ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"03" серпня 2007 р.
Справа  № 25/172-07-4566А

За позовом:  Овідіопольської центральної районної лікарні

До відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Овідіопольському районі Одеської області

Про стягнення 26779,07 грн. зайво сплачених внесків, зобов’язання встановити страхові тарифи в розмірі 0,2 % від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників

Суддя         Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Позивача: Баранников О.Є., довір. № 443 від 09.07.07 р.

Відповідача: Ужегов М.В., довір. № 01-88 від 02.11.00 р.

В судовому засіданні 03.08.07  р. приймали участь представники:

Позивача: Баранников О.Є., довір. № 443 від 09.07.07 р.

Відповідача: не з’явився

Суть спору: про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України в Овідіопольському районі Одеської області на користь Овідіопольської центральної районної лікарні  зайво сплачених внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в сумі 26779,07грн.;

Про зобов’язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України в Овідіопольському районі Одеської області встановити Овідіопольській центральній районній лікарні страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в розмірі 0,2 % від суми фактичних витрати на оплату праці найманих працівників.

Представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягає, подав суду на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 21.05.07 р. вх. № 3752 документи відповідно до чого суд ухвалою від 04.06.07 р. відкрив провадження у справі № 2172-07-4566А.

Згідно уточнення позовних вимог від 25.07.07 р., від 30.07.07 р. вх. № 17548 та від 03.08.07 р. вх.№ 18030 позивач уточнив позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції, пояснив обставини справи та норми законодавства якими врегульовані дані правовідносини.

Так, позивач зазначає, що відповідно до Статуту лікарні, погодженого та затвердженого  рішенням і розпорядженням Овідіопольської райдержадміністрації Овідіопольська центральна районна лікарня здійснює свою діяльність як заклад охорони здоров’я для забезпечення потреб населення району в галузі охорони здоров’я, надання кваліфікованої медичної допомоги.

Як відмічає позивач його діяльність регламентується наступними законодавчими актами, а саме п.п.6, 36 ч.1 ст.2, ст.29, п.3 ст.89  Бюджетного кодексу України  та Постановою КМУ від 17.05.2002 р. № 659 „Про затвердження переліку груп власних надходжень Бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямків використання”. Так, у визначений постановою КМУ перелік включені медичні послуги, надходження від плати за послуги, господарської діяльності, плата за оренду майна, що надається бюджетними установами згідно із законами  та нормативно-правовими актами України. Звідси, позивач відмічає, що діяльність установи повністю відповідає вимогам Конституції України, Бюджетного кодексу України та іншим законам України, лікарня має статус бюджетної установи, тому встановлення Фондом страхового тарифу в 2005 р. в розмірі 0,93%, а в 2006-2007 р.р. в розмірі  0,73%  є неправомірним, оскільки ст.4 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” для бюджетних установ та об’єднань громадян страхові тарифи встановлено в розмірі 0,2 % від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначається відповідно до Закону України „Про оплату праці”, які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Відповідач, заявлений позов позивача не визнає, подав до суду супровідним листом витребувані документи та відкликання позовної заяви від 25.06.07 р. вх. № 14615, де зазначає, що згідно п.5 Порядку повідомлення страхувальників про розміри страхових тарифів відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” до бюджетних установ, на яких поширюється дія ст. 4 Закону, відносяться страхувальники, які визначаються відповідно до п.6 ст.2 Бюджетного кодексу України, згідно з яким бюджетна установа –орган, установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів. Овідіопольська ЦРЛ не відповідає цим вимогам, тому як фінансується з різних джерел, а не тільки з бюджету, тому останній встановлено в 2005 р. тариф в розмірі 0,93 % , в 2006-2007р.р.  в розмірі 0,73 % від фактичних витрат на оплату праці найманих працівників.

В судовому засіданні в порядку ст. 150 КАС України оголошувалась перерва з 25.07.07р. по 03.08.07р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

Згідно страхового свідоцтва від 14.07.2003 р.,  виданого відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в  Овідіопольському районі Одеської області відповідно до ст. 10 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” Овідіопольську центральну районну лікарню зареєстровано страхувальником внесків до Фонду.

Відповідно до п.1.1. Статуту Овідіопольської центральної районної лікарні, зареєстрованого в новій редакції 20.09.2005 р. за № 1001005, Овідіопольська центральна районна лікарня є державною установою –закладом охорони здоров’я, заснована Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області і є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ району.   Овідіопольська центральна районна лікарня  перебуває в управлінні Овідіопольської районної ради.

Частинами 7, 9, 10, 11, 12, 13 п. 2.2. Статуту передбачено, що основними видами діяльності установи є: впровадження страхової медицини та платних медичних послуг населенню; виробництво лікарських препаратів; придбання роздрібна та громадська торгівля лікарськими препаратами; переробка донорської крові та її компонентів, виготовлення з них препаратів; розмір  оплати донорам здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в межах, встановлених чинним законодавством України; власник (уповноважений орган) має право самостійно встановлювати розмір оплати донорам (постійним донорам)  за рахунок позабюджетних коштів або інших джерел фінансування, які не суперечать чинному законодавству України.

Для забезпечення виконання статутних завдань установа має право: утримувати підсобне господарство для потреб установи; реалізувати продукцію, отриману в результаті підсобного господарства; передавати на відгодівлю тваринництво підсобного господарства підприємствам усіх форм власності на договірних умовах (ч.ч. 8, 9, 10 п. 2.4. Статуту).

Джерелом формування майна установи можуть також бути: бюджетні кошти та капітальні вкладення; доходи, одержані від реалізації послуг, а також від інших видів діяльності; доходи від цінних паперів; інші надходження, що не забороняються чинним законодавством України. Фінансування медичної діяльності установи здійснюється за рахунок бюджетних коштів, позабюджетних коштів, доходів від госпрозрахункової діяльності та кредитів ( п.п. 4.2., 5.1. Статуту).

Для забезпечення статутної діяльності установа має право надавати медичні та інші послуги, реалізувати свою продукцію громадянам, підприємствам, установам та організаціям по встановлених нею цінах та тарифах. Після відповідного погодження з органами Міністерства охорони здоров’я, або на договірній основі, крім тієї продукції та послуг, щодо яких здійснюється державне регулювання цін та тарифів (пп.6.1.2. Статуту).

Згідно довідки № 29 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 24.10.2005 р. Овідіопольська центральна районна лікарня є комунальною організацією, видами діяльності якої зазначено: діяльність лікувальних закладів широкого профілю та спеціалізованих; медична практика; виробництво фармацевтичних товарів; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами.

Підпунктом 6) ст.2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетна установа –орган, установа чи організація, визначена Конституцією  України, а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідного бюджету чи місцевих бюджетів. Бюджетні установи є неприбутковими.

Підпунктом 1) п.1 ст.29 Бюджетного кодексу України передбачено, що доходи Державного бюджету України включають: доходи (за винятком тих, що згідно з ст.ст. 64, 66 та 69 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами), що отримуються відповідно до законодавства про податки, збори і обов’язкові платежі та Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів”, а також від плати за послуги, що надаються бюджетними установами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та інших від плати за послуги, що надаються бюджетними установами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та інших визначених законодавством  джерел, включаючи кошти від продажу активів, що належать  державі або підприємствам, установам та організаціям, а також проценти і дивіденди, нараховані на частку майна, що належить державі в майні господарських товариств.

Місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить в собі надходження і витрати на виконання повноважень органів влади автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати складають єдиний баланс відповідного бюджету (ст.63 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до п.2 до рішення Овідіопольської районної ради № 37 від 25.12.1998р. „Про майно спільної власності територіальних громад, управління яким здійснює районна рада”, районній державній адміністрації делегувано повноваження по управлінню об’єктами спільної власності територіальних громад визначених у розділах 1-4 додатку до рішення       № 37. В пп. 3.3.1. переліку об’єктів спільної власності територіальних громад, управління якими здійснює районна рада станом на 01.12.1998 р., що є додатком до рішення, вказано Овідіопольську центральну районну лікарню.

Такі ж повноваження по управлінню об’єктами спільної власності територіальних громад, до яких відноситься і позивач, визначені Овідіопольською районною радою відповідно до рішення від 22.06.2006 р. за № 26-V.

Також, в підтвердження того, що районна лікарня є бюджетною установою останньою надано до матеріалів справи кошторис на 2006 р., затверджений Головою Овідіопольської районної  державної адміністрації Чегодар Н.А. та звіти про виконання загального фонду кошторису установи за 2006, 2007 р.р.

Згідно ст. 4 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 11.02.2001р. для  бюджетних  установ  та  об'єднань  громадян страхові  тарифи  встановлюються  в  розмірі  0,2 відсотка від сум фактичних   витрат   на  оплату  праці  найманих  працівників,  що включають  витрати  на  виплату  основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в  натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про  оплату  праці",  які  підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Відповідно до п. 2 Переліку групп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямів використання, затверджених Постановою КМУ від 17.05.02р. N 659 передбачено, що власні надходження бюджетних установ поділяються  на  дві групи: перша - плата за послуги, що надаються бюджетними установами. Цю групу утворюють  надходження  від  плати  за  послуги,  що надаються    бюджетними   установами   згідно   із   законами   та нормативно-правовими  актами.  Такі  надходження  мають  постійний характер і обов'язково плануються у бюджеті. Перша група поділяється на такі підгрупи: 1) плата  за  послуги,  що  надаються  бюджетними  установами згідно з їх функціональними повноваженнями,  тобто це  кошти,  які надійшли  бюджетним  установам  як плата за послуги,  надання яких пов'язане з  виконанням  основних  функцій  та завдань  бюджетних установ; 2) надходження  бюджетних  установ  від  господарської та/або виробничої діяльності. До цієї підгрупи відносяться кошти,  які  отримують  бюджетні установи   від   господарсько-виробничої   діяльності  допоміжних, навчально-допоміжних підприємств,  господарств,  майстерень, тощо; квартирна  плата  та  плата  за гуртожиток;  від працевикористання спецконтингенту;  відрахування від  заробітку  або  іншого  доходу спецконтингенту за харчування,  речове майно,  комунально-побутові та інші надані йому послуги тощо.

Проаналізувавши вимоги чинного законодавства, якими регулюються дані правовідносини, вищенаведені документи, що підтверджують віднесення Овідіопольської центральної районної лікарні до бюджетних установ, суд вважає доведеною позицію позивача про необхідність встановлення відповідачем Овідіопольській центральній районній лікарні страхових тарифів визначених ст.4 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, а саме в розмірі 0,2% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, та на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України „Про оплату праці”, які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.  При цьому Постановою КМУ від 17.05.02р. N 659 визначено правомірність віднесення до власних надходжень бюджетних установ, якою і є позивач, надходження від господарської та/або виробничої діяльності лікарні, можливість зайняття якими передбачено, як Статутом позивача так і даною нормою законодавства.

З врахуванням наведеного, суд, з огляду на подані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог розрахункові відомості про нарахування і перерахування  страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2005, 2006 р.р., платіжні доручення по оплаті   страхових внесків, меморіальні ордери, реєстри сплати страхових внесків до ФСС, вважає оплачені Овідіопольською центральною районною лікарнею страхові платежі в сумі 26779,07 грн. зайво сплаченими, у зв’язку з чим задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Овідіпольському районі зайво сплачених внесків  в розмірі 26779.07 грн.

Також, з врахуванням проведеного судом аналізу норм чинного законодавства, суд, вважає правомірними заявлені позивачем позовні вимоги про зобов’язання відповідача встановити Овідіопольській центральній районній лікарні пільгові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві в розмірі 0,2% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників.

Пунктом 1 ст.69 КАС України визначено, що  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показання свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування... Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (п.п.1, 2 ст.70 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу (п.1 ст.71 КАС України).

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведені, суд задовольняє заявлені Овідіопольською центральною районною лікарнею позовні вимоги в повній мірі.

Згідно ст.ст. 87, 89, 94 КАС України у випадку задовлення судом позову, понесені позивачем судові витрати  підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 161-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позов повністю.

2. Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України в Овідіопольському районі Одеської області (67801, Одеська область, с.м.т. Овідіополь, вул. Одеська, 19а, код 25933158) на користь Овідіопольської центральної районної лікарні  (67801, Одеська область, с.м.т. Овідіополь, вул. Леніна, 422, код 01998845) 26779 (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят дев’ять) грн. 07 коп. зайво сплачених внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

3.          Зобов’язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України в Овідіопольському районі Одеської області (67801, Одеська область, с.м.т. Овідіополь, вул. Одеська, 19а, код 25933158) встановити Овідіопольській центральній районній лікарні  (67801, Одеська область, с.м.т. Овідіополь, вул. Леніна, 422, код 01998845) страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в розмірі 0,2 % від суми фактичних витрати на оплату праці найманих працівників.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Овідіопольської центральної районної лікарні  (67801, Одеська область, с.м.т. Овідіополь, вул. Леніна, 422, код 01998845) 221 (двісті двадцять одна) грн.69 коп. державного мита.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної  сили у порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя