ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" липня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/209

За позовом  Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком"   в особі      Центр телекомунікаційних послуг Рівненської філії ВАТ "Укртелеком"

до відповідача  Асоціація підприємств цукрової промисловості Рівненської області "Рівнецукор"

про стягнення в сумі 244 грн. 12 коп.

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Корицька І.А.

Від відповідача : представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 244,12 грн.- суми основного боргу та збитків від інфляції. Вимоги обгрунтовує невиконанням відповідачем умов договору № 2004246 від 13.09.2000 р. про надання послуг електрозв'язку. В судовому засіданні позовні вимоги, відповідно до права, наданого  статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребовуваних доказів не подав. Ухвала суду, направлена на адресу відповідача, повернута поштовим відділенням з поміткою "Адресат не значиться". За умовами ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом. Згідно наданого позивачем витягу з ЄДРПОУ, станом на 21.02.2007 р. Асоціація підприємств цукрової промисловості Рівненської області "Рівнецукор" зареєстрована за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька, 5. (на дану адресу було направлено ухвалу суду). Відтак, негативні наслідки відсутності особи за юридичною адресою покладаються на цю особу.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Суд виходив з такого.

"13" вересня 2000 року між ВАТ "Укртелеком" та Асоціацією підприємств цукрової промисловості Рівненської області "Рівнецукор" укладено договір № 2004246 про надання послуг електрозв'язку.

Відповідно до п.п. 4.5 Договору розрахунки за фактично отримані послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

В порушення умов договору відповідач не проводив розрахунки за отримані телекомунікаційні послуги в період з 01.11.2004 р. по 31.05.2005 р. внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 204 грн. 82 коп. Дана заборгованість підтверджується історією обігів по місяцях та оборотною відомістю організації наданими позивачем.

За прострочення виконання зобов'язання, згідно ст.ст. 611, 625 ЦК України збитки від інфляції в сумі 39,30 грн. Правильність нарахування збитків від інфляції судом перевірено.

11 квітня 2005 року відповідачу направлялась претензія № 06-18/97 з пропозицією добровільного погашення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.  За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищезазначені дії відповідача є вчинення ним правопорушенням у сфері господарювання.

У відповідності до пункту 2 статті 218 Господарського кодексу України (який є спеціальним законом в сфері господарських відносини) учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу та збитків від інфляції в розмірі 244,12 грн. підтверджуються матеріалами справи у відповідних частинах, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49,  811, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Асоціації підприємств цукрової промисловості Рівненської області "Рівнецукор"  (вул. Кавказька 5,Рівне,33000,   , розрахунковий рахунок № 4458,  банк: "Укрсоцбанк" Рівненська обласна дирекція,   МФО банку 333012) на користь Центру телекомунікаційних послуг Рівненської філії ВАТ "Укртелеком" (вул. Міцкевича, 2, м. Рівне, 33028 ), р/р 2603425 в АППБ "Аваль" м. Рівне, МФО 333227 - основний борг в сумі 204грн. 82коп.,   збитки від інфляції в сумі 39грн. 30коп.,   витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн. 00коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн 00коп. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                              Тимошенко О.М.

Повний текст рішення суддею підписано "10" липня 2007 р.