ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 р.
Справа № ПА-20/232

Господарський суд Івано-Франківської області:

за позовом:  Прокуратури Коломийського р-ну в інтересах держави в особі Коломийської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,  вул.Міцкевича,8, м.Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область,78200

до відповідача:  ТзОВ"Отинія",  смт.Отинія, вул.Шевченка,2, Коломийський р-н.

Представники:

Від позивача: Бандура А.М.-завідувач юридичного відділу, (довіреність №1-07 від 03.01.07)

Від відповідача:представник не з"явився.

СУТЬ СПРАВИ: заявлено позов про стягнення   1133грн. 08коп. страхових   внесків.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином  повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи (ухвали суду від 30.07.07, 04.09.07 та повідомлення про вручення від 09.08.07, 08.09.07), причини неприбуття суду не повідомив. Неприбуття відповідача в судове засідання відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

В судове засідання представник позивача заяву підтримав і вказав, що фактично згідно поданого звіту відповідача Ф4-ФССзТВП за І півріччя 2007 року прострочена заборгованість складає 1133грн. 08коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе, вказану заяву задоволити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив, що відповідач зареєстрований Коломийською виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як платник страхових внесків.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного  соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам   та  членам   їх   сімей   визначає   Закон   України   від   18.01.2001   N   2240-Ш   "Про загальнообов'язкове   державне   соціальне   страхування  у  зв'язку   з   тимчасовою   втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Відповідно до статті 1 Закону N 2240-Ш загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 5 цього Закону визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, здійснюється, зокрема, за принципами обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору контракту, та відповідальності роботодавців і Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно з статтею 9 Закону N 2240-Ш саме Фонд соціального страхування з тимчасової  втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Згідно із ст.23 вищевказаного Закону перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками-роботодавцями шляхом безготівкових розрахунків один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. У разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків провадиться пропорційно до сум заробітної плати. Тобто, перерахування вказаних коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків. Не сплачені саме в цей строк (одночасно з одержанням коштів на оплату праці) кошти, вважаються недоїмкою і підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст.27 вказаного Закону відповідач зобов'язаний нараховувати і  сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Статтею 30 Закону N 2240-Ш визначено, що страхувальник-роботодавець несе відповідальність за ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Як вбачається з поданого позивачем звіту відповідача про нараховані внески та  витрати, пов'язані із загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за І півріччя 2007 року (форми Ф4-ФСС з ТВП), у відповідача є недоїмка по страхових внесках (відображена у звіті як прострочена заборгованість) станом на 18.07.2007 р. в сумі 1133грн. 08коп.

Вищевказана сума підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки відповідачем не  подані суду докази погашення вказаної суми недоїмки, доводи позивача не спростовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись т.124 Конституції України. Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", ст.ст.158-160, 167  Кодексу адміністративного судочинства України  , суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю "Отинія", вул.Шевченка,2 смт.Отинія, Коломийського р-ну () на користь Коломийської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати  працездатності, м.Коломия, вул.Міцкевича,8 (, р/р 25600137 в РБ "Аваль" м.Коломия, МФО 336462) - 1133грн. 08коп. страхових внесків.

Виконавчий лист видати    за заявою сторони після набрання постановою законної  сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена в повному обсязі та підписана 15.10.07.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"