ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"30" серпня 2007 р.                                                            Справа № 21/490-НА

за позовом  Орендного підприємства "Західна Котельна" м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0/5409 від 05.07.2007 року

Суддя                      Секретар судового засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

від позивача - Мярковська О.В. - за довіреністю від 12.07.2007 року.

від відповідача - Трасковська С.В. - за довіреністю від 03.08.2007 року,

Вознюк О.В. - за довіреністю від 30.08.2007 року.

Постанова приймається 30.08.2007 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому № /0/5409 від 05.07.2007 року про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 15330 грн., у тому числі 14600 грн. - основного платежу та 730 грн. - штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що підприємством в Декларації з податку на прибуток за 2006 рік в рядок 05.3 (врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості) була включена-заборгованість в сумі 351121 грн. з врахуванням ПДВ по розрахунках з ДП „Термопласт-Житловик” згідно пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”. Позивач вважає, що оскільки підприємство є платником податку на додану вартість, то вартість відвантаженої продукції включає ПДВ. Вищенаведена норма Закону дає право включити до складу валових витрат повну вартість відвантажених товарів (робіт, послуг) і не висуває вимог щодо зменшення даної вартості на суму ПДВ, то і дії є цілком законними. Зазначає, що твердження працівників ДПІ про те, що в Декларації з податку на прибуток за 2006 рік в рядок 05.3 (врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості) слід було включити заборгованість без врахуванням ПДВ грубо перечить як наведеній вище нормі Закону, так і п. 5.3 ст. 5 вказаного Закону, який дає вичерпний перелік витрат, що не включаються до складу валових витрат. Стверджує, що заборгованість, яка утворилась в результаті неналежного виконання ДП „Термопласт-Житловик” своїх грошових зобов'язань, не є товаром (роботою, послугою) і не придбавалась для виробничого або не виробничого використання. Отже, з суми заборгованості, яку пп. 12.1.1 вказаного Закону дає право включити в повній мірі до складу валових витрат, не слід сторнувати ПДВ. Посилається на п. 5.11 ст. 5 Закону. Вважає, що вимоги працівників ДПІ зменшити суму сумнівної заборгованості, включеної нашим підприємством в рядок 05.3 Декларації з податку на прибуток за 2006 рік, на суму ПДВ є ніщо інше як установлення додаткового обмеження.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що включення заборгованості в сумі 351121 грн. з врахуванням ПДВ по розрахунках з ДП „Термопласт-Житловик” суперечить вимогам пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”. Вказує, що загальний порядок обчислення і сплати податку на додану вартість встановлений статтею 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону - база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості. Таким чином, вважає, що законодавець ототожнює такі поняття як "ціна" і "вартість поставки товарів (послуг)". А тому згідно пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” при проведенні врегулювання сумнівної або безнадійної заборгованості продавці повинні збільшувати валові витрати на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг) без врахування ПДВ, доданого до ціни товару (роботи, послуги). Тому донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток спірним податковим повідомленням-рішенням відповідач вважає таким, що відповідає законодавству.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідачем - ДПІ м. Хмельницькому 05.07.2007 року видане податкове повідомлення-рішення № /0/5409, яким згідно з пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 15330 грн., у тому числі 14600 грн. податку на прибуток та 730 грн. штрафних санкцій з податку на прибуток.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем оспорюється в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 15330 грн., в тому числі 14600 грн. - основного платежу та 730 грн. - штрафних санкцій.

Підставою донарахування податку на прибуток в частині, яка оскаржується позивачем, є акт перевірки від 04.07.2007 року № 402/15-1/21336282, у якому зазначено про порушення позивачем пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Висновок акта мотивований тим, що в порушення вищезазначеної норми Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” в декларації в рядку 05.3 врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості включена заборгованість в сумі 351121 грн. з врахуванням ПДВ по розрахунках з ДП „Термопласт-Житловик”.

За результатами перевірки, за зазначеним епізодом донараховано податок на прибуток у розмірі 14600 грн.

З доводами відповідача, які викладені в акті перевірки та у запереченнях на позов, суд не погоджується, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, в декларації Орендного підприємства „Західна котельня” за 2006 рік в рядку 05.3 врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості включена заборгованість в сумі 351121 грн. з врахуванням ПДВ по розрахунках з ДП „Термопласт-Житловик”.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.10.2006 року порушено провадження у справі № 4/230-Б за заявою Орендного підприємства „Західна котельня” до дочірнього підприємства „Термопласт-Житловик” ВАТ „Термопластавтомат” про визнання банкрутом.

Відповідно до пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про податок на додану вартість”     12.1.1. платник податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право збільшити суму валових витрат звітного періоду на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг) у поточному або попередніх звітному податкових періодах у разі коли покупець таких товарів (робіт, послуг) затримує без погодження з таким платником податку оплату їх вартості (надання інших видів компенсацій їх вартості). Таке право на збільшення суми валових витрат виникає, якщо протягом такого звітного періоду відбувається будь-яка з таких подій: а) платник податку звертається до суду з позовом (заявою) про стягнення заборгованості з такого покупця або про порушення справи про його банкрутство чи стягнення заставленого ним майна.

Пунктом 4.1 ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено, що база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

З системного аналізу чинного законодавства можна зробити висновок, що ціна товару (робіт, послуг) + податок на додану вартість = вартість товарів (робіт, послуг).

А оскільки в пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” мова йде про те, що платник податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право збільшити суму валових витрат звітного періоду на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг), а не на ціну відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг), то позивач правомірно включив до складу валових витрат вартість товарів (робіт, послуг) разом з податком на додану вартість, оскільки виключати його з вартості не передбачено жодним Законом

Враховуючи викладене, включення орендним підприємством „Західна котельня” в декларації за 2006 рік в рядку 05.3 врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості заборгованість в сумі 351121 грн. з врахуванням ПДВ по розрахунках з ДП „Термопласт-Житловик” повністю відповідає вимогам пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України „Про податок на додану вартість”, і тому донараховувати позивачу податкові зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 14600 грн. у відповідача підстав не було.

Пунктом 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що штрафні санкції накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, за порушення податкового законодавства.

Оскільки суд визнав відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача при включені до декларації заборгованості в сумі 351121 грн. з врахуванням ПДВ по розрахунках з ДП „Термопласт-Автомат”, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування до позивача штрафних санкцій з податку на прибуток у розмірі 730 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність свого повідомлення-рішення в частині донарахування позивачу податку на прибуток відповідач суду не довів.

За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Орендного підприємства "Західна Котельна" м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0/5409 від 05.07.2007 року задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /0/5409 від 05.07.2007 року.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Постанова оформлена в повному обсязі та підписана 03.09.2007 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

Помічник судді                                                О.С. Гуменюк