ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10.09.2007р.
м.Київ
№ 25/349-А

За позовом             Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІМІЛК"

До                           Державної податкової  інспекції у Дніпровському районі м. Києва

Предмет
адміністративного
позову
визнання недійсним рішення, -

Суддя

Представники:

Від позивача        Стусенко Ю.А. (довіреність № 197 від 01.06.2007р.)

від відповідача    Білоцький В.В. (довіреність № 2382/9/10 від 09.07.2007р.)

10.09.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Юнімілк” (надалі ТОВ «Юнімілк», позивач) звернулось до суду з позовною заявою про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва (надалі ДПІ у Дніпровському районі міста Києва,  відповідач) № /3 від 27.06.2007р..

Позовні вимоги обгрунтовані неправомірністю прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, невідповідністю вимогам чинного законодавства акту перевірки, не викладенням у ньому факту порушення за яке здійснено відповідне донарахування податку та застосування штрафних санкцій.

Неприйняття в якості підтвердження права на податковий кредит податкової накладної отриманої від спд Дудік І.С. через виявлені недоліки, що допущені при її оформленні позивач вважає неправомірним. Позовна заява містить також посилання на практику вирішення таких спорів Верховним Судом України, та зазначено, що у даному випадку  зазначені відповідачем недоліки у податковій накладній надають змогу при оцінці всіх наданих документів прийти до висновку про достовірність підтвердження фактичного здійснення господарської операції.

Відповідачем позову не визнано, заперечення викладені письмово та залучені до матеріалів справи. У запереченнях відповідач наполягає на правомірності висновків зроблених під час перевірки щодо позбавлення права платника податків на включення до складу податкового кредиту суми податку за податковими накладними у яких відсутні обов’язкові реквізити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Дніпровському районі міста Києва було проведено планову комплексну виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ «Юнімілк»за період з 11.10.2005р. по 31.03.2006р., про що складено акт № 1760/23-316/33543684 від 28.08.2006р. (копія в матеріалах справи).

08 вересня 2006 року ДПІ у Дніпровському районі міста Києва прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу, на підставі вказаного акту перевірки від 28.08.2006 року, визначено податкове зобов’язання за платежем “податок на додану вартість” у розмірі 48 060 грн. (32 040 грн. –основний платіж, 16 020 грн. –штрафні санкції).

За результатами оскарження в адміністративному порядку винесеного повідомлення-рішення внаслідок залишення скарг позивача без задоволення, відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення №  /1 від 17.11.2006р., № /2 від 02.02.2007р..

Рішенням ДПА України № 3203/6/25-0115 від 04.04.2007р. скаргу позивача було частково задоволено, податкове повідомлення-рішення  № /0 від 08.09.2006р. (№  /1 від 17.11.2006р., № /2 від 02.02.2007р.) скасовано в частині визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 30 490 грн. та  штрафних санкцій в розмірі 15 245 грн., позивачеві направлено податкове повідомлення-рішення № /3 від 27.06.2007р..

В силу положень підпункту “б” пп. 6.4.1 п. 6.4 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган змінює відповідне рішення внаслідок їх адміністративного оскарження. Тобто, податкові повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2006р. (яким визначено податкове зобов’язання та штрафні санкції), (№  /1 від 17.11.2006р., № /2 від 02.02.2007р. (якими визначено граничний строк сплати відповідного зобов’язання) вважаються відкликаними, нечинними, та не породжують певних правових наслідків.

За результатами розгляду скарги позивача щодо винесених на підставі акту перевірки податкових повідомлень-рішень поданій до ДПА України, відповідачем прийнято повідомлення-рішення № /3 від 27.06.2007р. за яким визначено до сплати 2 325 грн. (1 550 грн. основний платіж, 775 грн. штрафні санкції).

Донарахування податку в розмірі 1 550 грн. та застосування до позивача штрафних санкцій щодо вказаної суми донарахування в розмірі 775 грн. здійснено внаслідок неприйняття в якості підтвердження права на податковий кредит податкової накладної № 160 від 31.03.2006р. виписаної позивачеві суб’єктом підприємницької діяльності Дудіком І.С..

У акті перевірки зазначено, що на порушення пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” ТОВ «Юнімілк»включено до податкового кредиту податкові накладні, отримані від суб’єктів підприємницької діяльності –фізичних осіб, оформлені неналежним чином (без зазначення повних імені та по-батькові).

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” платник податку зобов'язаний надати покупцю  податкову накладну, що має містити визначені законом реквізити.

У Рішенні ДПА України № 3203/6/25-0115 від 04.04.2007р. зазначено про неналежність оформлення податкової накладної № 160 від 31.03.2006р. по постачальнику –підприємець Дудік Іван Степанович, у якій відсутні реквізити: дата відвантаження (виконання, поставки (оплати)) товарів (послуг): одиниця виміру товарів, послуг, кількість (об’єм, обсяг) поставки товарів, послуг; ціна поставки одиниці продукції без урахування податку на додану вартість.

Обов'язковою умовою включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) в складі ціни за товари (роботи, послуги), відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, є наявність податкової накладної, виданої продавцем. Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським  документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких  робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку  податковим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, непідтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” платник податку притягується до відповідальності лише за умови відсутності  податкової накладної на момент перевірки.

Судом визнається помилковим висновок відповідача щодо неправомірності віднесення до складу податкового кредиту суми податку зазначеної у податковій накладній № 160 від 31.03.2006р. виходячи з наступного.

Виявлені відповідачем недоліки у заповненні податкової накладної не роблять накладну недійсною, не свідчать про її неналежність та недопустимість як доказу.

Зокрема, вказана податкова накладна була виписана у зв’язку з оплатою наданих послуг за договором № 26/8 від 01.01.2006р.. Належним чином засвідчена копія договору наявна у матеріалах справи, та відповідно засвідчує факт наявності домовленості між позивачем та суб’єктом підприємницької діяльності Дудіком Іваном Степановичем щодо надання останнім консультаційних послуг на визначених умовах. Відповідно до п. 4.1 Договору  замовник сплачує виконавцю всю належну до оплати вартість послуг, згідно Акту надання консультаційних послуг на вказаний ним поточний рахунок в строк до 31 березня 2006р.. Загальна вартість послуг, що надаються згідно договору складає 9 300 грн., в тому числі ПДВ 20%, що становить 1 550 грн. (п. 1.3.4 Договору від 01.01.2006р.).

Розрахунок між сторонами проведений відповідно до Угоди про припинення зустрічних однорідних зобов’язань від 24.03.2006р. (копія додана до матеріалів справи). Відповідно податкова накладна № 160 від 31.03.2006р. засвідчує фактичне здійснення операції, містить усі необхідні для цього реквізити, окрім того, посилання відповідача про те, що у накладній відсутні дата відвантаження (виконання, поставки, оплати) товарів (послуг), одиниці виміру товарів (послуг), кількість (об’єм, обсяг) поставки товарів, послуг, ціна поставки одиниці продукції без урахування податку на додану вартість не підтверджує відсутності обов’язкових реквізитів, оскільки в даному випадку податкова накладна № 160 від 31.03.2007р. містить ціну наданих послуг без врахування податку на додану вартість, неможливим є визначення одиниці наданих послуг, вимір та об’єм щодо послуг, надання яких обумовлено умовами договору між сторонами.

За таких обставин суд зазначає, що недотримання позивачем порядку 7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»не є підставою для висновку про неправомірність віднесення понесених позивачем витрат до податкового кредиту та не свідчить про обґрунтованість рішення відповідача, оскільки згідно з абзацом 2 пп. 7.4.5 ст. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»підставою для відповідальності платника податку є непідтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту на момент перевірки платника податку.

Висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи, тому спірне податкове повідомлення-рішення підлягає  визнанню недійсним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163  КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі  м. Києва  № /3 від 27.06.2007р..

3. Стягнути з рахунків Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімілк»(02660, м. Київ, вул. Марини Раскової 4, п/р 26007816 в АКБ «ХФБ Україна», МФО 320724, ) 3, 40 грн. (три гривні 40 копійок) судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.М. Морозов

дата складення постанови у повному обсязі 14.09.2007р.