ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2007 р.
справа № 20-7/237

01.10.2007                                                                                                           Справа № 20-7/237

За          Комунального підприємства „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради

позовом:          (99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 2)

до          Відкритого акціонерного товариства „Севастопольське підприємство „Ера”

(99040, м. Севастополь, вул. Індустріальна, 12)

(99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, 15)

про          стягнення заборгованості по оплаті вартості теплової енергії по укладеним договорам з урахуванням пені, інфляційного відшкодування та 3 % річних в розмірі 48159,81 грн.,

в порядку ст. 22 ГПК України позовні вимоги зменшені до 20219,22 грн., з яких: 10302,22грн. –основний борг, 2887,14 грн. –пеня, 6066,29 грн. –індекс інфляції, 963,58 грн. –3% річних (20219,23 грн. –сума складових), -

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - Дорожко О.Л., начальник юридичного відділу, довіреність № 01-юр від 02.01.2007;

від відповідача:          - не з'явився;

Суть спору:

27.07.2007 (вх.№1875) Комунальне підприємство „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Севастопольське підприємство „Ера”  про стягнення заборгованості по оплаті вартості теплової енергії по укладеним договорам з урахуванням пені, інфляційного відшкодування та 3 % річних в розмірі 48159,81 грн. за період з грудня 2005 року по липень 2007 року, з посиланням на Договір № 117 від 02.06.2006, статті 526, 610, 611, 623, 625 Цивільного кодексу України, статті 230-232 Господарського кодексу України (арк.с.3-5).

Ухвалою суду від 06.08.2007 порушено провадження по справі (арк.с.1-2).

Позивач надав клопотання (вх.№33966) в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України про зменшення позовних вимог та зміну періоду виникнення заборгованості у зв’язку з опискою в позовній заяві, просить вважати період виникнення заборгованості „з грудня 2005 по 01.05.2007”; та про зменшення позовних вимог до 20219,22 грн., з яких: 10302,22грн. –основний борг, 2887,14 грн. –пеня за період з 16.10.2006 по 16.09.2007, 6066,29 грн. –індекс інфляції за період з грудня 2006 року по серпень 2007 року, 963,58 грн. –3% річних за період з 26.01.2006 по 16.09.2007, у зв’язку зі здійсненням перерахунку заборгованості за інший період з травня по вересень 2007 року зі збереженням стягнення індексу інфляції, 3 % річних та пені з суми заборгованості 43410,38 грн. за період з грудня 2005 року по серпень 2007 року у зв’язку з проведеним заліком основної заборгованості на суму 43980,00 грн. по договору уступки права вимоги № 64 від 19.07.2007, укладеного відповідачем  з ДКП „Севміськводоканал”, згідно розрахунків та змісту заяви заборгованість складає  20219,22 грн., в прохальній частині помилково вказано 20212,22 грн., фактично сума всіх складових складає 20219,23 грн.(68-70).

Відповідач явку уповноважених представників в судові засідання 20.08.2007, 19.09.2007, 01.10.2007 засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 06.08.2007, 20.08.2007, 19.09.2007 не виконав, витребуваних документів та доказів, письмового відзиву на позовні вимоги не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений по адресі реєстрації,  зазначеній в позовній заяві та договорі, належним чином та своєчасно (арк.с.49), про причини неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві (п. 3.6. Рекомендацій Вищого господарського суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” зі змінами та доповненням).

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, тому що позивачем надані докази, що підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, та які в повній мірі характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

07.12.2004  між Відкритим акціонерним товариством „Севастопольське підприємство „Ера” (Споживач) та Комунальним підприємством „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради (Енергопостачальна організація) укладено договір № 117 про постачання теплової енергії (арк.с.9-15).

02.06.2006 між Відкритим акціонерним товариством „Севастопольське підприємство „Ера” (Покупець) та Комунальним підприємством „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради (Продавець) укладено договір № 117 купівлі-продажу теплової енергії (арк.с.16-21).

Згідно з якими Комунальне підприємство „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради поставляє Відкритому акціонерному товариству „Севастопольське підприємство „Ера” теплову енергію, а Відкрите акціонерне товариство „Севастопольське підприємство „Ера” оплачує Комунальному підприємству „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради вартість отриманої теплової енергії по встановленим тарифам.

Пунктами 4.1.-4.7. Договору № 117 від 02.06.2006 встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Плата за теплову енергію розраховується виходячи з займаємої опалювальної площі (Додаток № 1) відповідно до норм споживання. Покупець щомісячно до 15 числа розрахункового місяця може здійснити  авансові платежі по всім видам теплопостачання, передбаченим цим Договором, відповідно  виставленого Продавцем рахунку в сумі не менше 50% від суми нарахування за спожиту теплову енергію в попередній розрахунковий період, з наступним перерахуванням за фактично відпущену теплову енергію. Кінцевий розрахунок за теплову енергію здійснюється в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно тарифам, що діяли на день отримання теплової енергії. Рахунок вважається отриманим Покупцем, якщо останнім до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, не заявить про неотримання рахунку за розрахунковий місяць.

Пунктом 4.8. Договору № 117 від 02.06.2006 за несвоєчасне внесення плати передбачена сплата Покупцем пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення від належної до сплати суми.

Аналогічні умови містить Договір № 117 від 01.12.2004.

Згідно пункту 7.2.3. Договору № 117 від 01.12.2004 та пункту 6.1.2 Договору № 117 від 02.06.2006 Покупець несе відповідальність відповідно до діючого законодавства та цього Договору за несвоєчасне внесення платежів за теплову енергію –шляхом оплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення від суми платежу.

12.12.2005, 04.01.2006, 10.02.2006, 10.03.2006, 10.04.2006, 12.05.2006, 05.06.2006, 10.07.2006, 07.08.2006, 04.09.2006, 05.10.2006, 03.11.2006, 06.12.2006, 12.01.2007, 12.02.2007, 07.03.2007, 17.04.2007 позивачем виставлені відповідачу рахунки-фактури № 117 на суму 3916,20 грн., 4716,67 грн., 3747,01 грн., 4370,57 грн., 2885,74 грн., 2166,36 грн., 1905,35 грн., 2563,72 грн., 3288,23 грн., 2788,62, 2005,62 грн., 5819,98 грн., 5563,34 грн., 6331,33 грн., 6446,04 грн., 6466,61 грн., 3705,19 грн., відповідно, а всього на суму 68686,58 грн. (арк.с.28-45).

19.07.2007 між ДКП „Севміськвожоканал” (Первісний кредитор) та ВАТ  „Севастопольське підприємство „Ера” (Кредитор) укладено Договір уступки права вимоги № 64, згідно з яким Первісний кредитор передає, а Кредитор приймає в повному обсязі в сумі 43980,00 грн. право вимоги по Договору № 0410 від 01.01.2006, укладеного між Первісним кредитором та КП „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради (Боржник) (арк.с.62).

Згідно розрахунку позивача з урахування уточнення заборгованість відповідача за період з грудня 2005 року по 01.05.2007 складала 43410,38 грн., з 01.05.2007 по 01.09.2007 складає 10302,22 грн.  (арк.с.69-70).

Заборгованість також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, від підписання якого відповідач ухилився  (арк.с.104-105).

Таким чином, заборгованість в сумі 43980,00 грн. погашена 19.07.2007, в тому числі, 569,62 грн. за період з 01.05.2007.

Залишок заборгованості за вказаний період з 01.05.207 по 01.09.2007 складає 9732,60 грн.

Спір виник у зв’язку з тим, що відповідач своєчасно не оплатив спожиту ним теплову енергію по Договорам № 117 від 01.12.2004 та 02.06.2006.

Правовідносини регулюються статтями 525, 526, 610, 611, 625, 714 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 275-277 Господарського кодексу України.

Відповідно до статей 275-277 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Аналогічні положення містяться в статті 714 Цивільного кодексу України.

Абоненти користуються енергією з додержанням Правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України,  господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтями 625 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в справі, письмового відзиву і заперечень, контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості не надав, від проведення звірки взаєморозрахунків ухилився, про що позивачем надані докази (арк.с.104-105).

Дії відповідача свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, направлені на ухилення від відповідальності за невиконання зобов’язань по Договору.

При викладених обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 19510,77 грн., з яких: заборгованість за спожиту теплову енергію за період з грудня 2005 року по 01.09.2007 –9732,60 грн., 3% річних - 963,58 грн., індекс інфляції –5927,45 грн., пеня -  2887,14 грн.

Таким чином, на час прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.05.2007 по 01.09.2007 складає за розрахунком суду 9732,60 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Сума 3% річних за період з 26.01.2006 по 16.09.2007 складає 963,58 грн., індексу інфляції за період з лютого 2006 року по серпень 2007 року –5927,45 грн., сума пені за період з 16.10.2006 по 16.09.2007 з урахуванням обмеження встановленого частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України складає 2887,14 грн., які підлягають стягненню повністю.

Підстави для стягнення індексу інфляції за грудень 2005 року та січень 2006 року відсутні, так як заборгованість виникла в січні 2006 по рахунку від 12.12.2005.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 610, 611, 625, 714 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 232, 275-277 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 44, 49, 75, 77, 82-85, 90 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Севастопольське підприємство „Ера” (99040, м. Севастополь, вул. Індустріальна, 12, ідентифікаційний код 14311057, п/р № 202 в ВАТ СФ „Укрексімбанк”, м. Севастополя, МФО 384986) на користь Комунального підприємства „Севтеплоенерго” Севастопольської міської Ради  (99011, м. Севастополь, вул. Л. Павліченко, 2, ідентифікаційний код 03358357, п/р № 6831 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) заборгованість за спожиту теплову енергію  в сумі  9732,60 грн., 3% річних в розмірі 963,58 грн., індекс інфляції в розмірі 5927,45 грн., пеню в сумі  2887,14 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 195,11 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 113,87 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.          В частині позовних вимог про стягнення індексу інфляції за грудень 2005 року та січень 2006 року в сумі 138,84 грн. –відмовити.

Суддя                                                                                                           Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

08.10.2007