ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" жовтня 2007 р.
Справа № 01/41-92.

за позовом відкритого акціонерного товариства «Голобський комбінат хлібопродуктів», смт. Голоби Ковельського р-ну

до відкритого акціонерного товариства «Ковельська реалбаза хлібопродуктів», м. Ковель

товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська інвестиційна група», м. Луцьк

про визнання договору від 10.07.2007р. недійсним

Суддя  Якушева І.О.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідачів – ВАТ «Ковельська реалбаза хлібопродуктів»: н/з

ТзОВ «Волинська інвестиційна група»: Бондарук Ю.А. – адвокат (дов. № 19 від 04.09.2007р.)

Суть спору: позивач в позовній заяві просить на підставі ч.1 ст.203, ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, ч1 ст.5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом», ч.4 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визнати договір уступки права вимоги (цесії) від 10.07.2007р., укладений між ВАТ «Ковельська реалбаза хлібопродуктів» та ТзОВ «Волинська інвестиційна група» недійсним

ТзОВ «Волинська інвестиційна група» в поясненні, представник товариства в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на таке:

- в позовній заяві не вказано жодної правової підстави, які визначають недійсність (нікчемність або оспорюваність) договору, що є предметом позову. Фактично є посилання на загально-правову норму Цивільного кодексу України, яка містить визначення недійсного правочину, в т.ч. нікчемного (ч. 2 ст. 215 ЦК) та оспорюваного (ч. 3 ст. 215 ЦК) правочинів.

У відповідності до ч. 3 ст. 215 ЦК України правочин може заперечуватись лише однією зі сторін або іншою заінтересованою особою на підставах визначених законом.

Позивач не є стороною договору, але чи є позивач іншою заінтересованою особою, яка може оспорити правочин. Предметом позову є договір про відступлення права вимоги (правочин про заміну кредитора в зобов'язанні). Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні не потребує згоди боржника. З цих засад вважаємо, що оскільки боржник - ВАТ "Голобський комбінат хлібопродуктів" не може за законом вплинути на волевиявлення сторін щодо укладення договору про відступлення права вимоги (цесії), тому він не має і підстав заперечувати його дійсність. За загальними правилами зобов'язального права вважається, що для боржника не має жодного значення на чию користь виконувати свій обов'язок (крім застережень визначених ст. 515 ЦК). Головним є повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні (ч. 2 ст. 516 ЦК), аби встановити належність виконання. Тому в даному випадку у ВАТ "Голобський КХП" відсутнє право на позов ст. 1 ГПК України) та відсутній предмет позову (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України), оскільки прав та інтересів позивача жодним чином не порушено.

Якщо говорити про можливість заперечення правочину, то слід вказати, що дійсність оспорюваного правочину може заперечуватись на підставах встановлених законом. Законом визначено перелік підстав чинності будь-якого правочину (в т.ч. і договору). Так, згідно зі ст.203 ЦК України а)  правочин не повинен суперечити вимогам закону, а також моральним засадам суспільства; б) особа, що вчиняє правочин повинна мати необхідним обсяг цивільної дієздатності; в)   волевиявлення сторін правочину повинно бути вільним і відповідати їх внутрішній волі; г) правочин повинен бути вчинений у формі, встановленій законом; д) правочин повинен бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Жодної з ознак, з якими закон пов'язує недійсність договору, в позовній заяві не вказано. Якщо об'єктивно розглядати сам договір від 10.07.2007 року, то стає зрозумілим, що він не суперечить вимогам закону, укладений дієздатними сторонами, із вільним волевиявленням, у встановленій законом формі та спрямований на реальне настання правових наслідків (відступлення права вимоги та заміну кредитора в зобов'язанні).

В позовній заяві позивач посилається на ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Але слід відзначити, що це загальна норма спеціального закону, яка вказує на пріоритети правового регулювання відносин щодо розгляду певної категорії справ. Окремо зауважимо, що є цілком незрозумілим, яке відношення до оспорювання договору має ця норма закону.

В позовній заяві позивач посилається на ст. 25 ГПК України. В даному випадку посилання на цю норму є просто безглуздим, бо її положення жодним чином не впливають на вирішення справи та жодним чином не стосуються правомочності укладення будь-яких договорів, зокрема і договорів про відступлення прав.

В даному випадку є усі підстави як для припинення провадження у справі через відсутність предмету спору в позивача (п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК), так і для відмови у задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2007р. позивача було зобов’язано подати суду належним чином завірену копію ухвали господарського суду Волинської області від 25.06.2007р. про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Голобський комбінат хлібопродуктів»; належним чином завірені копії рішень господарського суду Волинської області від 18.-20.10.2004р., у справі № 7/83-38 від 19.09.2006р. у справі № 7/85-38; докази на підтвердження звернення до виконання наказів господарського суду; з огляду на положення ст.1 Господарського процесуального кодексу України письмові пояснення щодо порушень прав та інтересів ВАТ «Голобський комбінат хлібопродуктів» у зв’язку з укладенням договору уступки вимоги від 10.07.2007р.

Позивач зазначених вимог суду не виконав, представник позивача в судове засідання не з’явився.

Враховуючи наведене, невиконання позивачем вимог ухвали господарського суду від 10.09.2007р., неявку представника позивача розгляд справи слід відкласти.

Керуючись п.п. 2, 3 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти  на 24.10.2007р. на 09 год. 30 хв.

2. Зобов’язати позивача до 22.10.2007р. подати суду належним чином завірену копію ухвали господарського суду Волинської області від 25.06.2007р. про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Голобський комбінат хлібопродуктів»; належним чином завірені копії рішень господарського суду Волинської області від 18.-20.10.2004р., у справі № 7/83-38 від 19.09.2006р. у справі № 7/85-38; докази на підтвердження звернення до виконання наказів господарського суду; з огляду на положення ст.1 Господарського процесуального кодексу України письмові пояснення щодо порушень прав та інтересів ВАТ «Голобський комбінат хлібопродуктів» у зв’язку з укладенням договору уступки вимоги від 10.07.2007р.

3. Попередити позивача, що у випадку невиконання ним вимог господарського суду, справу відповідно до ст.75 ГПК України  може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суддя                                                             Якушева І. О.