донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.07.2007 р.                                                                            справа №43/255а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Старовойтової Г.Я.

суддів:
Діброви Г.І.
Запорощенка М.Д.

за участю  представників сторін:

від позивача:
Матюхіна І.К. –дов. від 18.06.07., Єлізарова Н.В. - директор

від відповідача:
від третьої особи 1:
від третьої особи 2:
від третьої особи 3:
Чала І.А. –дов. від
не з’явився
Сергієнко Н.А. –дов. від 18.06.07.
Пронченко А.В. –дов. від 14.05.07.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

приватного підприємства “Аурінко”, м. Горлівка Донецької області

на ухвалу господарського
суду

Донецької області

від
18.04.2007 р.

у справі
№43/255а ( суддя Зубченко І.В.)

за позовом:
приватного підприємства “Аурінко”, м. Горлівка Донецької області

до відповідача:
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача:

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача:

третя особа 3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача:
Горлівської міської ради, м. Горлівка Донецької області

Управління архітектури та містобудування Горлівської
міської ради, м. Горлівка Донецької області

Горлівське міське управління земельних ресурсів,               м. Горлівка Донецької області

Горлівський державний педагогічний інститут іноземних мов, м. Горлівка Донецької області

про
визнання недійсним рішення Горлівської міської ради від 14.04.2005р. №ІV/23-21 та зобов’язання продовжити строк дії договору тимчасового користування земельною ділянкою від 27.11.2001р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.04.2007р. припинено провадження по справі №43/255а за позовом приватного підприємства “Аурінко”,            м. Горлівка,  до відповідача, Горлівської міської ради, м. Горлівка, за участю третіх осіб без самостійних вимог з боку позивача та відповідача: Управління архітектури та містобудування Горлівської міської ради м. Горлівка, Горлівського міського управління земельних ресурсів м. Горлівка та Горлівського державного педагогічного інституту іноземних мов, м. Горлівка, про визнання недійсним рішення Горлівської міської ради від 14.04.2005р. № ІV/23-21, оскільки такий спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, позивач, приватне підприємство “Аурінко”, м. Горлівка, звернувся з апеляційною скаргою про скасування ухвали господарського суду, оскільки вважає, що ухвала необґрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що відповідно до п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Заявник апеляційної скарги просить скасувати ухвалу господарського суду та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Відповідач, Горлівська міська рада, м. Горлівка та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача, Горлівське міське управління земельних ресурсів м.Горлівка та Горлівський державний педагогічний інститут іноземних мов, м.Горлівка, з вимогами апеляційної скарги погодились, оскільки, на їхню думку, відповідно до норм Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі вже було відкрито, то справа має розглядатись в тому суді, де порушене провадження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача, Управління архітектури та містобудування Горлівської міської ради м. Горлівка, наданим їй  правом не скористалася, представників  у судове засідання не направила, відзив  не надала, хоча була повідомлена про розгляд справи належним чином.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в засідання суду, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Між позивачем та відповідачем був підписаний договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) земельної ділянки від 27.11.2001р.

Згідно з умовами вказаного договору позивач на підставі рішення Горлівської міської ради №364/1 від 07.11.2001р., передав відповідачу в користування, строком на 3 роки, земельну ділянку площею 0,1356 га, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 35, м. Горлівка, для обслуговування платної автостоянки. Відповідно до п. 1.2. договору земельна ділянка надається строком на три роки.

Відповідачем, Горлівською міською радою, м. Горлівка, було прийнято рішення №ІV/23-21 від 14.04.2005р. про відмову приватному підприємству “Аурінко” в продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з тим, що строк дії договору сплинув, а Приватне підприємство “Аурінко” не має землевпорядної документації, яка відповідає чинному законодавству.

Позивач, приватне підприємство “Аурінко”, м. Горлівка, 24.06.2005 року звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення Горлівської міської ради від 14.04.2005р. №ІV/23-21 та зобов’язання відповідача продовжити термін дії договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) земельної ділянки від 27.11.2001р.

Господарський суд Донецької області припинив провадження по справі №43/255а на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такий спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду від 18.04.2007р. по справі №43/255а не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та  підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, які справи підвідомчі господарським судам, а саме: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду;  спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками сторін у справі: позивача, відповідача, третіх осіб, подані заяві про розгляд справи №43/255а за приписами Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані заяви господарським судом залишені без задоволення, з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено переходу розгляду справи з норм господарського на норми адміністративного судочинства в одному провадженні.

У зв’язку з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України з 01.09.2005р. до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

Виходячи з положень п.п. 1, 7, 9 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що, як вбачається із змісту позовної заяви, частина вимог позивачем заявлена за приписами Господарського процесуального кодексу України, а саме: позивач звернувся з позовними вимогами зобов’язати відповідача продовжити термін дії договору від 27.11.2001р. тимчасового користування земельною ділянкою площею 0,1356 га по вул. Гагаріна, 35 в Центрально-Міському районі м. Горлівки на той же строк та на тих же умовах, які передбачені  договором.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв’язку з необхідністю продовжити термін дії договору тимчасового користування земельною ділянкою. Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства

Таким чином, висновок господарського суду про припинення провадження у справі в зв’язку з тим, що  даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, є неправильним,  оскільки суд першої інстанції повинен був розглянути вказані вимоги по суті, як це передбачено приписами ГПК України, так як в наведеній частині позовних вимог відсутні підстави здійснення розгляду справи за нормами КАС України.

Всі представники сторін в судовому засіданні апеляційного господарського суду висловились про те, що справа повинна розглядатись в тому суді, де було порушене провадження по ній, тому спірна ухвала має бути скасована, а справа направлена на розгляд до господарського суду Донецької області

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані неправильно, ухвала не відповідає приписам процесуального права, що є підставою для  задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та передачі справи на розгляд місцевого господарського суду.

Судова колегія звертає увагу на те, що провадження у даній справі порушене господарським судом  24.06.2005р., а справа розглядалась до 18.04.2007 року, тобто майже два роки.

Керуючись ст. ст. 93, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  Л  А  :

Апеляційну скаргу приватного підприємства “Аурінко”, м. Горлівка, на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.04.2007 р. у справі №43/255а –задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 18.04.2007 р. у справі  №43/255а     ( суддя Зубченко І.В. ) –скасувати.

Справу направити на розгляд господарського суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України за  згодою сторін в засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Головуючий

Судді:

Надруковано 8 прим.:

1 прим. –позивачу; 1 прим. –відповідачу;

3 прим. –3-м особам; 1прим. -  у справу;

2 прим. –ДАГС