АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2007
№ 14/149

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Швидкий О.В. - юрист,

від відповідача - ОСОБА_1 - СПД.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ДП "Центральна торгівельно-закупівельна база
Міністерства оборони України"

на рішення Господарського суду Чернігівської
області від 04.07.2007

у справі № 14/149

за позовом                               ДП
"Центральна торгівельно-закупівельна база Міністерства оборони
України"

до                                                   Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

про
звільнення приміщення та відшкодування збитків 750 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської
області від 04.07.2007р. усправі № 14/149 відмовлено у повному обсязі ДП
"Центральна торгівельно-закупівельна база Міністерства оборони
України" в особі  Філії
«Гончарівський військторг» в задоволенні позовних вимог про виселення Суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1 з орендованого ним приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 113,7 кв. м. та
відшкодування збитків в сумі 750 грн.

Позивач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права, неповного з'ясування судом обставин
справи, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема, апелянт стверджує, що
відповідач безпідставно займає спірне приміщення, оскільки термін дії договору
оренди скінчився і намірів продовжувати цей договір у позивача нема, про що
останній і повідомив відповідача листом.

Розглянувши апеляційну скаргу,
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне:

Між Державним підприємством
"Центральна торгівельна закупівельна база" Міністерства оборони
України, в особі начальника філії Гончарівського військторгу ДП ЦТЗБ МОУ
Овчиннікової Л.В., та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, який діє на
підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця,
зареєстрованого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської
області 11,08.94р. за номером НОМЕР_1, укладено договір оренди нерухомого
військового майна НОМЕР_2 від 01.03.2006р., який підписаний сторонами
17.03.2006р.

Відповідно до умов договору (пункт
1.1.) орендодавець (позивач у справі) передає, а орендар (відповідач у справі)
приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлове
приміщення загальною площею 113,7 кв.м. (корисна - 113,7 кв.м.) в будівлі
АДРЕСА_1, вартість якого визначена згідно з незалежною оцінкою, здійсненою
станом на 30.09.2005р. і становить 43 825,00грн.

17.03.06р. між сторонами складено
акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду площею 113,7кв.м.

Відповідно до п.10.1 строк дії
договору встановлений до 27 лютого 2007 року.

25.01.2007р. позивач звернувся до
відповідача з листом №3, в якому просив його звільнити орендоване приміщення у
зв'язку з виробничою необхідністю та закінченням строку дії договору
оренди.

В свою чергу відповідач після
закінчення терміну дії оренди приміщення не звільнив, посилаючись на те, що він
не отримував лист від позивача про звільнення та вважав договір оренди
пролонгованим на той же строк.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку не звільнив орендоване приміщення, позивач звернувся до Господарського
суду Чернігівської області з відповідним позовом.

Місцевий господарський суд відмовив
в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що в матеріалах
справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з вимогою звільнити
орендоване приміщення у зв'язку із закінченням строку чинності договору оренди
та підписати акт прийому-передачі майна, а саме: судом першої інстанції не був
прийнятий до уваги, наданий позивачем, лист №3 від 25.01.2007 року, як доказ
повідомлення відповідача про припинення дії договору, так як цей лист не був
вручений відповідачу належним чином. Також суд зазначив, що позивач своєю
поведінкою, а саме продовженням виставлення відповідачу рахунків №5 від
14.03.07р., №6 від 16.04.07р., №10 від 10.05.07р. та №12 від 11.06.07р. на
оплату оренди, експлуатаційних витрат, плати за землю в період з березня 2007
року по червень 2007 року вчинив дії по продовженню орендних правовідносин з
відповідачем.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками місцевого господарського суду та вважає, що рішення підлягає
скасуванню, а позов задоволенню з наступних підстав:

В п. 10.6 договору НОМЕР_2 сторони
передбачили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або
зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного
місяця, договір вважається поновленим на той самий термін і на тих самих
умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві
на дату поновлення цього договору.

Умови пункту 10.6 договору
відповідають вимогам ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України, та кореспондуються
із приписами ст. 764 Цивільного кодексу України, яким и встановлено, що якщо
наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору, то за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається
поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
України від 10.04.1992р. «Про оренду державного та комунального майна» у разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Тобто нормами цивільного
законодавства та умовами договору чітко встановлено, що договір оренди може
бути пролонгований на той самий термін та на тих самих умовах у разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

В матеріалах справи наявний лист №3
від 25.01.2007р., в якому орендодавець (позивач) просив орендаря (відповідача)
звільнити орендоване приміщення. 26.01.2007р. даний лист був направлений на
адресу відповідача, поро що свідчить поштове повідомлення про вручення
рекомендованого поштового відправлення № 11049.

Колегією суддів не береться до
уваги твердження відповідача про те, що він не отримував вищезазначеного листа
від позивача, оскільки орендодавець своїми діями зробив все, щоб
повідомити  орендаря про відсутність у нього
намірів продовжувати даний договір, а саме вчасно через органи поштового
зв'язку направив рекомендований лист на адресу відповідача.

Чинним законодавством України, яке
регулює орендні правовідносини, а також договором, укладеним між сторонами, не
встановлено, що орендодавець повинен тільки
особисто вручити орендарю лист про відсутність намірів продовжувати
договір оренди. Таким чином позивач цілком правомірно скористався своїм право
та направив цей лист по пошті рекомендованим листом.

Факт не отримання орендарем листа
не може вважатись підставою для пролонгації договору оренди на той самий
термін, оскільки для пролонгації договору потрібна згода обох сторін, в даній
ситуації відсутня згода орендодавця на продовження таких правовідносин.

До того ж, при вирішенні цього
спору слід враховувати і те, що позивач, як орендодавець і власник, має намір
використовувати спірне приміщення для власних потреб та не бажає здавати в
оренду це приміщення ні відповідачу, ні іншим особам.

Отже, підсумовуючи викладене,
колегія суддів зазначає, що оскільки наявна заява орендодавця про припинення
договору оренди, яка була належним чином надіслана орендарю до закінчення
терміну дії договору, спірний договір оренди не може бути продовжений на той
самий термін та на тих самих умовах.

Суд апеляційної інстанції також не
погоджується з висновком суду першої інтенції, про те, що позивач своїми діями,
а саме продовженням виставляти відповідачу рахунки №5 від 14.03.07р., №6 від
16.04.07р., №10 від 10.05.07р. та №12 від 11.06.07р. на оплату оренди,
експлуатаційних витрат, плати за землю в період з березня 2007 року по червень
2007 року, вчинив дії по продовженню орендних правовідносин з відповідачем,
оскільки Законом України «Про оренду державного та комунального майна» не
передбачено безкоштовне використання орендованих приміщень, ці платіжні
доручення виставлялись позивачем саме тому, що орендар фактично використовував
орендоване приміщення після закінчення терміну дій договору, а не тому, що
орендодавець вирішив пролонгувати договір оренди.

Таким чином, позовні вимоги про
зобов'язання відповідача звільнити приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 113,7 кв. м. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що позивач був
змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом
інтересів, він уклав з ТОВ «Захист - 2000» договір НОМЕР_3 від 16.04.2007р. про
надання юридичних послуг.

Відповідно до п. 5. Договору
НОМЕР_3 від 16.04.2007р. вартість послуг складає 750грн.

На виконання умов договору позивач
сплатив на користь ТОВ «Захист - 2000» 750грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 485 від 03.05.2007р.

Відповідно до ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного
права, має право на ї відшкодування.

В даному випадку, мова йде про
відшкодування витрат, які понесла особа для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, позивач із-за
неправомірних дій відповідача поніс збитки у вигляді оплати витрат на правову
допомогу, яка полягала у підготовці позовної заяви, участі в судових засіданнях
представника, наданні юридичної консультації тощо.

З огляду на це, колегія суддів
вважає, що  позовні вимоги про стягнення
з відповідача збитків у вигляді оплати витрат на правову допомогу в сумі
750грн., також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду скасовується,
постановляється нове рішення, яким позов задовольняється у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу ДП "Центральна торгівельно-закупівельна база
Міністерства оборони України" в особі
Філії «Гончарівський військторг» задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 04.07.2007р. у справі № 14/149 скасувати.

3.          Позов задовольнити у повному обсязі.

4.          Зобов'язати Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідент. код НОМЕР_4) звільнити та повернути ДП
"Центральна торгівельно-закупівельна база Міністерства оборони
України" в особі  Філії
«Гончарівський військторг» (15558, смт. Гончарівське, Чернігівської області,
) нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 113,7 кв. м.

5.          Стягнути з  Суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, ідент. код НОМЕР_4) на користь ДП "Центральна
торгівельно-закупівельна база Міністерства оборони України" в особі  Філії «Гончарівський військторг» (15558, смт.
Гончарівське, Чернігівської області, , р/р 701 в
Укрексімбанк м. Чернігів, МФО 353649) 750грн. - збитків у вигляді оплати витрат
на правову допомогу, 187 грн. - держмита за подання позовної заяви, 118грн. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 93,50грн. -
держмита за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

6.          Видачу наказу доручити Господарському
суду Чернігівської області.

7.          Матеріали справи № 14/149 повернути
до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

17.09.07 (відправлено)