ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.07                                                                                                  Справа №13/166-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Сіверфуд”, м. Ніжин

До Фермерського господарства "Люкс", с. Лехнівка, Баришівський р-н

про стягнення 37529,91 грн.

Суддя           С.Ю. Наріжний

Представники:

Від позивача: Мельничук А.В.. –довіреність;

Від відповідача: не з’явився;

суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Сіверфуд” (далі –позивач) заявлено позов до Фермерського господарства "Люкс" (далі –відповідач) про стягнення 37529,91 грн. збитків за вартість виготовленого товару.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №02/05 від 01.05.2006 р. щодо оплати за виготовлену продукцію.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзиву на позов та інших витребуваних ухвалою суду документів не подав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання ухвалою суду від 02.04.2007 р., що підтверджується поштовим повідомленням про її вручення 28.02.2007  р. Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду. Згідно зі ст.75 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судом встановлено наступне.

01.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №02/05 про виготовлення продукції з давальницької сировини (надалі –„Договір”). Відповідно до умов договору позивач доручив відповідачу, а відповідач прийняв на себе зобов’язання виготовити з наданої позивачем давальницької сировини кількість, асортимент та кість якої вказано у додатку №1 та передати позивачу усю виготовлену продукцію, кількість та якість якої не повинні бути меншими або гіршими, ніж середні показники таких самих культур по району.

На виконання умов договору згідно накладної №89 від 16.05.2006 р. позивач передав відповідачу сировину, а саме насіння огірка „Аякс” 270000 штук, насіння цибулі „Універсо” –1190731 штук, насіння кабачків „Сан грум” –4 упаковки по 10000 штук, всього 40000 шт. на загальну суму 26812,92 грн.

Відповідно до п. 2.2. відповідач зобов’язаний протягом 150 днів з моменту отримання від позивача сировини виготовити продукцію, що відповідає вимогам викладеним у додатку №1.

В порушення умов договору та прийнятих на себе зобов’язань, відповідач продукцію з сировини позивача не виготовив та позивачу не передав.

В зв’язку з порушення відповідачем умов договору та прийнятих на себе зобов’язань щодо поставки продукції, позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування збитків в розмірі вартості поставленої позивачу сировини на суму 26812 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підставою для відшкодування збитків є наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою божника та збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч.3 ст.612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків

За таких обставин збитки, які поніс позивач в зв’язку з невиконанням відповідачем свої зобов’язань документально підтверджені та підлягають задоволенню повністю в сумі 26812,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до п 5.3 договору у випадку невиконання або прострочення виконання відповідачем умов договору щодо виготовлення та передачі позивачу продукції відповідно до умов договору відповідач відшкодовує позивачу вартість отриманої сировини, сплачує штраф у розмірі 30% від вартості сировини та пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочки виконання від вартості сировини. Як вбачається з розрахунку, що міститься в матеріалах справи сума штрафу складає 8043,87 грн., а пені 2035,58 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначені вимоги  підлягають задоволенню.

Крім того, згідно із ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За уточненим розрахунком позивача, який знаходиться в матеріалах справи, розмір 3% річних за весь час прострочення складає 359,22 грн., інфляційних збитків 278,32 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначені вимоги також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 26812,92 грн. збитків, 8043,87 грн. штрафу, 2035,58 грн. пені, 359,22 грн. –3% річних, 278,32 грн. інфляційних збитків.

Крім того, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України 354,71 грн. зайво сплаченого державного мита згідно квитанції №124 від 21.02.2007 р.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Фермерського господарства "Люкс"  (07532, Київська обл., Баришівський р-н, с. Лехнівка, вул. Шевченка 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Сіверфуд” (Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Шевченка 160; ) 26812 (двадцять шість тисяч вісімсот дванадцять) грн. 92 коп. збитків, 8043 (вісім тисяч сорок три) грн. 87 коп. штрафу, 2035 (дві тисячі тридцять п’ять) грн. 58 коп. пені, 359 (триста п’ятдесят дев’ять) грн. 22 коп. –3% річних, 278 (двісті сімдесят вісім) грн. 32 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати: 375 (триста сімдесят п’ять) грн. 29 коп. державного мита та  118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Сіверфуд” (Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Шевченка 160; ) з Державного бюджету України 354,71 грн. зайво сплаченого державного мита згідно квитанції №124 від 21.02.2007 р.

Суддя                                                                                         Наріжний С.Ю.