ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"06" серпня 2007 р.
справа № 20-9/022

За позовом  Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго”

до Військової прокуратури Військово-Морських Сил України

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської

про  стягнення  7784,76 грн.

Суддя С.А. Рибіна

представники сторін:

позивача  –   Філатова Л. Б., довіреність № 7149/0/2-06 від 11.08.2006;

відповідача (Військова прокуратура ВМСУ) – Бучко Р.В., посвідчення № 284 від 24.11.2006.

відповідача (Севастопольська КЕЧ Морська) –не з’явився,

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство “Енергетична компанія “Севастопольенерго”  (далі - ВАТ «ЕК «Севастопольенерго) звернулося з позовними вимогами  до Військової прокуратури Військово-Морських Сил України (далі Військова прокуратура ВМСУ), Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (далі - Севастопольська КЕЧ морська) про стягнення 7784,76 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачами умов договорів                 № 2710 від 14.05.2004 та № 2710 від 13.10.2006.

Відповідач (Військова прокуратура ВМСУ)  позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов вказує, що  Військова прокуратура ВМСУ не може бути стороною по справі, так як не внесена в Єдиний державний й реєстр підприємств, установ, організацій, тому не є юридичною особою.  Детальне обґрунтування заперечень викладено у відзиві на позов (а.с. 64).

Відповідач (Севастопольська КЕЧ морська) позовні вимог також не визнає, у відзив на позов вказує, що у нього  немає підстав для оплати двократної різниці між фактично спожитою та договірною величиною, а також штрафних санкцій, так як їх оплата не передбачена законодавством про бюджетну систему, а відповідач фінансується за рахунок бюджету, надав телефонограму про розгляд справи в його відсутності. Детальне обґрунтування заперечень та інші доводі викладено у відзиві на позов (а.с. 79).

Згідно  ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

В порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України за згодою сторін строк вирішення спору продовжувався ухвалами суду від 12.02.2007 та  12.06.2007.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.99 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.02  № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.96 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.02        № 928.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії   можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

14.05.2004 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та  Військовою прокуратурою ВМСУ (Споживач), 9 ОМІС ВМСУ (Платник) був укладений договір № 2710 на поставку електричної енергії (далі Договір), який відповідно до умов пункту 10.4 Договору був продовженим на наступні періоди.

13.10.2006 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та  Військовою прокуратурою ВМСУ (Споживач), Севастопольською КЕЧ Морською (Платник) був укладений договір № 2710 на поставку електричної енергії (далі Договір).

Згідно умов Договору Постачальник зобов’язувався постачати  Споживачу електричну енергію в обсягах  у відповідності з договірними  квартальними (місячними) величинами спожитої електричної енергії, вказаної в Додатку № 1 до Договору. Споживач, в свою чергу, зобов’язаний спільно з Платником здійснювати оплату за спожиту електроенергію  та здійснювати інші платежі згідно умов Договору.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договорів від 14.05.2004 та від 13.10.2006 (далі- Договори) споживач зобов’язався  додержуватися режимів споживання електроенергії у відповідності до розділу 5 Договору, яким передбачено встановлення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

Згідно пункту 4.2.2 Договору від 13.10.2006  споживач та (або) платник несуть відповідальність за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

В пункті 4.2.2 Договору від 13.10.2006 оплата двократної різниці перевищення договірної величини споживання електроенергії покладена на платника.

Згідно пункту 8.6 Договору від 14.05.2004 у випадку несвоєчасної оплати обумовлених порядком платежів постачальник здійснює нарахування споживачу та (або) платнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення платежу.

Згідно пункту 4.2.1 Договору від 13.10.2006 за несвоєчасну оплату обумовлених порядком платежів постачальник здійснює нарахування платнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення платежу.

Додатком № 1 на 2006 рік до Договору від 14.05.2004 сторони узгодили граничні величини електроспоживання.

Згідно наданих споживачем звітів про споживання електроенергії  обсяг спожитої відповідачем електроенергії складає в 2006 року в січні–5106 кВт/г, лютому–8310 кВт/г, березні –5575 кВт/г, квітні 2006 року –4016 кВт/г, травні –3439 кВт/г, серпні 2006 року –3664 кВт/г, вересні –4025 кВт/г.

Обсяг фактично спожитої електроенергії (з урахуванням перевищення по площадках) за Договором № 2710 від 14.05.2004 складає обсяг перевищення над договірною величиною споживання 2006 року в січні –на 2906 кВт/г, лютому 2006 року –на 6110 кВт/г, березні 2006 року –на 3415 кВт/г, квітні –на 1870 кВт/г, травня –на 1377 кВт/г, серпні– на 2202 кВт/г, вересні –на 2470 кВт/г.

Позивач виставив рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 5904,97 грн., які на час звернення з позовом до суду не сплачені.

Додатком № 1 на 2006 рік до Договору від 13.10.2006 сторони узгодили граничні величини електроспоживання.

Згідно наданих споживачем звітів про витрату електроенергії обсяг спожитої відповідачем електроенергії складає в 2006 року в жовтні–3736 кВт/г, листопаді–4380 кВт/г.

Таким чином, обсяг фактично спожитої електроенергії (з урахуванням перевищення по площадках) складає обсяг перевищення над договірною величиною споживання 2006 року в жовтні–2470 кВт/г, листопаді–2470 кВт/г.

Позивач виставив рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 1543,79 грн., які на час звернення з позовом до суду не сплачені. Крім того, позивач просить стягнути з Севастопольської КЕЧ Морської санкції у вигляді 3% річних, пені та інфляційного відшкодування.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідачів двократної різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії, на яку позивачем нараховані штрафні санкції.

Позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03 та пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.04.  Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, положення цих Кодексів застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ними законної сили.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.04, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Статтею 26 Закону України “Про електроенергетику” (в редакції на момент порушення) передбачено, що споживач у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачує енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Згідно п. 4.2.6 Договору від 14.05.2004 за перевищення договірної величини споживання електроенергії та потужності, споживач  та (або) платник сплачують постачальнику електроенергії двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами.

Згідно пункту 4.2.2 Договору від 13.10.2006 за перевищення договірної величини споживання електроенергії та потужності, платник сплачує постачальнику електроенергії двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами.

Таким чином, за перевищення договірної величини споживання електроенергії з травня 2004 року по 13 жовтня 2006 платниками є споживач та (або) платник, за перевищення договірної величини споживання електроенергії з 13 жовтня 2006 року   платником є  Севастопольська КЕЧ морська.

Позивачем заявлена вимога про стягнення двократної вартості перевищення спожитої електроенергії нарахованої за договором № 2710 від 14.05.2004 із Військовій прокуратури ВМСУ в розмірі 5904,97 грн. Суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного розрахунку:

- січень 2006 року; перевищення складає 2906 кВт/г; середньодобовий тариф –0,287685; всього підлягає сплаті 836,01 грн.,

- лютий 2006 року; перевищення складає 6110 кВт/г; середньодобовий тариф –0,287711; всього підлягає сплаті 1757,92 грн.,

- березень 2006 року; перевищення складає 3415 кВт/г; середньодобовий тариф –0,296662; всього підлягає сплаті 1013,10 грн.,

- квітень 2006 року; перевищення складає 1870 кВт/г; середньодобовий тариф –0,296252; всього підлягає сплаті 553,99 грн.,

- травень 2006 року; перевищення складає 1377 кВт/г; середньодобовий тариф –0,284298; всього підлягає сплаті 391,48 грн.,

- серпень 2006 року; перевищення складає 2202 кВт/г; середньодобовий тариф –0,28533; всього підлягає сплаті 628,30 грн.,

- вересень 2006 року; перевищення складає 2470 кВт/г; середньодобовий тариф –0,293188; всього підлягає сплаті 724,17 грн.,

Не можуть бути прийняти судом доводи відповідача Військова прокуратура ВМСУ, що він не є юридичною особою з підстав, що ст.. 13 Закону України "Про прокуратуру" встановлено що Військова прокуратура входить до системи органів прокуратури, а згідно  ст. 54 даного закону прокуратури є юридичними особами.

Позивачем заявлена вимога про стягнення двократної вартості перевищення спожитої електроенергії нарахованої за договором № 2710 від 13.10.2006 із Севастопольській КЕЧ Морської в розмірі 1543,79 грн. Суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного розрахунку:

- жовтень 2006 року; перевищення складає 2470 кВт/г; середньодобовий тариф –0,306052; всього підлягає сплаті 755,95 грн.,

- листопад 2006 року; перевищення складає 2470 кВт/г; середньодобовий тариф –0,318963; всього підлягає сплаті 787,84 грн.,

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача (Севастопольської КЕЧ морської) пеню –98,33 грн., 3 % річних - 61,49 грн., та інфляційне відшкодування –176,18 грн., які були нараховані з 16.01.2006 по 23.11.2006.

Суд вважає дані вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного:

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України  кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення  загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплачує кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків  не встановлений договором чи законом.

Згідно ст. 546,  ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України, умовам Договорів     № 2710 від 14.05.2004 та № 2710 від 13.10.2006 у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 3-4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Суд перевірив розрахунок заявлених до стягнення сум пені, 3 % річних та інфляційного відшкодування та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючі що основні платежі , за які нараховані санкції, були здійсненні відповідачем Севастопольської КЕЧ морської, стягнення санкцій саме з нього суд вважає правомірним.

Не можуть бути прийняті судом доводи відповідача  - Севастопольської КЕЧ морської, що у нього  немає підстав для оплати двократної різниці між фактично спожитою та договірною величиною,  а також штрафних санкцій так як їх оплата не передбачена законодавством про бюджетну систему, а відповідач фінансується за рахунок бюджету, з тих підстав, що вказаний обов’язок передбачений умовами Договорів № 2710 від 14.05.2004 та № 2710  від 13.10.2006, які підписані сторонами без зауважень.

Пунктом 7 статті 26  Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач,     якому     електрична    енергія    постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Таким чином, вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”  підлягають  задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідачів  порівну витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85, 116, 117  Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

1. Стягнути з Військової прокуратури ВМСУ  (990011, м. Севастополь, вул. Леніна, 41,  код 24299587) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання  № 168 в  СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  двократну різницю між фактично спожитою та договірною величинами споживання електроенергії   в розмірі 5904,97 грн. на рахунок із спеціальним режимом використання  № 168 в  СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. Стягнути з Військової прокуратури ВМСУ  (990011, м. Севастополь, вул. Леніна, 41,  код 24299587) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Київ, МФО 300506) судові витрати в розмірі 110,00 грн., з яких: 51,00 грн. –державне мито, 59,00 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, буд. 60, , р/р 0091 в УДКУ, МФО 824509) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання № 168 в  СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  двократну різницю між фактично спожитою та договірною величинами споживання електроенергії  в розмірі 1543,79 грн. на рахунок із спеціальним режимом використання  № 168 в  СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, буд. 60, , р/р 0091 в УДКУ, МФО 824509) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк”м. Київ, МФО 300506) 446,00 грн., з яких: 51 грн. –державне мито, 59,00 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу., 98,33 грн. - пеня, 61,49 грн. –3% річних, 176,18 грн. –інфляційне відшкодування

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копії рішення направити на адресу сторін.

Суддя                                                                                                                          С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 10.08.2007