КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2007                                                                                           № 26/445

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Вербицької О.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Господарсько-експлуатаційного управління Національного банку України

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.02.2007

у справі № 26/445 (Пінчук В.І.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛО"

до                                                   Господарсько-експлуатаційного управління Національного банку України

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 90565,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. позов ТОВ „КЛО” до Господарсько-експлуатаційного управління Національного банку України про стягнення 90 565,27 грн. задоволено частково, в задоволені зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його  скасувати,  посилаючись на  те, що суд першої інстанції порушив норми  матеріального та процесуального права.

Позивач, у відзиві на апеляційну скаргу проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, та не повідомив суд про причини його неявки.

Колегія суддів керуючись ст. 75 ГПК України вважає зазначену обставину такою, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, за результатами проведеного тендеру на закупівлю бензину та дизельного палива для автомобілів автопідприємств господарсько-експлуатаційного управління Національного банку України, 01.03.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № Г-555, відповідно до умов якого позивач в період з 01.03.2006 р. по 30.06.2006 р. поставляв відповідачу паливні матеріали по пластикових картках та дрібнооптовими партіями бензовозами, а відповідач прийняв зазначені паливні матеріали на загальну суму 605040,90 грн., що підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ та актами прийому-передачі.

Відповідачем в рахунок погашення заборгованості було сплачено позивачу 520532,37 грн. без урахування підвищення цін на паливні матеріали, таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 84508,53 грн.

Згідно тендерної пропозиції позивача, останній не змінював рівень цін на нафтопродукти протягом дії тендерної пропозиції тривалістю 60 календарних днів, тобто з 14.02.2006 р. по 15.04.2006 р., зміна цін на нафтопродукти відбулася після закінчення строків дії тендерної пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом ( ч. 2 ст. 632 ЦК України).

Відповідно до п.3.2 укладеного між сторонами договору від 01.03.2006 р. № Г-555 у випадку, якщо рівень цін нафтопродуктів буде змінюватись в порівнянні з ціною на день укладення договору, продавець (позивач), за згодою покупця (відповідача), має право на коригування загальної вартості закупівлі без змін об'єму закупівлі.

Згідно п. 10 зазначеного договору,  усі зміни до договору вносяться в період його дії додатковою угодою, що стає невід’ємною частиною договору та вступає в силу тільки після підписання її уповноваженими особами обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткової угоди між сторонами не укладалось.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду доказів того, що саме діями позивача йому були завдані збитки в сумі 352229,91 грн.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 08.02.2007 підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Господарсько-експлуатаційного управління Національного банку України задовольнити частково.

2.           Рішення господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. у справі № 26/445 в частині задоволення первісного позову – скасувати, в позові відмовити повністю.

3.          В іншій частині рішення суду залишити без змін.

4.          Справу № 26/445 передати до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Вербицька О.В.

04.07.07 (відправлено)