ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 р.
№ 32/269

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.Чернігові

на ухвалу
Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2005

у справі
№32/269 господарського суду міста Києва

за позовом
Державної податкової інспекції у м.Чернігові

до

третя особа
1)          Української універсальної  товарної біржі
2)          ПП “Петан”
3)          ТОВ “Виробниче підприємство “Сучасні деревообробні технології”
Дочірнє підприємство “Ван Укр Україна”

про
визнання недійсним договору,

за участю представників сторін від:

позивача:
Машко О.П. –за довіреністю від 16.05.2007р.

відповідачів:
1)          не з’явились
2)          Недашківський Л.О. –за довіреністю від 20.08.2004р.
3)          не з’явились

третьої особи:
не з’явились

ВСТАНОВИВ:

У травні 2005 року Державна податкова інспекція у м.Чернігові звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідачів Української універсальної  товарної біржі, ПП “Петан”, ТОВ “Виробниче підприємство “Сучасні деревообробні технології” про визнання недійсним договору, оскільки він порушує інтереси держави.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.08.2005 року (суддя Хрипун О.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2005 року (судді Куц М.М. - головуючий, Дзюбко П.О., Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу ДПІ у м.Чернігові на рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2005 року повернуто без розгляду на підставі п.4 ст.97 Господарського процесуального Кодексу України.

У касаційній скарзі Державна податкова інспекція у м.Чернігові просить ухвалу апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення норм процесуального права. Також скаржник посилається на те, що апеляційний суд не міг прийняти ухвалу 02.09.2005р., оскільки згідно штампу вхідної кореспонденції справа до суду надійшла лише 13.09.2005р.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Згідно з п. 11 частини першої ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції виконують таку функцію: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках –коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що при зверненні з позовною заявою до господарського суду міста Києва Державна податкова інспекція у м.Чернігові виступала не як суб’єкт господарювання, а як орган виконавчої влади, який діє на підставі Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, виконуючі при цьому завдання та функції органів державної податкової служби.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі –адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 4 частини першої ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з наведених норм КАС України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративною юрисдикції (адміністративною справою), оскільки стороною (позивачем) у ній є орган виконавчої влади –Інспекція, який здійснює владні управлінські функції на основі Закону України “Про державну податкову службу в Україні” та який звернувся до суду у випадку, встановленому вказаним законом.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 року. Частина перша п. 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення”  КАС України зазначає, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Київський апеляційний господарський суд наведеного не врахував, тоді як розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може істотно вплинути на обсяг прав і обов’язків учасників процесу на будь-яких його стадіях.

Відтак, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа –передачі до Київського апеляційного господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, ст.1119-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2005 року у справі №32/269 скасувати.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Чернігові на рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2005 року у справі №32/269 разом з зазначеною справою передати до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                         Г.Жаботина

А.Уліцький