ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.07.2007
Справа №2-14/7339-2007

За позовом Приватної фірми «Інтервал», м. Чернівці, вул. Яремчука, 4 До відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українське – Російське підприємство «Кримросопттранзит», м. Сімферополь, вул. Дм. Ульянова, 6 Гурт, кв. 50

Про  стягнення  33766,18  грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача –   не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача  33766,18 грн., у т.ч.  30195,25  грн. заборгованості, 2928,93  грн. індексу інфляції та  642 грн.  річних.

Позивач свої позовні вимоги пояснює невиконанням відповідачем договірних зобов’язань по своєчасної оплаті одержаного товару. Представник позивача у судові засідання двічі не з’явився.

Представник відповідача у судові засідання також двічі не з’явився, відзив і витребувані судом документи відповідач не надав,  про дні слухання справи повідомлений належним чином: ухвали надіслані на його юридичну адресу рекомендованими листами.

Суд вважає можливим розгляд справи за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи,  суд -

Встановив :

Платіжними дорученнями № 643 від 15.12.2005. позивач перерахував відповідачеві 100000 грн., № 651 від 16.12.2005. – 47 000 грн., всього  147 000 грн.  на підставі рахунку - фактури відповідача № КР-0000017 від 14.12.2005.  у порядку попередньої оплати за муку.

Відповідно до ст.11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій  договорів та інших правочинів, а також дій  осіб, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або у письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох  або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно  ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до  п.3 ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які  йому не суперечать.

У рахунку - фактурі відповідача  № КР-0000017 від 14.12.2005. зазначені усі необхідні умови договору купівлі-продажі, а саме: предмет, ціна та кількість  – мука 1 с. 40 тн. По ціні 779,75 грн, мука с 100 тн. по ціні 913,10 грн., всього на загальну суму з рахунком ПДВ 147000 грн.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов’язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

По видаткової накладної № КР-0000036 від 30.12.2005. відповідач  передав позивачеві тільки частину товару – муку 1 с. у кількості 43650 т. на загальну суму 44304,75 грн.

24.01.2006. відповідач повернув позивачеві  грошові кошти в сумі 58000 грн., що підтверджується випискою банку від 24.01.2006.

Також платіжними дорученнями № 20 від 13.07.2006. відповідач перерахував позивачеві 3000 грн., № 24 від 04.08.2006. – 1500 грн., № 54 від 01.09.2006. – 10000 грн.

Таким чином, заборгованість за непоставлений відповідачем товар становить  30195,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 670, ч. 2 ст. 693  Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від  переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Строк виконання зобов’язань сторонами не обумовлений.

Відповідно до ч.2  ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Листом № 68 від 14.04.2006. (поштова квитанція від 17.04.2006.) позивач заявив вимогу до відповідача про сплату боргу за непоставлений товар, строк оплати з рахунком об’єктивного триденного пробігу пошти наступив 27.04.2006.

Грошові кошти у повному обсязі відповідач не перерахував, заборгованість у сумі 30195,25 грн. підлягає стягненню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три проценті річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем пред’явлений до стягнення індекс  інфляції від суми боргу 30195,25 грн. за період  вересень 2006 р.  по квітень 2007 р. у сумі 2928,93 грн. при середньому індексі 109,7%.

Однак, позивач невірно застосував індекс інфляції за квітень 2007 р.  у розмірі 100,7%, фактично індекс інфляції  у квітні 2007 р. складав 100 %. Загальний індекс інфляції за вересень 2006 р. по  квітень 2007 р. становить 108,9 %, тому індекс інфляції підлягає стягненню частково у сумі 2687,38 грн.

Річні  за період з 01.09.2006. по 17.05.2007. в сумі заявленої позивачем 642 грн. також підлягають стягненню з відповідача.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу   підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до ст. 84  Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 30 липня  2007 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українське – Російське підприємство «Кримросопттранзит», м. Сімферополь, вул. Дм. Ульянова, 6 Гурт, кв. 50

(рр 86001 в АКБ «Імексбанк» м. Одеса, МФО 328384, ЗКПО 33326120) на користь Приватної фірми «Інтервал», м. Чернівці, вул. Яремчука, 4 (р/р 190 в ЧВФ АКБ»Укрсоцбанк,  МФО 356011, ЗКПО 21431690) 30195,25 грн. заборгованості,  2687,38  грн. індексу інфляції, 642 грн. річних, 335,25 грн. державного мита та 117,16  грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В інший частині позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.