ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"18" липня 2007 р.
Справа  № 34/214-07-4127А

18.07.2007р. о 12год.20хв. господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання Кулаковській С.А.,

за участю представників від позивача: Ніронка Ю.М. –представника, діючого на підставі довіреності №16 від 20.07.06р.; від відповідача: Каравайцевої О.В. –головного державного податкового інспектора відділу супроводження актуальних та резонансних справ у судах юридичного управління ДПІ у Приморському районі м. Одеси, діючої на підставі довіреності від 17.04.2007р. №16629/К/10-0117;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №6 в м. Одесі адміністративну справу №34/214-07-4127А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „НЕВАДА”

до відповідача Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси

про скасування рішень Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси від 12.02.2007р. №, № про застосування штрафних (фінансових) санкцій

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „НЕВАДА” звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.02.2007р. №, №, посилаючись на проведення перевірки з грубими порушеннями Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, безпідставність і неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” на суму 70грн. та п.1 ст.17, ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” на суму 2225грн.

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив.

09.01.2007р. працівниками Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області проведена перевірка господарської одиниці –залу гральних автоматів, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.Леніна, 57, що належить Дніпропетровській філії ТОВ „НЕВАДА”, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності за результатами якої складений акт перевірки №04620016/2303.

В ході проведення перевірки ДПА у Дніпропетровській області встановлено, що в залі гральних автоматів позивача здійснюються операції з надання послуг у сфері грального бізнесу з використанням гральних автоматів, на час перевірки (згідно опису) знаходиться вісімнадцять гральних автоматів, у тому числі гральний автомат «Рулетка»з чотирма гральними місцями, на три з яких  відсутні торгові патенти, у зв'язку з чим перевіряючими зроблений висновок щодо порушення позивачем ст.5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. (із змінами та доп.). При цьому, податковий орган виходив з тієї обставини, що гральний автомат з кільцем рулетки, в розумінні вказаної норми закону має чотири гральних місця, оскільки на ньому можуть грати одночасно чотири гравця.

Крім того, зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п.1 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) внаслідок проведення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі розрахункового документа на суму 425грн. та п.13 ст.3 вказаного Закону внаслідок невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному Х-звіті РРО у розмірі 20грн.

На підставі цього акту перевірки Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси були прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.01.2007р. № на суму 70грн. на підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.). та № на суму 2225грн. на підставі п.1 ст.17, ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та доп.).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом про їх скасування.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, на думку суду, зазначене рішення прийняте за результатами перевірки, проведеної з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкового органу щодо проведення перевірок встановлені, зокрема, Законом України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. (із змінами та доп.).

Перевірка дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” Дніпропетровської філії  ТОВ  „НЕВАДА”  здійснена  працівниками  ДПА у Дніпропетровській області Кузнєцовим В.Ю., Ромашко Г.Б. на підставі виданих останньою направлень на перевірку від 09.01.07р. №0003, №0004. Акт складено на бланку ДПА у Дніпропетровській області, в якому зазначено, що Дніпропетровська філія ТОВ „НЕВАДА” зареєстрована в ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Статтею 9 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” визначені функції державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та державних податкових інспекцій в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя). Зазначені податкові органи, до яких відноситься і ДПА у Дніпропетровській області виконують функції, передбачені ст.8 цього Закону (функції ДПАУ) з відповідними обмеженнями та виконують ті ж самі функції, що й ДПІ в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані ДПІ якщо вони безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів. Доказів того, що ДПА у Дніпропетровській області здійснює безпосередній (слід розуміти –не через інший орган ДПС) контроль за сплатою податків, інших платежів Дніпропетровської філії ТОВ „НЕВАДА” відповідачем не надано.

Функції ДПІ в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та ОДПІ визначені у ст.10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”. Ці органи уповноважені здійснювати у межах своїх повноважень, зокрема, контроль за РРО та патентуванням.

Оскільки Дніпропетровська філія ТОВ „НЕВАДА” зареєстрована як платник податків в ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, тому саме цей податковий орган ДПС уповноважений здійснювати контроль за додержанням податкового та іншого законодавства з боку платника. За таких обставин у працівників ДПА у Дніпропетровській області не було законних підстав для проведення перевірки без належним чином оформлених повноважень на перевірку. ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, яка має право проводити перевірки підприємств, зареєстрованих у цьому органі ДПС, не видавала направлення на перевірку Дніпропетровської філії ТОВ „НЕВАДА” працівникам ДПА у Дніпропетровській області. За таких обставин перевіряючі не мали права здійснювати перевірку філії позивача.

Як встановлено ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

З цих підстав судом не приймаються до уваги докази, отримані ДПА у Дніпропетровській області під час незаконної перевірки та надані відповідачем до суду на підтвердження своїх заперечень, в тому числі стосовно законності спірних рішень, інших доказів органом владних повноважень не надано.

Крім того, здійснене відповідачем застосування до позивача штрафних санкцій на суму 70грн. на підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.) є неправомірним з наступних підстав.

Позивач здійснює діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу, яка відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. (із змінами та доп.) підлягає патентуванню.

Статтею 5 даного Закону визначається порядок придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу. Зазначається, що патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктом підприємницької діяльності або його структурними (відокремленими) підрозділами.

У разі коли суб'єкт підприємницької діяльності має структурні (відокремлені) підрозділи, торговий патент придбавається окремо для кожного структурного (відокремленого) підрозділу (грального місця).

Статтею 2 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.) торговий патент –це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними в цьому Законі видами підприємницької діяльності, в тому числі з надання послуг у сфері грального бізнесу.

Відповідно до частини 2 статті 5 цього закону під гральним бізнесом законодавець визначає діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведення лотерей (крім державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі.

При цьому, згідно частини 4 статті 5 торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце (гральний автомат, гральний стіл). Отже, в цій нормі законодавець ототожнює терміни “гральне місце”, “гральний автомат” та “гральний стіл”, що дозволяє дійти висновку про те, що на один гральний автомат незалежно від кількості гравців, які можуть на цьому автоматі грати одночасно, повинно видавати один патент.

Це також узгоджується з пунктом 3 статті 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. (із змінами та доп.), яким в залежності від виду грального бізнесу встановлюється вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу у фіксованому розмірі, зокрема, для використання саме грального автомата з грошовим або майновим виграшем, незалежно від кількості одночасно наданих на ньому послуг.

Вказана норма не передбачає можливості встановлення вартості торгового патенту для використання не пов'язаних між собою спільною грою гральних місць одного грального автомату.

Крім того, згідно Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених спільним наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів України від 18.04.2006р. №40/374 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 30.05.2006р. за №622/12496) „гральний автомат типу рулетки –це один гральний автомат (окреме гральне місце), у якому має можливість брати участь у грі один або кілька гравців одночасно і який має ігрове поле у вигляді кола рулетки та декілька екранів, що розміщені в цьому корпусі грального автомата, і всі елементи такого грального автомата діють під єдиним програмним забезпеченням”.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в даному випадку торговий патент на здійснення операції з надання послуг у сфері грального бізнесу потрібен для використання грального автомату в цілому, а висновок перевіряючих в акті перевірки щодо відсутності 3 торгових патентів на гральний автомат з кільцем рулетки з чотирма гральними місцями є помилковим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, суд вважає неправомірним здійснене відповідачем застосування до позивача фінансових санкцій на суму 2225грн. на підставі п.1 ст.17, ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (із змінами та доп.) контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) –реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Згідно ліцензії Міністерства фінансів України Серії АВ №082901, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю „НЕВАДА” 05.06.2006р., останньому надано право  організації діяльності з проведення азартних ігор (діяльність з організації та проведення азартних ігор на гральних автоматах).

Отже, за суб’єктним складом суб'єкт підприємницької діяльності, що організує діяльність з проведення азартних ігор, не входить до переліку суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, і як наслідок на нього не розповсюджуються норми Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Крім того, Національний класифікатор України “Класифікація видів економічної діяльності”, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005р. №375, який згідно ст.11 Закону України „Про стандартизацію” є нормативним документом із стандартизації та згідно ст.15 Господарського кодексу України застосовується у сфері господарювання, не відносить діяльність з організації азартних ігор (код за КВЕД 92.71.0) до сфери послуг, у зв’язку з чим порушення вимог п.п.1, 13 ст.3  Закону  України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 01.06.2000р. (зі змінами та доповненнями) позивачем не допущено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відповідач не довів суду правомірність прийнятих ним оскаржуваних рішень щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що відповідач не довів належним чином законності і обґрунтованості застосування до позивача штрафних санкцій на суму 70грн. на підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.) та фінансових санкцій на суму 2225грн. на підставі п.1 ст.17, ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та доп.), а також, що прийняті рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси від 12.02.07р. №, № та підстави їх прийняття не відповідають вимогам викладеним в п.п.1,3-8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позов про скасування рішень Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси від 12.02.07р. №, № про застосування штрафних (фінансових) санкцій підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.  З урахуванням викладеного, позивачу підлягає відшкодування судового збору на суму 3,40грн.

Керуючись ст.ст.71, 72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „НЕВАДА” задовольнити повністю.

2.          Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.02.07р. №, №.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НЕВАДА” (р/р9 в АБ „Південний”, МФО 328209, код 31309716, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд.3) судовий збір на суму 3(три)грн.40коп.

4.Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя