ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 р.

№ 2-3590/2004

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М. Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення  та ухвалу

Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10.06.2004 року Колегії суддів судової палати по
цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2004
року

у справі за позовом

ОСОБА_1

до

ТОВ "Юшкарня"

про

стягнення коштів

В
С Т А Н О В И В:

у березні 2004 року, ОСОБА_1 звернулася
до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з
ТОВ "Юшкарня" вартості частини майна товариства, пропорційно її
частці у статутному фонді на час виходу зі складу учасників товариства.

Рішенням Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 10.06.2004 року у задоволенні позову відмовлено.

Під час перегляду справи в
апеляційному порядку, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2004 року, апеляційна
скарга позивача залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції  - без змін.

Постановлені судами рішення
оскаржено у касаційному порядку і, у зв'язку з прийняттям  Закону України “ Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів ” від 15.12.2006 року ухвалою
Вищого господарського суду України від 15.10.2007 року порушено касаційне
провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій вона посилається на
неправильну правову оцінку судами обставин справи, безпідставність відмови у
позові і просить рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду
скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню, а судові рішення  -
скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи
з наступного.

Постановляючи про відмову у позові,
суд першої інстанції та апеляційний суд виходили з  відсутності поважних причин для відновлення
строку позовної давності, який сплинув на час пред'явлення позову у березні
2004 року.

Проте, погодитись з наведеними
мотивами відмови у позові не можна.

Згідно ст. 79 ЦК України (у
редакції від 18.07.1963, чинній на час виключення позивача зі складу учасників
товариства), перебіг строку позовної давності переривається пред'явленням
позову в установленому порядку.

По спорах, в яких однією або обома
сторонами є громадяни, перебіг строку позовної давності переривається також
вчиненням зобов'язаною стороною дій, що свідчать про визнання боргу. Після
перериву перебіг строку позовної давності починається спочатку; час, що минув
до перериву, до нового строку не зараховується.

З 01.01.2004 року набрав чинності
ЦК України (у редакції від 16.01.2003 року), який також передбачає переривання
перебігу позовної давності вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею
свого боргу або іншого обов'язку (частина перша ст. 264 ЦК України).

До матеріалів справи додано лист
відповідача від 18.12.1999 року (а.с. 81), у якому він повідомляє позивача про
виплату йому грошової компенсації після затвердження звіту за 1999 рік, а
листами за №№ 000024 від 13.07.2000 року,
000068 від 12.12.2001 року, 000079 від 27.12.2002 року, 00615 від
31.03.2004 року пропонував позивачу прибути до нього для здійснення розрахунків
з виплати вартості належної позивачу частини у статутному фонді.

Наведені вище обставини судом не
досліджувались, правової оцінки їм не дано, а тому, висновки суду першої
інстанції та апеляційного суду, щодо початку перебігу строку позовної давності
і спливу його на час пред'явлення позову у березні 2004 року, не можна визнати
обгрунтованими, а постановлені судові рішення
- законними.

При такому положенні, судові
рішення підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи на новий судовий
розгляд, під час якого суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно
з'ясувати дійсні обставини  справи, дати
їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, постановити
законне і обгрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.
ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В
И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10.06.2004 року та ухвалу колегії суддів судової
палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області від
05.10.2004 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
Є.М. Борденюк

В.М. Харченко