменшенні розміру пені не врахував те, що позивач по справі сам є збитковим підприємством, знаходиться в тяжкому фінансовому стані і вважає, що закон повинен однаково діяти щодо всіх суб’єктів господарювання незалежно від їх форм власності.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 03.08.07 у справі № 6/361 прийняв апеляційну скаргу позивача до апеляційного провадження.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 03.08.07 по справі для розгляду вказаної вище апеляційної скарги на рішення суду від 12.07.07 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Баннова Т.М., суддя –Єжова С.С., суддя – Парамонова Т.Ф.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Семендяєвої І.В. розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду виключено із складу судової колегії головуючого суддю Баннову Т.М. та введено до складу суду головуючого суддю Семендяєву І.В.

Відзивом від 03.09.07 № 20/2846 відповідач по справі відхилив доводи апеляційної скарги та вважає рішення суду, що оскаржується, законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга розглядалась 21.08.07. У судовому засіданні розгляд скарги був відкладений до 04.09.07. Постанова приймається 04.09.07.

Повноважний представник позивача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений Луганським апеляційним господарським судом про час, дату та місце слухання справи № 6/361 за апеляційною скаргою ТОВ „Рубіжанський Краситель” належним чином, що підтверджується матеріалами даної справи.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника відповідача, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позов ТОВ ”Рубіжанський Краситель” до КП “Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства” про стягнення основного боргу у сумі 932130 грн. 94 коп., пені у сумі 13273 грн. 74 коп., інфляційних нарахувань у сумі 58844 грн. 74 коп., 3% річних у сумі 15 248 грн. 89 коп., визнав правомірним нарахування пені,  обґрунтовано застосував п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та зменшив розмір пені, яка підлягає стягненню до 13273 грн. 74 коп.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Застосовуючи цей припис, слід враховувати вказівку, що міститься в п. 2.4 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 29.04.94 № 02-5/293 „Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань”. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, господарський суд повинен об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов’язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Місцевий господарський суд, зменшуючи розмір пені, послався на те, що відповідач є комунальним підприємством; як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву від 11.07.07 № 20/1675 (а. с. 56), підприємство має збитки та знаходиться у тяжкому фінансовому стані.

Згідно Статуту відповідача КП “Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства” є комунальним підприємством,  створено на підставі рішення Рубіжанської міської ради від 24.07.02 відповідно до Законів України „Про місцеве самоврядування в України”, „Про підприємства в Україні”, „Про власність” та інших законів. Метою створення даного підприємства є найбільш повне задоволення потреб населення, підприємств та організацій в послугах по забезпеченню води та водовідведення, гарантованого забезпечення населення якісної та безпечної для здоров’я чоловіка питною водою, для розвитку інфраструктури міста.

Те, що підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому стану, відповідач на вимогу апеляційного господарського суду підтвердив документально.

Подані відповідачем документи в обґрунтування свого відзиву на скаргу залучаються судом апеляційної інстанції до справи, оскільки відповідач не є заявником  апеляційної скарги і відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не повинен доводити неможливість їх подання суду першої інстанції.

Доказами тяжкого фінансового стану є те, що відповідач має збитки, які за І півріччя поточного року склали 522, 2 тис. грн., що підтверджується поданим відповідачем звітом про фінансові результати за І півріччя 2007 року. Враховуючи пріоритети першочерговості платежів згідно ст. 15 Закону України „Про оплату праці”, ст. 12 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. 11 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, відповідач, в першу чергу, здійснює виплати заробітної плати робітникам підприємства, потім погашення недоїмки Пенсійного фонду України та погашення недоїмки в державний, місцевий бюджет і внебюджетні фонди.

Таким чином, відповідач не має можливості своєчасно вести розрахунки з підприємствами –кредиторами.

КП “Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства” є об’єктом комунальної власності і залежить від складної фінансової системи, елементами якої виступають бюджети всіх рівнів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.06 № 705 передбачено проведення розрахунків державного бюджету з місцевими бюджетами для погашення заборгованості минулих років по різниці у тарифах за послуги водопостачання та водовідведення.

Згідно розрахунків обсягів заборгованості минулих років (2002-2006 р.р.) тарифна різниця по населенню, що споживає майже 86, 5% послуг, складає 5891, 5 тис. грн.,  за І-ІV місяці поточного року –749864 тис. грн., за  І-VІ місяці поточного року –825339 тис. грн., що ускладнює розрахунки з кредиторами, у т. ч. з   ТОВ „Рубіжанський Краситель”.

Незважаючи на фінансові труднощі, відповідач здійснює всі можливі заходи щодо виконання господарського зобов’язання перед позивачем.

Так, 12.07.07 частково погашена заборгованість у розмірі 53992 грн. 00 коп. шляхом проведення взаємозаліку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.05 № 20 „Про затвердження порядку перерахування в 2007 року деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий конденсат”; 4933 грн. 09 коп. – згідно договору узгодження заборгованості по платежам і проведенню взаємозаліку між сторонами за даною справою, а також безпосередньої сплати на розрахунковий рахунок позивача. Викладене підтверджується поданими відповідачем документами : протоколом – погодження про організацію проведення розрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.05 № 20 (зі змінами) за електроенергію, зведеним реєстром актів звіряння для проведення розрахунків по погашенню заборгованості по пільгах та субсидіях на оплату енергоносіїв та житлово –комунальних послуг згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.05 № 20 (зі змінами) станом на 01.07.07, договором узгодження заборгованості по платежам та проведенню взаємозаліку між КП „Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства” від липня 2007 року, пояснювальною запискою про виконання показників господарсько –фінансової діяльності КП „Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства” за 7 місяців 2007 року, розрахунком обсягів заборгованості минулих років із різниці в тарифах по водопостачанню та водовідведенню, звітом про фінансові результати за І півріччя 2007 року, балансом від 01.07.07.

Отже, слід зробити висновок про те, що даний випадок, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, є винятковим, оскільки встановлені об’єктивні причини невиконання відповідачем зобов’язання по розрахунках та часткове перерахування відповідачем суми боргу.

Посилання позивача на те, що він сам є збитковим підприємством, не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки позивач не довів, що саме внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов’язань по розрахункам позивач поніс певні збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахування інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 12.07.07 у справі № 6/361 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою відповідача оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (позивача по справі).

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ”Рубіжанський Краситель” м. Рубіжне Луганської області від 25.07.07 № 167/217 на рішення господарського суду Луганської області від 12.07.07 по справі № 6/361 залишити без задоволення

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 12.07.07 по справі № 6/361 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                               І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                  С.С. Єжова

Суддя                                                                                 Т.Ф. Парамонова