ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2007
Справа №2-15/2294-2007

За позовом Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Перекопська, 4)

До відповідача  Відкритого акціонерного товариства „Крименерго” (95620, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6) в особі Алуштинських РЕМ (98500, АР Крим, м. Алушта, вул.. Октябрьська,  37)

Про стягнення 13696,32 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – Сіроткіна О.Г., довіреність № 7 від 11.01.2007 р., у справі

Від відповідача –  Котовська Н.Д., довіреність № 006-Д від 04.01.2007 р., у справі, Ільмінська В.В., довіреність № 055-Д від 04.01.2007 р., у справі

Обставини справи: Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Крименерго” в особі Алуштинських РЕМ, в якій просить стягнути з відповідача 13696,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі акту про порушення правил користування електричною енергією № 5109 від 03.03.2005 р. позивачу була нарахована сума недооблікованої електричної енергії у розмірі 11962,18 грн., та акту про порушення правил користування електричною енергією № 5110 від 03.03.2005 р. позивачу була нарахована сума недооблікованої електричної енергії у розмірі 1055,46 грн. Позивач зазначає, що сума у розмірі 13017,64 грн. за актами, (яка є необґрунтовано нарахованою), була сплачена ним в добровільному порядку через можливість відключенню підприємства від електричної енергії у разі непогашення заборгованості. Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.02.2006 р. у справі № 2-16/12018-2005, яка набрала законної чинності, вказані акти були визнані недійсними. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 13696,32 грн., в тому числі 13017,64 грн. як безпідставно набуте майно, 678,68 грн. річних та інфляційних витрат..

Відповідач проти позовних вимог заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву №10/373 від 14.02.2007р., просить у позові відмовити.

У судовому засіданні, що відбулося19.02.2007 р. була оголошена перерва в порядку частини 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України до 20.03.2007.

Після закінчення перерви слухання справи було продовжено за участю представників:

Від позивача – Сіроткіна О.Г., довіреність № 7 від 11.01.2007 р., у справі

Від відповідача –  Котовська Н.Д., довіреність № 006-Д від 04.01.2007 р., у справі, Ільмінська В.В., довіреність № 055-Д від 04.01.2007 р., у справі

Представником позивача надана заява про зміну позовних вимог № 79 від 12.03.2007 р., відповідно якої просить суд зобов’язати відповідача зарахувати сплачену суму у розмірі 13017,64 грн. в рахунок наступних платежів  Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” за спожиту електроенергію.

Вказана заява приймається судом до розгляду.

Відповідач у судовому засіданні проти вказаного клопотання не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

23.12.1997 р. між Спільним підприємством з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” та ДАЕК „Крименерго” в особі Ялтинських електричних мереж був укладений договір  на постачання електричної енергії від електричної мережі, згідно з яким сторони зобов’язані керуватись тарифами, встановленими Урядом України, рішеннями Уряду, Правилами користування електричної енергії та іншими директивними документами, регламентуючими питання користування електричною енергією. (а.с. 61-62).

26.05.2005 р. вказаний Договір був переукладений між Спільним підприємством з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” та ВАТ „Крименерго” в особі Алуштинських РЕМ за № 546. (а.с. 74-75).

Пунктом 6.41 Правил користування електричною енергією передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

03.03.2005 р. представниками ВАТ „Крименерго” проведена перевірка об’єкта споживача, в ході якої був складений акт про порушення правил користування електричною енергією № 5109 від 03.03.2005 р., та акт про порушення правил користування електричною енергією № 5110 від 03.03.2005 р.

Відповідно до пункту 6.42 Правил користування електричною енергією на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника     електричної     енергії    (електропередавальної організації)  під  час  засідань  комісії  з  розгляду  актів  про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума  завданих  споживачем  збитків   та   виписуються   споживачу додаткові   розрахункові   документи   для  сплати  відповідно  до законодавства України.

На підставі вказаних актів позивачу були виставлені рахунки про нарахування санкцій в результаті проведення перерозрахунку обсягу та вартості спожитої електричної енергії: по акту № 5109 від 03.03.2005 р. – у розмірі 11962,18 грн., по акту № 5110 від 03.03.2005 р.  – у розмірі 1055,46 грн.

12.05.2005 р. ВАТ „Крименерго” було направлено на адресу позивача Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” було направлено повідомлення про відключення. (а.с. 22 )

Позивач сума за актами у розмірі 13017,64 грн. була сплачена в добровільному порядку через можливість відключенню підприємства від електричної енергії у разі непогашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи – платіжне доручення № 610 від 20.07.2005р. (а.с. 23)

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.02.2006 р. у справі № 2-16/12018-2005, яка набрала законної чинності, акт про порушення правил користування електричною енергією № 5109 від 03.03.2005 р. та акт про порушення правил користування електричною енергією № 5110 від 03.03.2005 р. були визнані недійсними. (а.с. 15-18)

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, Постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.02.2006 р. у справі № 2-16/12018-2005 має преюдиціальне значення у даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума у розмірі 11962,18 грн. та 1055,46 грн. (разом 13017,64 грн.), сплачена позивачем, по актам № 5109 від 03.03.2005 р. та № 5110 від 03.03.2005 р. була сплачена без достатніх правових підстав.

14.11.2006 р. позивач Спільне підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” звернулося до Алуштинських РЕМ ВАТ „Крименерго” з претензією про добровільне повернення незаконно сплаченої суми у розмірі 13017,64 грн. (а.с. 25)

Вказана претензія відповідачем залишена без уваги, що і стало підставою для звернення Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” з позовом до суду про стягнення вказаної суми в примусовому порядку.

Представником позивача надана заява про зміну позовних вимог № 79 від 12.03.2007 р., відповідно якої просить суд зобов’язати відповідача зарахувати сплачену суму у розмірі 13017,64 грн. в рахунок наступних платежів  Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” за спожиту електроенергію.

Суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання та прийняти вказану заяву до розгляду у зв’язку з тим, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

В даному випадку застосуванню підлягає стаття 1212  Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 1212 особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 3 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 8 Закону України „Про власність” встановлено, що  цим Законом встановлюються основні положення про власність в Україні.

Статтею 2 цього закону закріплено, що: 1) право  власності  -  це  врегульовані  законом  суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном; 2) право  власності  в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності; 3) кожен   громадянин   в   Україні   має  право  володіти, користуватися  і  розпоряджатися  майном  особисто  або  спільно з іншими.

Відповідно до статті  3 Закону „Про власність” суб'єктами  права  власності  в Україні визнаються: народ України, громадяни, юридичні особи та держава.

У відповідності зі статтею 4 цього Закону власник  на   свій   розсуд   володіє,   користується   і розпоряджається належним йому майном.

Пункт 3 статті 47 Господарського кодексу України передбачає, що держава гарантує недоторканність майна і забезпечує захист майнових  прав  підприємця.

Отже діючим законодавством також закріплено право власника вільно, за власною ініціативою та на свій розгляд, володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном та гарантії недоторканості майна з боку держави.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірною вимогу позивача про зобов’язання відповідача зарахувати 13017,64 грн. в рахунок сплати наступних платежів за спожиту електроенергію, у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 49, 82-84  Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство „Крименерго” (95620, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6, ) в особі Алуштинських РЕМ (98500, АР Крим, м. Алушта, вул.. Октябрьська,  37) зарахувати 13017,64 грн. в рахунок сплати наступних платежів Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Перекопська, 4, ) за спожиту електроенергію.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Крименерго” (95620, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6, , р/р 0163 у філії КЦВ Промінвестбанку м. Сімферополь, МФО 324430) в особі Алуштинських РЕМ (98500, АР Крим, м. Алушта, вул.. Октябрьська,  37) на користь Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева” (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Перекопська, 4, , р/р 3152 в Алуштинському відділенні КРФ АКБ Укрсоцбанка, МФО 324010) 136,96 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.