ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.2007
Справа №2-6/1069-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Шкуро В.М.

секретаря судового засідання  Чернової К.В., розглянувши за участю представників:

від позивача – Ключник О.С., представник, довіреність від 11.09.2006р.,

від відповідачів

1.          Дмитрієнко Ю.О., представник, довіреність №1/0145 від 24.01.20.07р.;

2.          Ковальова С.В, старший інспектор дипломно-паспортного відділу, дов. №18-Р від 23.01.2007р.;

3.          Дронов О.М., представник, довіреність №13 від 24.01.2007р.;

4.          Ковальова С.В, старший інспектор дипломно-паспортного відділу, довіреність №19-Р від 23.01.2007р.;

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Приватного підприємства „Ловко-3”, м.Сімферополь,

до відповідачів

1.          Інспекції Головного державного реєстратора флоту Міністерства транспорту та зв'язку України, м.Київ;

2.          Державного підприємства „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту”, м.Керч;

3.          Державної організації „Виконавче бюро”, м.Київ;

4.          Капітану Керченського морського рибного порту, м.Керч;

про зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

Приватне підприємство „Ловко-3” звернулося до господарського суду АРК з адміністративним позовом про зобов’язання:

1.          Інспекції Головного державного реєстратора флоту Міністерства транспорту та зв'язку України надати висновок про можливість виключення з Державного суднового реєстру України середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Эллада”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант”, попереднім власником яких було ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, та висновку про можливість включення зазначених суден до Державного судноплавного реєстру України, власником яких на цей час є ПП „Ловко-3”;

2.          Державного підприємства „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту” і Капітана Керченського морського рибного порту видати свідоцтва про виключення з Державного суднового реєстру України середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Эллада”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант”, попереднім власником яких було ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, та видати дозвіл на перехід зазначених суден з Керченського морського рибного порту до Маріупольського морського рибного порту з метою зміни органу державної реєстрації та міста базування суден.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником перелічених суден і має намір здійснити реєстрацію риболовних суден у Державному судновому реєстрі України та змінити орган державної реєстрації і місто базування суден на Маріупольський морський рибний порт. Для цього ним відповідно до Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України одержано погоджений з Укрдержрибгоспом висновок про можливість виключення суден з Державного судноплавного реєстру України. Однак  Інспекція Головного державного реєстратора флоту свого висновку не видала, що унеможливлює проведення реєстрації суден і зміну міста їх базування.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Інспекція Головного державного реєстратора флоту позов не визнала, посилаючись на ст.29 Кодексу торговельного мореплавства України та розділ IV Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, якими передбачено, що у разі зміни зареєстрованого власника судна, виключення судна з Державного суднового реєстру України здійснюється шляхом припинення записів про його реєстрацію і вилучення суднових реєстраційних документів. Підставою для виключення судна є письмова заява, яку зареєстрований у Державному судновому реєстрі України судновласник подає до відповідного органу державної реєстрації суден, яким воно було зареєстроване. Риболовні судна „Карс”, „Эллада” і „Октант” зареєстровані у Державному судновому реєстрі України по Керченському морському рибному порту. Судновласником у реєстрі значиться ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, яке і повинне відповідно до судових рішень подати заяву про виключення суден з реєстру та повернути капітану Керченського морського рибного порту суднові реєстраційні документи. Відсутність заяви ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” виключає видачу висновків про можливість виключення (включення) суден з реєстру, власником яких вже є ПП „Ловко-3”.

Державне підприємство „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту” та Капітан Керченського морського рибного порту” позов не визнали з тих підстав, що позивач не має права звертатися з вимогою про видачу Свідоцтва про виключення з Державного суднового реєстру України суден, оскільки у реєстрі власником цих суден значиться ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”. Свідоцтво може бути видане лише у разі звернення ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” із заявою про виключення суден з реєстру, погодженого з Інспекцією Головного державного реєстратора флоту та Державною організацією „Виконавче бюро” і передачі капітану оригіналів суднових реєстраційних документів. Щодо переходу суден в Маріупольський морський рибний порт то він неможливий з огляду на відсутність на суднах суднових свідоцтв і документів, що передбачені ст.35 Кодексу торговельного мореплавства України і іншими нормативними актами з цього питання, та  накладення арешту на судна державною виконавчою службою.

До Державної організації „Виконавче бюро” позивачем вимог не пред’явлено.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішень Господарського суду АР Крим від 22.06.2006р. у справах №2-20/10130-2006, №2-20/10131-2006 і №2-20/10132-2006 укладені 29.05.2006р. ПП „Ловко-3” є власником середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Эллада” і малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант” (а.с.7-9).

Вимоги до реєстрації і обліку риболовецьких суден встановлені Порядком ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.1997р. №1069 (далі – Порядок).

Згідно пункту 6 Порядку реєстрація судна в Україні полягає у внесенні відомостей про нього до Державного суднового реєстру України, що ведеться за формою згідно з додатком 1, або Суднової книги України, що ведеться за формою згідно з додатком 2, та отримання цим судном свідоцтва про право плавання під Державним прапором України.

До Державного суднового реєстру України в обов’язковому порядку мають бути внесені відомості про власника судна та його юридичну адресу (рядок 10 додатку 1 до Порядку).

У Державному судновому реєстрі України власником середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Эллада” і малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант” значиться ТОВ „Південна мануфактура пролив”. Цей запис на сьогоднішній день не відповідає дійсності.

Так, рішенням господарського суду АР Крим від 20.04.2006р. у справі №2-6/7339-2006 зміни та доповнення №4 до засновницького договору ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, зареєстровані 05.04.2004р. виконавчим комітетом Керченської міської ради та рішення учасників ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, оформлене  протоколом №5 від 29.03.2004р. про введення у склад учасників господарського товариства ТОВ „Риболовецька сільськогосподарська виробнича компанія „Рибалки Боспору” (в подальшому ліквідованому), збільшення статутного фонду товариства на 1536040,43 грн. за рахунок майнового внеску нового учасника, який включає і перелічені вище риболовні судна, визнані недійсними. За Риболовецьким сільськогосподарським виробничим кооперативом „Таврія”  визнано право власності на майно зазначене в акті приймання-передачі майна у статутний фонд ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” від 30.03.2004р., у тому числі це і середній чорноморський сейнер „Карс”, малий риболовецький сейнер-траулер „Эллада” і малий риболовецький сейнер-траулер „Октант”. Майно, яке зазначене у цьому акті приймання-передачі вилучене у ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” на користь Риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу „Таврія”.

Це рішення суду залишене без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.05.2006р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2006р.

Таким чином, з моменту набрання вказаним рішенням суду законної сили, тобто з 24.05.2006р., ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” не є власником зазначених вище риболовних суден.

В подальшому рішеннями господарського суду АР Крим від 22.06.2006р. у справах №2-20/10130-2006, №2-20/10131-2006 і №2-20/10132-2006 договори від 29.05.2006р. з купівлі-продажу Риболовецьким сільськогосподарським виробничим кооперативом „Таврія” (продавець) середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Эллада” і малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант” Приватному підприємству „Ловко-3” (покупець) визнані дійсними. За ПП „Ловко-3” визнано право власності на ці судна (а.с.7-9).

Реєстрації судна в Україні, яка полягає у внесенні відомостей про нього, в тому числі і про власника судна, має передувати виключення судна з Державного суднового реєстру України у відповідності з розділом IV Порядку.

Відповідно до пункту 47 Порядку виключення судна із Державного суднового реєстру України здійснюється шляхом припинення записів про його реєстрацію і вилучення суднових реєстраційних документів, передбачених пунктами 25 і 42 цього Порядку.

Пунктом 48 Порядку встановлено, що виключення судна з Державного суднового реєстру України є постійним у разі зміни зареєстрованого власника судна.

Отже, за викладених обставин, коли власник середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-траулеру „Эллада” і малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант” змінився, ці судна в обов’язковому порядку мають бути виключені із Державного суднового реєстру України з тим, що в подальшому здійснити їх реєстрацію із зазначенням нового власника – ПП „Ловко-3”.

Щодо посилань Інспекції Головного державного реєстратора флоту, Державного підприємства „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту” і Капітана Керченського морського рибного порту на те, що із заявою про виключення суден із реєстру має звернутися ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, як зареєстрований судновласник, суд виходить з наступного.

Пунктом 49 Порядку дійсно передбачено, що підставою для постійного виключення судна є письмова заява, яку судновласник подає до відповідного органу державної реєстрації суден, яким воно було зареєстроване.

Однак такий порядок можливий у разі, якщо перехід права власності на судно відбувається за згодою зареєстрованого судновласника. У даному випадку має місце примусове виконання рішення суду, яким у ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” вилучені і передані у власність Риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу „Таврія” риболовні судна „Карс”, „Октант” і „Еллада”. З рішенням суду ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” не погоджується, що виключає саму можливість його звернення з письмовою заявою до органу реєстрації про виключення цих суден з реєстру.

Також судом беруться до уваги пояснення представника Державної організації „Виконавче бюро” Дронова О.М. про заяву ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” під час підготовки висновку Укрдержрибгоспом про втрату свідоцтв про право власності на риболовні судна, свідоцтв на право плавання під державним прапором України, які необхідно судновласнику надати органу державної реєстрації разом з письмовою заявою про виключення судна з реєстру і підлягають вилученню. Відсутність зазначених документів у судновласника також є перешкодою для виключення суден із реєстру за його заявою.

За таких обставин, вимога позивача про зобов’язання Інспекції Головного державного реєстратора флоту надати висновки про можливість виключення риболовецьких суден „Карс”, „Октант” і „Еллада” з реєстру та про можливість їх включення до реєстру направлені на приведення у відповідність записів у Державному судновому реєстрі України стосовно власника цих суден, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно пункту 48 Порядку у разі постійного виключення судна, за бажанням судновласника, орган реєстрації у п’ятиденний термін видає свідоцтво про виключення судна з Державного суднового реєстру України.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державну реєстрацію в Україні риболовних суден, що підлягають нагляду класифікаційним товариством, здійснюють капітани морських портів, відповідно обов’язок видати свідоцтво про виключення зареєстрованих у Керченському морському рибному порту риболовних суден „Карс”, „Октант” і „Еллада” з Державного суднового реєстру України покладається на капітана Керченського морського рибного порту і підпорядковане йому Державне підприємство „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту”.

Згідно пункту 5 Порядку реєстрація риболовних суден здійснюється у будь-якому морському рибному порту.

З огляду на наведене у ст.316 ЦК України поняття права власності, під яким розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, вибір порту реєстрації судна належить виключно судновласнику.

Не можуть бути перешкодою для реалізації ПП „Ловко-3” свого права власності і накладення державною виконавчою службою арешту на риболовні судна „Карс”, „Октант” і „Еллада”, оскільки арешти накладені на виконання ухвал судів у справах за позовами до ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, яка не є власником цих суден. Жодних обмежень стосовно зміни органу реєстрації риболовних суден „Карс”, „Октант” і „Еллада” і міста їх базування у відношенні ПП „Ловко-3” на день розгляду спору не існує.

Позивачем пред’явлено вимогу про зобов’язання Державного підприємства „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту” і Капітана Керченського морського рибного порту дозволити перехід з Керченського морського рибного порту до Маріупольського морського рибного порту з метою зміни органу реєстрації та міста базування риболовних суден.

Відсутність на риболовних суднах частини суднових документів, передбачених статтею 35 Кодексу торговельного мореплавства України створюють для власника суден обов’язок їх одержати. Однак такий обов’язок може бути виконаний ПП „Ловко-3” лише після реєстрації суден у Державному судновому реєстрі України. Тому це не може бути перешкодою для переходу до Маріупольського морського рибного порту належних на праві власності ПП „Ловко-3” риболовних суден з метою їх реєстрації.

З представлених позивачем свідоцтв про технічну придатність судна до разового перегону (а.с.104-115), Регіональним представництвом Регістру судноплавства України дозволено разовий перегін по маршруту порт Керч – порт Маріуполь риболовних суден „Октант” і „Еллада” своїм ходом, з екіпажем на борту, а судна „Карс” – в законвертованому виді, на буксирі, без екіпажа на борту.

Таким чином, ніяких перешкод для переходу зазначених суден у Маріупольський морський рибний порт для реєстрації не існує.

До Державної організації „Виконавче бюро” позовних вимог не пред’явлено, що тягне відмову у позові до цього відповідача.

Згідно ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, який не є суб’єктом владних повноважень, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Відповідно до наведеної норми позивачу присуджуються з Державного бюджету України понесені ним судові витрати по сплаті 01,70 грн. судового збору.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 25 січня  2007 року.

У повному обсязі постанова виготовлена 31 січня 2007 року.

Керуючись ст. 94, 158-161, п.2 ч.2 ст. 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати Інспекцію Головного державного реєстратора флоту Міністерства транспорту та зв'язку України надати висновок про можливість виключення з Державного суднового реєстру України:

-          середнього чорноморського сейнеру „Карс”, 1191 року побудови у м.Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045;

-          малого риболовецького сейнеру-тралеру „Эллада”, 1987 року побудови у м.Андропов,  ідентифікаційний номер ІМО 8722903, ФЯ 3201;

-          малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант”, 1989 року побудови у м.Рибинськ, ідентифікаційний номер ІМО 8730182, ФЯ 3211,

попереднім власником яких було ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”.

Зобов’язати Інспекцію Головного державного реєстратора флоту Міністерства транспорту та зв'язку України надати висновок про можливість включення до Державного суднового реєстру України:

-          середнього чорноморського сейнеру „Карс”, 1191 року побудови у м.Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045;

-          малого риболовецького сейнеру-тралеру „Эллада”, 1987 року побудови у м.Андропов,  ідентифікаційний номер ІМО 8722903, ФЯ 3201;

-          малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант”, 1989 року побудови у м.Рибинськ, ідентифікаційний номер ІМО 8730182, ФЯ 3211,

власником яких є Приватне підприємство „Ловко-3”.

Зобов’язати Державне підприємство „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту” та Капітана Керченського морського рибного порту надати свідоцтво про виключення з Державного суднового реєстру України:

-          середнього чорноморського сейнеру „Карс”, 1191 року побудови у м.Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045;

-          малого риболовецького сейнеру-тралеру „Эллада”, 1987 року побудови у м.Андропов,  ідентифікаційний номер ІМО 8722903, ФЯ 3201;

-          малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант”, 1989 року побудови у м.Рибинськ, ідентифікаційний номер ІМО 8730182, ФЯ 3211;

попереднім власником яких було ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”.

Зобов’язати Державне підприємство „Морська адміністрація Керченського морського рибного порту” та Капітана Керченського морського рибного порту надати дозвіл на перехід:

-          середнього чорноморського сейнеру „Карс”, 1191 року побудови у м.Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045;

-          малого риболовецького сейнеру-тралеру „Эллада”, 1987 року побудови у м.Андропов,  ідентифікаційний номер ІМО 8722903, ФЯ 3201;

-          малого риболовецького сейнеру-траулеру „Октант”, 1989 року побудови у м.Рибинськ, ідентифікаційний номер ІМО 8730182, ФЯ 3211;

з Керченського морського рибного порту до Маріупольського морського рибного порту з метою зміни органу державної реєстрації та міста базування суден.

У позові до Державної організації „Виконавче бюро” відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства „Ловко-3”  судові витрати по оплаті судового збору у сумі 01,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.