ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 14/39-пд-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

розглянув касаційну скаргу

ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Фліппер"

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду
від 24 травня 2007 року

у справі
№ 14/39-ПД-07 господарського суду Херсонської області

за позовом
ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Фліппер"

до
Акціонерного банку "Фактиріал-Банк" в особі Херсонської філії

про
спонукання внести зміни в договір

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06.02.2007 (суддя: Ю.Гридасов) позовні вимоги задоволені, відповідача зобовязано внести зміни до договору застави від 02.11.2006 в частині зміни кількості товарів в обороті з вартості 9260519, 60 грн. на загальну суму вартості в розмірі 239949, 91 грн. та внести зміни до державного реєстру обтяжень державного майна.

Рішення суду мотивовано закінченням строку дії угод про авалювання векселів, що є істотною зміною обставин, правом заінтересованої сторони передати спір на вирішення суду згідно п. 4 ст. 188 ГК України.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 24.05.2007 (судді: Т.Мойсеєнко, Н.Колодій, Н.Коробка) рішення господарського суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено, так як позивач проект угоди про зміну договору застави відповідачу не направляв, не виконав встановленого договором та ст. 188 ГК України порядку внесення змін до договору, не довів наявність істотної зміни обставин, як це передбачено частиною другою ст. 652 ЦК України, не прийняв до уваги, що терміни дії договору були відомі сторонам при укладені договору.

ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Фліппер" просить апеляційну постанову скасувати, рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі, оскільки товариство вело усні переговори з керівництвом банку щодо внесення змін до договору застави та вважало недоцільним надсилати відповідачу додаткову угоду про внесення змін до договору застави.

Скаржник вважає, що всі умови, передбачені частиною другою ст. 652 ЦК України, які свідчать про істотність зміни обставин доведені, суд не ставив питання щодо недостатності у позивача певних доказів, які свідчать про істотність зміни обставин.

Сторони не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги та вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 111-7 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, збирати нові докази або додатково перевіряти докази в тому числі стосовно погашення податкових зобов'язань.

Позивачем не дотримані вимоги ст. 188 ГК України.

Відповідно до частини першої ст. 206 ГК України господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

За правилами ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Зазначені правила є нормами матеріально-правовими. Визначений порядок розірвання договору не можна ототожнювати з досудовим порядком врегулювання спору.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд України, ухвалою від 15.03.2007 відмовивши у порушені провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України у справі № 2-14/2638-2006.

Отже, оскаржувана апеляційна постанова у цій справі відповідає нормам матеріального та процесуального права, які правильно застосовано судом відносно встановлених обставин справи.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 24.05.2007 у справі       № 14/39-ПД-07 господарського суду Херсонської області залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                     В. Овечкін

судді                                                                                  Є. Чернов

В. Цвігун