ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.
Справа № П-3/159

за позовом  Прокурора Снятинського району в інтересах держави в особі Дердавної податкової інспекції  в Снятинському районі  вул. Коснятина, 62, м.Снятин, Івано-Франківська область,78300

до відповідача 1  Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізована пересувна механізована колона №618   с.Тростянець, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78353

до відповідача 2  Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІОНЕТ ЛВС"   вул.60-ти річчя СРСР,60, м.Очаків, Миколаївська область, 57500

про визнання недійсною угоди

Представники:

Від позивача:  Марищук Емілія Василівна - завідувач юридичним сектором, (довіреність № 275/8/10 від 23.01.2006 року)

Від позивача:  Лазаренко Дарія Петрівна - головний державний податковий ревізор-інспектор відділу аудиту юридичних осіб, (довіреність № 9644/10/10 від16.08.2007 року)

Від відповідача:  Ладовський М. В. - генеральний директор, (довіреність № 07 від 03.07.2007 року)

Від відповідача:  Николюк Іваг Онуфрійович - представник, (довіреність № 275/8/10 від 23.01.2006 року)

Учасник судового засідання:  Журавльова Н. Є. - прокурор, (довіреність № 275/8/10 від 23.01.2006 року)

СУТЬ СПОРУ: пред'явлено позов про визнання недійсною угоди (господарського зобов'язання), укладеної з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.

Позивач в обгрунтування заявленої вимоги посилається на:

-  ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в України", відповідно до якої було проведено позапланову перевірку ТзОВ "СПМК-618" (Відповідач-1), за наслідками якої складено Акт №4155/23/05465666 від 11.06.2007р;

-  факт взаємовідносин Відповідача -1 з ТзОВ "Гіонет ЛВС" ( Відповідач-2) по поставці матеріальних цінностей згідно укладеного договору купівлі-продажу від 26.12.2006р;

- факт виконання зобов'язань по договору купівлі-продажу між відповідачами,  підтверджується податковою №788 від 18.01.2007р на  загальну суму  852063 грн. 39 коп. в тому числі ПДВ 142010 грн. 57 коп. , видатковою накладною №830 від 01.02.2007р на загальну суму 971913 грн. 39 коп., платіжними дорученнями №360 від 28.12.2006р, №9 від 17.01.2007р, № 30 від 31.01.2007р;

-  ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.12.2006р відповідно до якої  порушено справу про банкрутство за ст.51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за заявою ТзОВ "Гіонет ЛВС";

- постанову господарського суду Миколаївської області від 20.12.2006р , згідно якої призначено ліквідатора та розпочато ліквідаційну процедуру;

- абзац 2 п.7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002р. №1056 "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки".

Представник відповідача 1 у відзиві на позов  позовні вимоги заперечує, посилаючи на:

- ст.92 ЦК України, відповідно до якої ТзОВ "СПМК-618" та ТзОВ "Гіонет ЛВС" є юридичними особами, набули цивільну дієздатність підприємства, і мали право укладати господарські договори;

- ст.ст.655-657 ЦК України, відповідно до яких продавець продав і передав покупцеві матеріальні цінності, а покупець їх прийняв і оплатив продавцеві;

- належне виконання своїх зобов'язань ТзОВ "СПМК-618" перед податковою інспекцією, на підставі податкових накладних, виданих продавцем, покупець сплатив ПДВ, що підтверджено Актом перевірки № 4155/23/05465666 від 11. 06.2007р, тому порушення податкового законодавства з боку ТзОВ "СПМК-618" немає;

- ст. 96 ЦК України, відповідно до якої юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, тому якщо ТзОВ "Гіонет ЛВС" допустило порушення податкового законодавства, то воно повинно само за це нести відповідальність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника сторін , враховуючи вимоги діючого законодавства, суд встановив:

Державною податковою інспекцією у Снятинському районі  було проведено позапланову перевірку ТзОВ "СПМК-618" ( далі Відповідач -1), за наслідками якої складено акт № 4155/23/05465666 від 11.06.2007р.

Під час перевірки ТзОВ "СПМК-618"(Відповідач-1) було встановлено, що товариством  укладено договір-купівлі продажу від 26.12.2006р. з  ТзОВ "Гіонет ЛВС " ( Відповідач-2),  по поставці матеріальних цінностей,  який виконано.

Позивач вважає, що укладений між ТзОВ "СПМК-618" та ТзОВ "Гіонет ЛДВС" договір з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Оскільки, ухвалою  господарського суду Миколаївської області від 11.12.2006р порушено справу про банкрутство за ст.51 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за заявою ТзОВ "Гіонет ЛВС ". Згідно Постанови Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2006р.призначено ліквідатора по даній справі та розпочато ліквідаційну процедуру. 05.01.2007р у газеті "Голос України"№ 1 було опубліковано оголошення про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст.23 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закіннченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу. Отже , Барсович В.О ( засновник ТзОВ "Гіонет ЛВС " ) не мав  повноважень на укладення будь-яких угод на відчуження майна, яке належить ТзОВ "Гіонет ЛВС".

Крім того, згідно наданої об'єднаною державною податковою інспекцією в м.Очаків, ТзОВ "Гіонет" за адресою місцезнаходження, вказаногою в установчих документах, не знаходиться. Отже, проведення зустрічної перевірки не є можливим.

Суд  вважає позовні вимоги обгрунтованими, вказуючи на наступне:.

Відповідно до ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при  здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як вбачається з п.1 ст.207 ГК України, господарське   зобов'язання,   що  не  відповідає  вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно із п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.78 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" , при  розгляді  справ  про  визнання  угоди  недійсною  на підставі ст.49 Цивільного кодексу України ( 1540-06 ) судам слід мати на увазі, що дія цієї норми поширюється на угоди, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання майна, що знаходиться у їх власності або користуванні, на шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам суспільства, на незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з обігу або обмежених у обігу. Задовольняючи позов у такій справі, суд повинен у рішенні вказати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди і хто з її учасників мав  умисел  на  досягнення  цієї  мети.

Також, абзацом 2 п.7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002р № 1056 "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки" встановлено, що доказами спрямованості умислу субєкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації ( сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих ( статутних) документів, про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби, про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності та інше.

Сукупність обставин справи свідчить про те, що договір  купівлі - продажу від 26.12.06  укладений між ТзОВ "СПМК-618"та  ТзОВ "Гіонет ЛВС  з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства- приховування від оподаткування доходів.

Згідно п.1 ст. 208 ГК України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як  таке, що  вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї  першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін, що  має місце в спірному випадку, усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.12.2006р  укладений між ТзОВ "СПМК-618"с.Тростянець, Снятинський район, Івано-Франківська область та  ТзОВ "Гіонет ЛВС", вул.60-ти річчя СРСР,60, м.Очаків, Миколаївська область,  та майново-господарські зобов'язання, що виникли на підставі  даного договору.

Стягнути з ТзОВ "Гіонет ЛВС", вул.60-ти річчя СРСР,60, м.Очаків, Миколаївська область  на користь ТзОВ "СПМК-618"с.Тростянець, Снятинський район, Івано-Франківська область 852063 грн 39 коп

Стягнути з ТзОВ "СПМК-618"с.Тростянець, Снятинський район, Івано-Франківська область  в  дохід держави в особі ДПІ в Снятинському районі, вул. Коснятина, 62, м.Снятин, Івано-Франківська область суму в розмірі 852063 грн 39 коп  одержану ним від ТзОВ "Гіонет ЛВС"вул.60-ти річчя СРСР,60, м.Очаків, Миколаївська область

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 26.10.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"________________