ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10.10.07р.

Справа № А18/340-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства

"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго"

м.Дніпропетровськ

до   1 – Верхньодніпровської районної державної адміністрації

м.Верхньодніпровськ, Дніпропетровська обл.

2 – Управління праці та соціального захисту населення

м.Верхньодніпровськ, Дніпропетровська обл.

третя особа

на стороні

відповідача:Контрольно-ревізійне управління

в Дніпропетровській області

м.Дніпропетровськ

про визнання неправомірними дій

Суддя  Петрова В.І.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: 1 - Корнюк Р. В. - дов. № 2/1021 від 09.10.2007 р.

2 - Задьора Л. М. - дов. № 2636 від 09.10.2007 р.

від 3-ох особи:     Панасенко О. В. - дов. № 07-14 від 07.05.2006 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач –Відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” звернувся  до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Верхньодніпровської районної державної адміністрації (відповідач-1) та Управління праці та соціального захисту  (відповідач-2) і просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо виставлення вимог по поверненню коштів у сумі 14 847,53 грн.

Ухвалою від 25.09.2007 р. залучено третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що надавав послуги щодо забезпечення електричною енергією споживачів, у тому числі і працівників бюджетної сфери, отримав від відповідача-2 відповідні  бюджетні відшкодування і тому вважає незаконними дії відповідачів щодо виставлення вимог по поверненню коштів на суму 14 847,53 грн.

Відповідач-2  проти позову заперечує посилаючись на те, що позивачем  безпідставно включено до реєстру про відшкодування вартості пільг громадян (працівників бюджетних установ), які мали право на пільги, і отримано відповідне відшкодування, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

За згодою відповідачів та третьої особи  в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третіх осіб,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За договором від 04.01.2005 року  № 15 позивач взяв на себе зобов’язання щодо надання послуг пільговій категорії населення, згідно щомісячного розрахунку компенсацій затрат в обсязі, передбаченому відповідачем-2 у кошторисі доходів і видатків на фінансування пільг. Відповідач –2 зобов’язався на протязі 10 днів з моменту прийняття місцевого бюджету інформувати позивача  про розмір коштів, які будуть спрямовані на фінансування пільг та на протязі 5 банківських днів з моменту надходження коштів на фінансування пільг перерахувати кошти на рахунок позивача.

Згідно з пунктом 31 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій формі електропостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт і пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання такої заяви споживачем

Стаття 17 Закону України “Про електроенергетику” передбачає, що збитки енергопостачальників від надання пільг з оплати за спожиту електричну енергію окремим категоріям побутових споживачів відшкодовуються за рахунок джерел, визначених законодавчими актами, які передбачають відповідні пільги.

Крім того, пунктом 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що  затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від  29 січня 2003 року  № 117 передбачено, що підприємства та організації. Що надають послуги, щомісяця 25 числа подають уповноваженому органу (у даному випадку відповідачеві –2)  на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою “2- пільга”.

Як підтверджується матеріалами справи,  протягом 2005  позивач надавав пільговим категоріям громадян послуги з електропостачання, а відповідач-2 перераховував  позивачу відшкодування.

01.12.2006 року спеціалістами відповідача-2, відповідальними за внутрішній фінансовий контроль, проведено перевірку з питання законності надання пільг населенню з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2004 року по 01.10.2006 року у Верхньодніпровському районі електричних мереж, який є структурним підрозділом позивача.

Перевіркою встановлено порушення вимог статті 38 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” при наданні пільги окремій категорії працівників бюджетних установ, зокрема, проводилось нарахування працівникам-педагогам, працівникам-медикам, працівникам культури без врахування податкової соціальної пільги, тому загальна сума зайво відшкодованих сум становить 14 847, 53 грн.

Доказів про проведення заліків цієї заборгованості сторони не подали.

Зважаючи на вище означене, відповідач-1 26.06.2007 року направив позивачу листа №2/260, у якому просив позивача повернути кошти на суму 14 847,53 грн. відповідачу-2 для подальшого перерахунку в держбюджет.

23.07.2007 р. відповідач-2 направив позивачу вимогу про повернення коштів  на суму 14 847,53 грн. з метою їх подальшого перерахунку в держбюджет.

Згідно з пунктом 5.1 Положення про управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської райдержадміністрації (відповідач-2) управління має право здійснювати контроль за наданням інвалідам, ветеранам війни та праці, сім’ям загиблих військовослужбовців, сім’ям з дітьми, іншим громадянам пільг, установлених законодавством.

Тому у межах своїх повноважень відповідач-2 провів 01.12.2006 року перевірку структурного підрозділу позивача з питання законності  надання пільг.

Через виявлені у ході перевірки порушення і необхідність перерахування до держбюджету суми зайво відшкодованої позивачу, відповідач-1 направив позивачу прохання повернути кошти у сумі 14 847,53 грн. Це прохання суд не може розцінити як неправомірні дії,  крім того, цим не порушено прав позивача, кошти з його рахунків не списані, взаємозаліків  чи зменшення фактичних витрат не проведено.

З аналогічних підстав не можна вважати неправомірними і дії відповідача-2, який діяв відповідно до свого Положення під час проведення перевірки, та через виявлені порушення вимагав повернення коштів.

У будь-якому випадку стягнення коштів з позивача може відбутися лише за окремим позовом відповідачів до позивача, а не у даному провадженні. Вимоги щодо повернення коштів, які направлялись  позивачу,  не є виконавчими документами, а лише листуванням з приводу повернення коштів.

Зважаючи на вище означене, господарський суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій відповідача-1 та відповідача-2 щодо виставлення вимог позивачу  по поверненню коштів у сумі 14 847,53 грн. і для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.94, 158-163, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.І. Петрова

Постанову виготовлено 19.10.2007 р.