донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.09.2007 р.                                                                          справа №12/265

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Діброви  Г.І.

суддів
Акулової  Н.В. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Не з»явився,

від відповідача:
Дерев»янко А.М. – за дов. б/н від 10.09.07 р., Ротар І.Ю. – голова кооперативу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65», м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
02.07.2007 року

по справі
№12/265 (Склярук О.І.)

за позовом
Приватного підприємства «Донкерамика»,м. Донецьк

до
Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65», м. Донецьк

про
та за зустрічним позовом

До відповідача

про
Стягнення  збитків у сумі 28800 грн. 00 коп.
Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65»,                      м. Донецьк
Приватного підприємства «Донкерамика»,                    м. Донецьк
Повернення приміщення площею 70 кв.м., що розташоване в цокольному поверсі за адресою: пр. Дзержинського, б. 55

ВСТАНОВИВ:

У 2005 році позивач, Приватне підприємство «Донкерамика»,                                 м. Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача –Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65»,                                      м. Донецьк про стягнення  збитків у сумі 28800 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 09.11.05 р. провадження у справі зупинялось до розгляду справи № 32/266пд, після завершення якої ухвалою суду від  25.05.07 р. провадження у справі було поновлено.

18.05.07 р. відповідач, Житлово-будівельний кооператив «МИР-65»,                      м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до позивача, Приватного підприємства «Донкерамика»,                    м. Донецьк про повернення приміщення площею 70 кв.м., що розташоване в цокольному поверсі за адресою: пр. Дзержинського, б. 55.

Рішенням від 02.07.2007р. у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Донкерамика», м. Донецьк про стягнення збитків у сумі                28800 грн. 00 коп. відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65», м. Донецьк про повернення приміщення площею 70 кв.м., що розташоване в цокольному поверсі за адресою:                        пр. Дзержинського, б. 55  також  відмовлено.

Житлово-будівельний кооператив «МИР-65», м. Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає рішення господарського суду Донецької області необґрунтованим та незаконним, просить рішення скасувати та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Вважає, що при винесенні оскарженого рішення судом першої інстанції безпідставно вказано про наявність істотних умов в договорі оренди, не досліджено договору оренди на предмет відповідності чинному законодавству України, а також не застосовані положення ст. 10 Закону України «Про оренду державного та  комунального майна»від 10.04.92 р. і норми Цивільного та Господарського кодексів України відносно визнання договору неукладеним.

Від Приватного підприємства «Донкерамика», м. Донецьк, на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення та розглянути справу без участі його представника.

Судовою колегією розглянуто та задоволено це клопотання і справу розглянуто без участі представника Приватного підприємства «Донкерамика», м. Донецьк за матеріалами, наявними в справі.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав свою позицію щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи                    № 12/265, та наданих стороною пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника сторони, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищевикладеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, між орендодавцем, Житлово-будівельним кооперативом «МИР-65», та орендарем, Приватним підприємством «Донкерамика», було  укладено договір № 1/01 оренди нежитлових приміщень від 04.07.01 р.

Відповідно до умов зазначеного договору позивач отримав в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться у цокольній частині будинку № 55 по пр. Дзержинського, м. Донецьк, загальною площею 70 кв.м. під адміністративні та складські приміщення.

Цей факт встановлений в рішенні господарського суду Донецької області від 26.03.06 р. по справі № 6/45 пд, яке набрало законної сили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторони, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані ГК України.

Згідно частини 2 пункту 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 2 договору № 1/01 оренди нежитлових приміщень від 04.07.01 р. визначено, що строк оренди п»ять років з моменту підписання договору.

Згідно п. 8 договору, орендар сплачує орендодавцю орендну плату із розрахунку 1 грн. за 1 кв.м.

Пунктом 9 вищенаведеного договору обумовлено, що окрім орендної плати, орендар додатково несе витрати: водопостачання, каналізації, опалення та освітлення.

У  відповідності до п. 10 договору, орендар приймає участь у витратах орендодавця по експлуатації, поточному  та капітальному ремонту будинку, утримання прибудинкової території та інженерним комунікаціям. Всі витрати за цим пунктом об'єднані у статті ( утримання будинку) та  на момент підписання договору складають 1 грн за 1 кв.м.

Орендар повинен сплачувати орендну плату та комунальні витрати  не пізніше 25 числа поточного місяця, згідно вимог п.12 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії додатку № 1 до договору оренди  з розшифровкою платежів та додатку № 2 до договору, згідно якого строк договору встановлено 25 років з дати його підписання.

У відповідності до додатку № 3 до вищенаведеного договору, підписаного сторонами  17.12.2001 р., у разі ініціювання розірвання договору з боку орендодавця, пов'язаного з вимогами зміни орендної плати за 1 кв.м., розмір якої передбачено пунктом 3,  розшифровки платежів в додатку № 1 до договору, договір може бути розірваний достроково за умовами повного відшкодування орендодавцем орендарю витрат щодо благоустрію у розмірі             49 000 грн.

У разі відсутності можливості відшкодувати витрати з боку орендодавця, орендарю надається право призупинити щомісячні орендні платежі у розмірі 326 грн., встановлені  в додатку № 1 до договору, у тому числі до повного відшкодування витрати щодо благоустрою в розмірі 49 000 грн. Невиконання орендних платежів оформлюється актом звірки взаємних розрахунків з його підписанням сторонами по закінченню кожного календарного року. На підставі актів,  вказані в них суми невиконаних орендних платежів зменшують загальний розмір витрат, які підлягають відшкодуванню орендарю на благоустрій.

Вищенаведеним  додатком до договору перелічені роботи, які було виконано орендарем, а також визначена сума,  яка підлягає відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правомірно не було прийнято до уваги посилання відповідача, що роботи було виконано без його згоди та в період до початку дії саме цього договору, оскільки вказаним додатком сторони прямо визначили суму витрат, що  підлягає відшкодуванню.

23.05.07 р. Житлово-будівельний кооператив «МИР-65» звернувся до Донецького апеляційного господарського суду із заявою про роз'яснення постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2007 р. по справі                     № 32/266пд.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.2007р. по справі № 32/266пд заява про роз»яснення постанови залишена без задоволення. Суд апеляційної інстанції ухвалою зазначив, що у разі припинення провадження по справі, справа по суті не розглядається і будь-які факти не встановлюються, а тому твердження відповідача, що договір оренди припинив свою дію і ця обставина встановлена постановою Донецького апеляційного господарського суду, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги.

ПП “Донкерамика”, м. Донецьк звернулося до  господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Житлово-будівельного кооперативу “МИР-65”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бюро технічної інвентаризації про визнання договору оренди за № 1/01 від 02.01.2003 року недійсним ( справа № 6/45пд ). В межах  справи  № 6/45пд розглядався зустрічний позов   Житлово-будівельного кооперативу “МИР-65” до ПП “Донкерамика”, за участю третьої особи Управління державної  реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями.

Рішенням по справі № 6/45пд було встановлено, що Житлово-будівельному кооперативу “МИР-65”  належить у будинку № 53 ( в блоці “ А”) уся площа вбудованих приміщень цокольного поверху блоку, а саме 629,6 кв.м.  У будинку  № 55 ( в блоці “В”)  313,7 кв.м. В цьому ж  рішенні встановлено, що орендуємі ПП “Донкерамика” приміщення за адресою: м. Донецьк, пр. Дзержинського 55, знаходяться у блоці “В”.

Крім того, вищенаведеним рішенням також встановлено, що 04.07.01 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1/01. Пунктом 1 цього договору зазначено, що  об"єктом оренди  було нежитлове приміщення площею 70 кв.м., що розташоване в цокольній частині б.55 по                 пр. Дзержинського в м.Донецьку. 02.01.03 р. між позивачем та ТОВ СП “Донбас Керама” було укладено договір оренди № 1/01, в якому об'єктом оренди було те ж саме приміщення площею 70 кв.м.

Рішенням також було встановлено, що договір оренди № 1/01 від              02.01.03 р.  сторони розірвали між собою 31.08.04 р., про що свідчить акт.  До того ж, судом зазначено, що доказів того, що договір оренди № 1/01 від 04.07.01 р. є розірваним або строк його дії скінчився, не було надано.

Рішенням від 26.03.06 р. по справі №6/45пд в задоволені позовних  вимог щодо визнання договору оренди № 1/01 від 02.01.2003 року  недійсним було відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Тому факт укладення сторонами належним чином спірного договору, є преюдиційним та не потребує доказування.

Житлово-будівельний кооператив “Мир–65” звернувся до господарського суду Донецької області до відповідача Приватного підприємства “Донкерамика” за участю Українсько-російського  спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю “Донбас Керама” про визнання недійсним договору оренди № 1/01 від 04.07.01р. (справа  № 32/266пд). В межах цієї справи розглядався і  зустрічний позов  Приватного підприємства “Донкераміка” до Житлово-будівельного кооперативу “Мир-65” про визнання протоколу № 1 загальних зборів мешканців ЖБК “Мир -65” від 29.04.04 р. про вибори голови  правління недійсним.

Господарським судом в задоволенні позовних вимог щодо визнання договору оренди від 04.07.01 р. за № 101 недійсним було відмовлено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.07 р. рішення скасовано частково та припинено частково провадження у справі в зв»язку з відмовою позивача від позову.

Відповідно до рішення  Господарського суду Донецької області по справі           № 6/122пн  від 31.05.07 р. за Житлово-будівельним кооперативом   “МИР-65” було визнано право власності на вбудовані нежитлові приміщення площею 629,6 кв.м. блок “А”  в будинку № 53 по пр. Дзержинського у   м. Донецьку та площею              313,7 кв.м.  блок “В” в будинку № 55 по  пр. Дзержинського у місті Донецьку.

Отже, на момент прийняття місцевим господарським судом рішення по справі № 12/265 встановлено, що спірні приміщення належать Житлово-будівельному кооперативу «МИР-65», м. Донецьк  на праві власності і спірний договір оренди не підпадає під дію норм Закону України «Про оренду державного та коммунального майна»як на момент його укладення, так і на теперішній час. Тому посилання завяника апеляційної скарги на неукладеність договору в зв»язку з його невідповідністю вимогам вищевказаного Закону судовою колегією відхилено з причини його безпідставності.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, пов'язані з відключенням з боку відповідача електроенергії та ненадання інших комунальних послуг, що підтверджує відповідними актами, доданими до матеріалів справи.

Статтею 224  ГК України зазначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Збитки - витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до вимог ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, відносяться:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

-  додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

-  матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Позивачем не доведено,  що згідно умов договору оренди відповідач брав на себе зобов'язання постачати йому електроенергію, надавати інші комунальні послуги та не доведено факту відключення електроенергії саме відповідачем.

Акт від 27.07.05 р. про самовільне відключення електроенергії за вказівкою голови кооперативу “МИР –65” Ротарь І.Ю,  в приміщеннях, орендованих позивачем та СПД Кривко Л.А., складено особами, посадове становище яких не зазначено.   Акт складено в односторонньому порядку, і тому він не є належним доказом по справі.

Акт про відмову від підписання з боку відповідача вищезазначеного акту, датований 09.09.05 р. і не може бути належним доказом того, що представник  відповідача  відмовився від  підписання  акту від 27.07.05 р., на момент його складання.

Акт від 05.04.05 р. про відключення в період з 25.03.05 р. по 05.04.05 р.  водопостачання до туалету переданого в оренду СПД Кривко Л.А., підписаний  фізичними особами, посадове становище яких не встановлено,  і також не може бути доказом  порушення з боку відповідача умов договору оренди, який було підписано саме з позивачем.

Статтею 34 ГПК України зазначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно залишив позовні вимоги ПП «Донкерамика», м. Донецьк без задоволення.

Стосовно зустрічного позову Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65»,  м. Донецьк про зобов'язання ПП «Донкерамика», м. Донецьк повернути орендовані приміщення у зв'язку з припиненням дії договору оренди на підставі ст. 782 ЦК України, то місцевий господарський суд правомірно відмовив в задоволені позовних вимог, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не сплачує орендну плату на протязі дії договору  оренди.

Додатком № 3 до договору оренди приміщень № 1/01 від 04.07.01 р. передбачено, що орендар має право призупинити внесення орендних платежів у розмірі 326 грн. у разі відсутності можливості відшкодувати з боку орендодавця  витрат щодо благоустрію прийнятого в оренду приміщення.

До господарського суду Донецької області сторонами не було надано документів, які б підтверджували, що орендодавець, Житлово-будівельний кооперактив «МИР-65», м. Донецьк, відшкодував орендарю вартість виконаних ремонтних робіт, відповідно до умов додаткової угоди  № 3 до договору оренди.

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що підстав для припинення договору оренди з посиланням на ст. 782 ЦК України немає. Крім того, відповідного рішення суду  про розірвання вказаного договору або визнання його недійсним та т.і. місцевому господарському суду   надано не було.

Враховуючи вищенаведене, договір є діючим і позивач користується приміщенням на підставі договору. А тому, підстав для задоволення  зустрічного позову у господарського суду не було.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2007 року у справі № 12/265 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за апеляційною  скаргою покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «МИР-65»,                         м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2007 року у справі № 12/265 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від   02.07.2007 року у справі № 12/265   –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний термін  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І.  Діброва

Судді:          Н.В.  Акулова

О.В.  Стойка

Надр. 5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ложка Н.Л.