ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12.09.2007р.
м.Київ

№ 1/135-А

12:15

За позовом
Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва

До
Мале приватне підприємство «Діанема»

Третя особа
Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація

Про
припинення юридичної особи

Суддя Мельник В.І.

Секретар судового засідання Кривенко О.М.

Представники:

від позивача
Ліскович Д.В. –представник за дов. № 1974/9/10 від 01.06.07

від відповідача
не з’явились

від третьої особи
не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва до Малого приватного підприємства «Діанема»про припинення юридичної особи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не подає звіти про фінансово-господарську діяльність за період, що становить більше одного року, що суперечить нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки від відповідача не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, але 15.08.2007 до суду надійшов лист від третьої особи, в якому остання просить провести судове засідання по справі без участі представника Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації.

Ухвала суду, а також повістки направлялися відповідачу за наявними у матеріалах справи адресами, в тому числі за зазначеними в його реєстраційних документах.

Вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи (частина восьма статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, відповідно до частини шостої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на основі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Мале приватне підприємство «Діанема»(місто Київ, вул. Серафимовича, 11), зареєстроване Харківською районною державною адміністрацією м. Києва 10.11.1999, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності № 04785 та довідкою Головного управління статистики у м. Києві від 09.02.2007 № 13-710, та як платник податків знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у Дніпровському районі м. Києва.

Відповідно до частини 1 статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. При цьому згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов’язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону України від 25.06.1991 № 1251-ХІІ «Про систему оподаткування»встановлено, що платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів).

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього обов’язки та не подає до органів державної податкової служби з грудня 2000 року звіти про фінансово-господарську діяльність.

Зазначена обставина підтверджується довідкою позивача № 262/1501 від 22.11.2006, також довідка № ___/10/24-114/1 від __.12.2006 підтверджує відсутність заборгованості у відповідача перед Державним бюджетом України.

Відповідно до частини 1 статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі статтею 239 зазначеного Кодексу одним із видів цих санкцій є скасування державної реєстрації та ліквідація суб’єкта господарювання.

Відповідно до частини 15 статті 58 Господарського кодексу України скасування (припинення) державної реєстрації суб’єкта господарювання здійснюється за його особистою заявою, а також на підставі рішення суду у випадках визнання недійсними або такими, що суперечать законодавству, установчих документів, або здійснення діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, або в інших випадках, передбачених законом. Скасування державної реєстрації припиняє господарську діяльність і є підставою для здійснення заходів щодо ліквідації суб’єкта господарювання.

Однією з підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язана з банкрутством юридичної особи, згідно з абзацом 5 частини 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Пунктом 17 частини 1 статті 11 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»встановлено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду або арбітражного суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, суду не надав.

З урахуванням того, що відповідач протягом періоду, що перевищує один рік, не звітує до податкових органів, позов про припинення юридичної особи відповідача визнається судом як такий, що підлягає задоволенню.

Згідно положень частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача –суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити юридичну особу Мале приватне підприємство «Діанема»(м. Київ, вул. Серафимовича, 11, ідентифікаційний код 30606222, зареєстроване Харківською районною державною адміністрацією м. Києва 10.11.1999) у зв’язку з ліквідацією, не пов’язаною з банкрутством юридичних осіб.

Зобов’язати державного реєстратора створити ліквідаційну комісію для здійснення заходів щодо припинення юридичної особи у зв’язку з її ліквідацією, внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення, провести державну реєстрацію припинення юридичної особи відповідно до чинного законодавства та повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та юридичну особу, щодо якої прийняте судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

Постанову надіслати сторонам та державному реєстратору Дніпровського району міста Києва.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя
В.І. Мельник