ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 26/93 - 18/129
04.07.07 р.

За позовом:          ТОВ „Югпостач”;

До:                    Міністерства оборони України;

Третя особа:          Державне казначейство України;

Про:                     стягнення 310 000,00 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Огренчук Г.О., представник, довіреність б/н від 01.03.2007 р.;

Шубчик О.В., представник, довіреність б/н від 01.03.2007 р.;

Від відповідача:            Ковальчук І.В., представник, довіреність №220/450/д від 25.12.2006 р.;

Гладкий С.М., представник, довіреність №220/453/д від 25.12.2005 р.;

Петрик Т.В., представник, довіреність №2120/441/д від 25.12.2006 р.;

Від третьої особи:          не з”явились.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням: з 01.03.2007 р. до 28.03.2007 р., з 16.04.2007 р. до 22.05.2007 р., з 07.06.2007 р. до 04.07.2007 р., про що господарським судом винесені відповідні ухвали від 01.03.2007 р., від 16.04.2007 р. та від 07.06.2007 р.

На підставі статті 77 ГПК України у справі були оголошені перерви: з 28.03.2007 р. до 16.04.2007 р., з 22.05.2007 р. до 07.06.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2007 р. строк вирішення спору у даній справі був продовжений на невизначений термін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2007 р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучене Державне казначейство України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 310 000,00 грн. заборгованості з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданих письмових поясненнях та представники останнього у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечували, у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що з метою участі в тендері щодо закупівлі паливно-мастильних матеріалів для потреб Збройних Сил України позивач перерахував на користь відповідача 310 000,00 грн. тендерного забезпечення, які були зараховані Міністерством оборони України як забезпечення виконання договору, у зв”язку з чим відповідач вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа –Державне казначейство України, повноважних представників в судове засідання не направила, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, письмові пояснення по суті поданого позивачем позову не надала, а тому, керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Позивач є переможцем відкритих торгів (тендеру) щодо закупівлі пально-мастильних матеріалів для Збройних Сил України, а відповідач –замовник торгів в розумінні Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Тендер відбувся 10.03.2005 р. Позивач подав свою тендерну пропозицію і надав замовнику торгів гарантію щодо забезпечення виконання ним зобов’язань, які виникають у зв”язку з поданням тендерних пропозицій, сплативши тендерне забезпечення в сумі 310 000,00 грн. шляхом перерахування коштів зі свого рахунку платіжним дорученням від 05.03.2005 р.

Порядок визначення розміру тендерного забезпечення та банківські реквізити для його перерахування вказані в п. 12.1. тендерної документації.

29.03.2005 р. між сторонами укладений договір про поставку для державних потреб пально-мастильних матеріалів, для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), за умовами якого позивач зобов’язався поставити для потреб Міністерства оборони України пально-мастильні матеріали згідно зі Специфікації, а відповідач зобов’язався забезпечити приймання продукції та її оплату.

Пунктом 12.1. тендерної документації передбачено, що учасники повинні сплатити тендерне забезпечення, яке надається у формі депозиту у розмірі п’яти відсотків від загальної вартості тендерної пропозиції.

Відповідно до п. 12.2. тендерної документації Міністерство оборони України не претендує на тендерне забезпечення і зобов’язується повернути суму учаснику протягом 10 календарних днів з моменту виникнення підстави для повернення тендерного забезпечення, крім випадків:

—відкликання або зміни учасником тендерної пропозиції після закінчення терміну її подання;

—не підписання учасником, що став переможцем торгів, договору на постачання.

Згідно з п. 12.3. тендерної документації підставами для повернення тендерного забезпечення є:

—закінчення строку дії тендерної пропозиції, зазначеного у тендерній документації;

—укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем торгів;

—відкликання тендерної пропозиції до закінчення кінцевого строку її подання;

—закінчення процедури закупівлі без укладення договору про закупівлю з жодним із учасників, що подали тендерні пропозиції.

Як визначено пунктом 6 статті 23 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, замовник не може претендувати на тендерне забезпечення і повинен повернути відповідну суму учаснику протягом 10 календарних днів з дня настання підстави для повернення тендерного забезпечення.

Серед підстав для повернення тендерного забезпечення, передбачених пунктом 12 тендерної документації, визначається укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем торгів.

Матеріали справи свідчать про те, що 29.03.2005 р. між сторонами був укладений договір про поставку для державних потреб пально-мастильних матеріалів, для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), а тому у відповідача, відповідно до п. 6 ст. 23 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” та п. 12 тендерної документації виникло зобов’язання повернути позивачеві суму сплаченого тендерного забезпечення не пізніше 10.04.2005 р.

Доводи відповідача про правомірність неповернення останнім тендерного забезпечення на підставі направлення позивачем листа про зарахування сплаченого тендерного забезпечення в рахунок забезпечення виконання договору та безпосереднє його зарахування в рахунок договору є безпідставним, оскільки у позивача відсутній обов’язок щодо внесення забезпечення виконання договору про закупівлю.

Так, відповідно до частини 1 статті 25 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” під час здійснення закупівлі замовник вимагає від учасника –переможця процедури закупівлі, внесення ним під час укладення договору про закупівлю забезпечення його виконання згідно з умовами, зазначеними в тендерній документації.

Під час укладання договору замовник не вимагав від позивача внесення забезпечення виконання договору, про що свідчить відсутність такої вимоги в оригіналі укладеного договору від 29.03.2005 р.

Твердження відповідача про те, що зарахування було здійснено на підставі листа позивача від 28.03.2005 р. спростовується тим, що відносини між сторонами та відповідно й спільні зобов’язання виникли тільки з дати підписання договору про закупівлю, тобто з 29.03.2005 р., що свідчить про те, що зарахування грошової суми у розмірі 310 000,00 грн., як забезпечення виконання зобов’язань договору за умови відсутності самого договору є неправомірним.

Посилання відповідача на примірник договору, в п. 7а.1 якого міститься положення про те, що постачальник забезпечив виконання своїх зобов’язань за цим договором 310 000,00 грн. не є належним доказом існування обов’язку щодо внесення такого забезпечення, оскільки зазначений примірник підписаний тільки однією стороною. У судовому засіданні був наданий оригінал договору, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками господарюючих суб’єктів підприємницької діяльності, який не містить пункту 7а.1 та обов’язку забезпечення виконання своїх зобов’язань шляхом внесення суми у розмірі 310 000,00 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, відповідач зобов’язаний повернути суму тендерного забезпечення у розмірі 310 000,00 грн. на користь позивача.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Слід також зазначити про те, що пунктом 5 статті 23 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” визначений вичерпний перелік підстав для неповернення тендерного забезпечення, серед яких відсутні підстави зарахування сплаченого тендерного забезпечення в рахунок забезпечення виконання договору, ані укладання сторонами угоди щодо такого зарахування.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Міністерства оборони України (інд. 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 28-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Югпостач” (юридична адреса: інд. 99014, м. Севастополь, Гагарінський район, вул. Бориса Михайлова, 1, кв. 274; фактична адреса: інд. 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 132, к. 152; ) 310 000 (триста десять тисяч) грн. заборгованості та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко