ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

"16" серпня 2007 р.

Суддя Ткаченко О.В., розглянувши матеріали адміністративного
позову

Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-а.

До відповідача:

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

Про:

Визнання недійсними з моменту
реєстрації установчих документів та свідоцтва платника податку на додану
вартість з моменту видачі.

в с т а н о в
и в :

ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом про
визнання недійсними з моменту реєстрації установчих документів та свідоцтва
платника податку на додану вартість з моменту видачі фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

Згідно п. 6 розділу VII Кодексу
Адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та
апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України
1991 року, вирішуються  відповідним
господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до листа Верховного суду
України і Вищого арбітражного суду України № 01-8/518а від 20.07.95 року “Щодо
визначення підвідомчості цивільних справ та господарських спорів” зазначено :
“За загальним правилом підвідомчість цивільних справ та господарських спорів
визначається законодавчими актами України. Однак, у випадках, коли в
законодавчих актах підвідомчість спорів визначена нечітко, слід виходити із
суб'єктного складу учасників спору.”

Як свідчать додані до позовної
заяви матеріали та приписи ст. 42 Господарського Кодексу України,
підприємництво -це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик  діяльність з метою одержання прибутку.

Зі змісту ст. 8 Закону України “Про
державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності -юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців” до вимог по оформленню документів, які надаються
державному реєстратору відноситься у тому числі і наявність особистого підпису
заявника на реєстраційній картці.

Таким чином, в даному випадку саме
фізична особа -громадянин України ОСОБА_1 повинен був мати відношення до
реєстрації його як приватного підприємця та до діяльності ПП ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 1, 21 ГПК України сторонами в судовому процесі
можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності.

Таким чином, справа не підсудна
господарському суду, як суду, на який покладений обов'язок вирішення
адміністративних справ, підвідомчих відповідно до Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись п.
6 розділу VII Кодексу Адміністративного судочинства України п.6 ч.3 ст.108, ст.
158, п.2 ч. 4 ст. 160, ст. 165 КАС України,
суд -

УХВАЛИВ:

1.          Повернути  позовну заяву і додані до неї документи.

Ухвала суду про повернення позовної
заяви може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Повернення позовної заяви не
позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
ухвали суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то
строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею
копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом десяти днів після по-дання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга,
подані після закінчення строків, вста-новлених статтею 186 КАС України,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх
подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляеться ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко