ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"01" листопада 2007 р.
Справа № 17-6-12-1/01-4914

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді   В.Б.Туренко

суддів   Л. І. Бандури, Л.В. Поліщук

при секретарі судового засідання –  О.О. Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача – О.О.Корепанова

від відповідача – Ю.І. Добров

від прокуратури –А.О.Гончаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання

Першого заступника військового прокурора Південного регіону України

про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Одеського апеляційного господарського суду від 5.12.2001р.

у справі № 17-6-12-1/01-4914

за позовом   ЗАТ „Одесводоканал”

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

про стягнення 3163456.00грн.

встановив:

8 червня 2001 року ЗАТ „Одесводоканал” звернулось з позовом про стягнення з КЕЧ Одеського військового округу 3163456.00грн. –заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню, у т.ч. борг з урахуванням інфляції за період 1998-2000р.р. в сумі 2502020.00грн., пені,  нарахованої за період з вересня 2000 року по лютий 2001 року, в сумі 661436.00грн. (а.с.3-4 т.1). У подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути загальну суму 2095773.00грн., у т.ч. інфляційні за період з листопада 1999 року по жовтень 2000 року в сумі 1679159.00грн., пені, нарахованої за період з грудня 2000 року по травень 2001 року в сумі 416614.00грн., оскільки станом на 1.11.2000р. основна заборгованість погашена відповідачем (а.с.8-12, 22 т.1).

Рішенням господарського суду Одеської області від 9.10.2001р. (суддя   Юдова В.З.)  у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що основний борг погашений, а пеня та інфляційні не підлягають стягненню у зв’язку із фінансуванням КЕЧ Одеського району Південного оперативного командування Міністерством оборони України (а.с.28 т.1).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 5.12.2001р. вказане рішення змінено, з відповідача на користь позивача стягнуто 1679159.00грн. інфляційних та 850.00грн. держмита. В решті позову відмовлено (а.с.37-38 т.1).

На виконання зазначеної постанови, місцевим господарським судом 20.12.2001р. виданий відповідний наказ (а.с.42 т.1).

За заявою позивача, 12.04.2002р. змінений спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення 1680009.00грн. на майно, яке належить КЕЧ, про що прийнята відповідна ухвала (а.с.55 т.1).

25 березня 2003 року відповідач звернувся із заявою про надання відстрочки виконання постанови суду апеляційної інстанції на три місяці, яка ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2003р. була задоволена  частково, відстрочка надана строком на один місяць (а.с.59, 78 т.1).

19 травня 2003 року відповідачем подана заява на неправомірні дії державного виконавця (а.с.80 т.1).

Ухвалою місцевого господарського суду від 23.06.2003р. у задоволенні скарги відмовлено (а.с.101 т.1).

Військовий прокурор Південного регіону 1.09.2003р. звернувся із поданням про зміну способу виконання рішення суду, шляхом стягнення коштів, що надходять по відповідній статті кошторису (а.с.109-110 т.1).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2003р. у задоволенні подання відмовлено (а.с.130 т.1). Зазначена ухвала оскаржена КЕВ м.Одеси та військовим прокурором в апеляційному порядку  (а.с.133-135, 141-144 т.1).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 4.11.2003р. ухвала суду першої інстанції від 12.09.2003р. скасована, звернуто стягнення 1680009.00грн. з розрахункового рахунку КЕВ м. Одеси (а.с.160-161 т.1).

На виконання ухвали місцевим господарським судом 25.11.2003р. видано відповідний наказ (а.с.163 т.2).

10.11.2003р. ЗАТ „Одесводоканал” звернулось із заявою про забезпечення позовних вимог, яка була відхилена ухвалою від 5.12.2003р. залишеною без змін постановою апеляційної інстанції від 14.01.2004р. (а.с.15, 34-35 т.1).

У подальшому відповідач неодноразово звертався із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, які  повертались господарським судом без розгляду, а ухвалою суду першої інстанції від 15.11.2005р. у задоволенні заяви відмовлено (а.с.37-81 т.2).

3 липня 2006 року КЕВ м. Одеси знову звернулось із заявою про зміну способу  та порядку  виконання рішення, у задоволенні якої відмовлено, про що судом прийнята ухвала від 28.07.2006р. (а.с.93, 108-109 т.2).

31 травня 2007 року КЕВ м. Одеси звернувся із заявою про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 5.12.2001р. за нововиявленими обставинами. Однак, ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.06.2007р. вказана заява повернута без розгляду, у зв’язку із відсутністю доказів сплати держмита у порядку і розмірі, встановленого Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито” та зверненням після закінчення встановленого строку без клопотання про його відновлення (а.с.114 т.2).

28 вересня 2007 року військовий прокурор Південного регіону звернувся із поданням про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 5.12.2001р. за нововиявленими обставинами, в якому просив її скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Письмові заперечення від позивача не надійшли.

Заслухавши представників сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи, судова колегія відзначає наступне.

В апеляційному поданні прокурором зазначені слідуючі нововиявлені обставини:

-  позивач уточнив позовні вимоги про стягнення збитків від інфляції в сумі 1679159.00грн. в день винесення постанови судом апеляційної інстанції –5.12.2001р. за відсутністю відповідача, якому про це не було відомо, і ці вимоги не розглядались судом першої інстанції;

-  при прийнятті постанови, відповідальність за борги інших юридичних осіб –військових  частин та установ Міноборони, які мали самостійні договірні відносини з ЗАТ „Одесводоканал”, були покладені на КЕВ м. Одеси;

-   розрахунок нарахованих позивачем по справі збитків від інфляції не відповідає дійсності і у цьому розрахунку містяться арифметичні помилки;

-  про наявність постанови Одеського апеляційного господарського суду від 5.12.2001р. відповідач дізнався лише в серпні 2007 року при ознайомленні із матеріалами справи.

Як пояснив представник прокуратури у судовому засіданні під час розгляду апеляційного подання про встановлення вищезазначених обставин, прокурору стало відомо в вересні 2007 року після отримання інформації від Південного територіального КЕУ Міноборони та відповідача, тобто подання внесено із дотриманням двомісячного строку, встановленого ст.113 ГПК України. Крім  того, на думку прокурора, виконання неправосудного рішення призведе до необґрунтованого стягнення бюджетних коштів з Міністерства оборони України, яке є центральним органом виконавчої влади, що завдасть збитків державі.

Прийняття подання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов’язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності  нововиявлених обставин,  визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарській суд  вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини  впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, цей перегляд здійснюється лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Аналізуючи обставини наведені прокурором, судова колегія вважає, що вони не є нововиявленими у розумінні ст.112 ГПК України, виходячи із наступного:  - як вбачається із матеріалів справи, уточнення позовних вимог про стягнення збитків від інфляції в сумі 1679159.00грн. було здійснено позивачем до вирішення спору по суті судом першої інстанції, але цей уточнений розрахунок залишився  поза увагою при прийнятті рішення від 9.10.2001р., про що зазначено в постанові    Одеського апеляційного господарського суду від 5.12.2001р. (а.с.22, 37зв.);

- розгорнутий розрахунок інфляційних здійснений позивачем та наданий при зверненні з позовом, містять розрахунки по кожній військовій частині та установі Міністерства оборони, про що було відомо відповідачу. Крім того, відповідно до Положення про квартирно-експлуатаційну службу, затвердженого наказом Міністерства оборони України СРСР № 75/1977р., саме квартирно-експлуатаційна служба відає наданням військовим чистинам комунальних послуг (електроенергія, водопостачання, каналізація і т.п.) –а.с.114, 114зв.;

- арифметичні помилки, допущені у розрахунку інфляційних підлягають виправленню в порядку ст.89 ГПК України;

-   про наявність постанови суду апеляційної інстанції від 5.12.2001р. відповідачу та прокурору було відомо ще  на початку 2002 року, про що свідчать матеріали справи та подальші дії останніх щодо оскарження зазначеної постанови, вирішення питання про надання відстрочки виконання постанови, зміни способу виконання, оскарження дій виконавчої служби.

Отже, зазначені обставини не місять необхідних ознак нововиявлених обставин, а саме: їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи, договорів, укладених між ЗАТ „Одесводоканал” та В/ч А-3095, В/ч А-3571, 411 ВГОК, ОІСВ, на послуги водозабезпечення в 1998-1999р.р., відхилено судовою колегією, так як не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

З урахуванням викладеного підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції від 5.12.2001р. за нововиявленими обставинами відсутні.

Поряд з цим судова колегія зазначає, що при перевірці розрахунку позивача суми збитків від інфляції, судовою колегією виявлені  арифметичні помилки, виправлення яких здійснено в порядку ст.89 ГПК України, про що прийнята відповідна ухвала.

Керуючись ст. ст. 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

ухвалила:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 5.12.2001р. у справі № 17-6-12-1/01-4914 залишити без змін, а апеляційне подання –без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий суддя                                                     В.Б. Туренко

Суддя                                                                         Л.І. Бандура

Суддя                                                                                  Л.В.Поліщук