ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" липня 2007 р.
Справа  № 4/204-07-5256

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Затока”

до відповідача: Дочірнього підприємства „Санаторій „Затока” Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”.

Про визнання недійсним договору

Суддя  Літвінов С. В.

Представники:

Від позивача: Бойко Н.І. - за довіреністю від 31.05.2007 р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Затока” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства „Санаторій „Затока” Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” про визнання недійсним договору №5113177/2004-35 про спільну діяльність від 21.05.2004 року який було укладено між позивачем та відповідачем.

Відповідач у судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази та заслухавши представника позивача, судом

встановлено:

Між Дочірнім підприємством „Санаторій „Затока” Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” (далі за текстом –„ДП” або „Підприємство”) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Затока” (далі за текстом –„ТОВ” або „Інвестор”) 21 травня 2004 року було укладено договір №5113177/2004-35 про спільну діяльність (далі за текстом –„Договір”). Даний Договір з боку Підприємства було підписано Бурлаченко В.В., який є директором (Головним лікарем) ДП.

Позивач вважає, що Договір суперечить вимогам ч.1 ст.92 Цивільного кодексу України, п.4.8. ст.4 Статуту Підприємства, оскільки Договір було підписано директором Підприємства, який не мав повноважень на підписання цього Договору, і тому, на погляд позивача, оскаржуваний Договір підлягає визнанню недійсним з моменту його вчинення на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.207 Господарського кодексу України.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, у зв’язку з чим справа розглядалась за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач та відповідач 21.05.2004р. уклали Договір №5113177/2004-35 про спільну діяльність, який з боку відповідача було підписано директором (Головним лікарем).

Як зазначено в п.1.1. ст.1 Договору, Підприємство та Інвестор зобов’язуються об’єднати свої внески для здійснення спільної інвестиційної діяльності на території  ДП та спільно діяти без створення юридичної особи з метою поновлення матеріально-технічної

бази санаторію; отримання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих та обладнаних об’єктів, зазначених у Додатку №1 Договору.

Вкладом у спільну діяльність, який 21 травня 2004 року, згідно з підпунктом 2.2.1. п.2.1. ст.2 Договору, зробило Підприємство, були об‘єкти, розташовані на території Дочірнього підприємства „Санаторій „Затока” ЗАТ „Укрпрофоздоровниця”, вартістю 1107719,88 (один мільйон сто сім тисяч сімсот дев‘ятнадцять гривень 88 копійок) грн.

Підпунктом 4.8.6. п.4.8. ст.4 Статуту Підприємства передбачено, що директор (Головний лікар) Підприємства самостійно укладає угоди, контракти, договори на суму, що не перевищує 50000 (п‘ятдесят тисяч) гривень.

Таким чином, директор (Головний лікар) Підприємства, підписуючи Договір, перевищив свої повноваження, надані йому Статутом Підприємства.

Крім того, відповідно до підпункту 4.3.3. Статуту відповідача, прийняття рішення про вчинення Підприємством будь-яких правочинів, спрямованих на обтяження чи обмеження права власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” на належні йому основні засоби, в тому числі про передачу як внесок у спільну діяльність, лізинг, управління тощо, є компетенцією Наглядової ради Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”.

Однак матеріалами справи підтверджується, що сторони Договору виконують свої зобов‘язання за цим Договором належним чином, а саме:

-          позивач, відповідно до умов договору, щомісячно перераховує грошові кошти відповідачу, що підтверджується листом Філії „Відділення Промінвестбанку в м. Білгороді-Дністровському Одеської області” від 08.06.2007 року за вих. №60-04-09/505;

-          відповідач 21.05.2004р., відповідно до вимог підпункту 2.2.1. п.2.1. ст.2 Договору, а також Додатку №1 до Договору, який фактично є актом прийому-передачі, вніс у спільну діяльність об‘єкти, розташовані на території Дочірнього підприємства „Санаторій „Затока” ЗАТ „Укрпрофоздоровниця”, вартістю 1107719,88 (один мільйон сто сім тисяч сімсот дев‘ятнадцять гривень 88 копійок) грн., що підтверджується матеріалами справи та самим позивачем;

-          позивачем було проведено ремонті роботи, реконструкція та капітальний ремонт будівель та інженерних споруд переданих відповідачем у спільну діяльність, що підтверджується листом ТОВ „Затока” за №131/17.

Отже, із зазначеного вище вбачається, що сторони Договору, не зважаючи на те, що його з боку відповідача було підписано неповноважною особою, своїми діями підтвердили, що вони схвалюють цей правочин.

Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Також слід відмітити, що відповідно до п.п.6.4., 6.5. ст.6 Статуту Підприємства, відповідач щоквартально подає звіти Правлінню Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”, відділом внутрішнього аудиту і фінансового контролю виконавчого апарату Правління Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” щорічно проводиться комплексна ревізія фінансово-господарської діяльності Підприємства.

Враховуючи зазначені вище положення Статуту Підприємства та дослідивши лист Голови Правління Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” №04-12/146 від 23.01.2007р., суд дійшов висновку, що Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”, яке є власником майна, переданого відповідачем у спільну діяльність згідно умов Договору, знає про існування Договору, не заперечувало проти його

укладення та фактично схвалило цей правочин.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, які, як встановлено судом при укладанні спірного договору були дотримані, зміст договору відповідає чинному законодавству. Стаття 215 Цивільного кодексу України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які  встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що Договір від 21.05.2004 року за №5113177/2004-35 про спільну діяльність, який було укладено між Дочірнім підприємством „Санаторій „Затока” Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Затока” є дійсним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому підстав для визнання його недійсним не має.

Керуючись ст.ст.82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Затока” про визнання недійсним договору №5113177/2004-35 про спільну діяльність від 21.05.2004р., укладеного між Дочірнім підприємством „Санаторій „Затока” Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Затока”.

Рішення набирає сили в порядку статті 85 Господарського процесуального                                                                                           кодексу України.

Суддя