ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.07                                                                                           Справа№ 11/241

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання І.Легуцький

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельної компанії “Український стандарт”, м.Львів

До відповідача: Закритого акціонерного товариства фірми “Нафтогазбуд” Будівенльного управління № 7,  м.Львів

Про стягнення 14818,54грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Білик-предст.доручення № 15/1 від 15.08.2007року

Від відповідача: Козій-юр. доручення № 13/1330 від 25.06.2007року

Сторонам, яка беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельної компанії “Український стандарт про стягнення із Закритого акціонерного товариства-фірми  “Нафтогазбуд” в особі Будівельного Управління № 7 14818,54грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.08.2007року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Відповідно до договору поставки товарів від 04.04.2005року № 0404/01, договору підряду від 03.08.2004року № 0308/01 та договору субпідряду від 27.12.2004року № 59 позивачем виконано відповідачу  будівельні  роботи та надано товари на загальну суму 141436,92грн.

Надання послуг підтверджено долученими до матеріалів справи актами виконаних робіт № 2 за вересень 2004року, № 3 за жовтень 2004року, № 3 за червень 2005року, № 4 за грудень 2004року та послугами № 1 за лютий 2005року та № 1 за травень 2005року.

Поставка товару підтверджена відповідними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

За надані товари та роботи відповідачу виставлялись рахунки, за якими частково здійснювались оплати, що свідчить про визнання сторонами своїх зобов”язань.

Згідно поданих актів виконаних робіт та актів звірки взаєрозрахунків станом на 01.07.2007року відповідач заборгував позивачу 11328,68грн.

Дану суму позивач просить суд стягнути із боржника.

Крім суми основної заборгованості, позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов”язання в розмірі 3489,86грн.

Таким чином. Загальна сума позову складає 14818,54грн.

Суд вважає позовну вимогу підтвердженою матеріалами справи та такою що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне:

Позивачем на підставі укладених між сторонами договорів поставки товару № 0404/01 від 04.04.2005рокуу, підряду № 0308/01 від 03.08.2004року та субпідряду № 59 від 27.12.2004року виконано роботи та поставлено певні товари на користь позивача загальною вартістю 141436,92грн.

Після часткової проплати на час подання позову за відповідачем числиться заборгованість в розмірі 11328,68грн.

Дана сума підтверджена позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб»єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і  виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов”язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання  належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Однак, щодо нарахованої позивачем пені, суд відмовляє у її стягненні оскільки у відповідності до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов”язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов”язання мало бути виконано. Тому нарахування штрафних санкцій у відповідності до норм ГК України можливе лише за перших 183 дні прострочення оплати боржником.

У відповідності до п. 2 ст. 258 ЦК України до вимог, що пов”язані із стягненням неустойки, пені, штрафу застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

З огляду на викладене, позивач пропустив строк позивної давності по нарахуванню пені, так як заборгованість відповідача виникла в 2004-2005роках, тому позивач повинен був звернутись із відповідним позовом про стягнення із відповідача пені не у 2007році.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задовлення в частині стягнення суми основної заборгованості.

В рештій частині позову відмовити.

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути із Закритого акціонерного товариства фірми “Нафтогазбуд” Будівельного Управління № 7, м.Львів, вул. Перфецького, 14 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельної компанії “Український стандарт”, м.Львів, вул. Рудненська, 14а () 11328,68грн. основного боргу, 113,28грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя