ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2007 р.                Справа № АС-38/264-07

вх. № 6561/1-38

Суддя господарського суду Харківської області Жельне С.Ч.

за участю секретаря судового засідання Мельнік Р.В.

представників сторін :

позивача - Сторчаєва С.М. за дов. № 0610-316/1250 від 16.05.2007 року

відповідача -  Сотнікова В.А. за дов. №22 від 01.12.2006 року

по справі за позовом  Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Харків

до  СТОВ "Перемога", с. Першотравневе

про стягнення 8702,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8702,91 грн.  адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідв у 2006 році.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відпоідача проти позову заперечує. Зазначає, що не мав у 2006 р. прибутку, що є підставою для звільнення відповідача від сплати адміністративно-господарських санкцій.

Суд, вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон) (в редакції Законів №875-ХІІ від 21.03.91 р., та від 23.02.2006 р.), для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця .

Згідно ч.11 ст.19 Закону норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів визначається виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюється нормативи робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, які відрізняються від зазначених у цій статті, застосовуються положення цього Закону.

Статтею 20 Закону встановлено обов'язок підприємств (об'єднань), установ і організацій, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір штрафних санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної плати на відповідному підприємстві (об'єднанні), у відповідній установі, організації.

Пунктом 4 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70, передбачено, що суми штрафних санкцій перераховуються підприємствами в дохід Державного бюджету. Штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Згідно форми 10-ПІ "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів" за 2006 рік, що наданий відповідачем до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 році становила 97 осіб.

Відповідно ст. 19 Закону, товариство відповідача у 2006 році повинно було створити 4 робочих місць для працевлаштування інвалідів. Фактично, згідно даних, наданих відповідачем у звіті, середньооблікова чисельність інвалідів - штатних працівників на підприємстві становить  2 осіб.

Отже, відповідачем не виконано норматив 2 робочих місця по працевлаштуванню інвалідів.

Розмір середньорічної заробітної плати на підприємстві за 2006 рік становить 4316 грн. 49 коп.

Таким чином, сума штрафних санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2006 році, становить  8632 грн.98 коп. Пеня станом на 14.05.2007 року становить 69 грн. 93 коп. Загальна сума заборгованості складає 8702  грн. 91 коп.

Доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Заперечення відповідача проти позову щодо того, що в 2006 р. відповідач не мав прибутку є безпідставними, оскільки стаття 20 Закону не ставить обов’язок підприємства щодо здійснення сплати адміністративно-господарських санкцій до Фонду у залежність від наявності чи відсутності прибутку у відповідних суб’єктів господарювання, а лише визначає останній нормальним джерелом такої сплати. При чому в разі відсутності коштів санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 104-106, 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" адреса: 62734, Харківська область, Дворічанський район, с.Мануілівка, вул. Нова,6, на користь Харківського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, адреса: 61022, м. Харків, Держпром, 1 під., 1 пов., кім. 16, код 24134567 - 8702 грн. 91 коп. заборгованості.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання заяви через суд першої інстанції, на протязі десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо такої заяви не було подано.

Повний текст постанови підписано судом 13.08.2007 року.

Суддя                                                                                            Жельне С.Ч.