ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.02.07                                                                                               Справа №20/144д/06-15/407д/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Акімова Т.М.

за участю представників сторін

від позивача: не з’явився

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: Зеленько Ю.В., довіреність №010-01/978 від 16.02.2005р. – головний юрисконсульт

від відповідача-3: Мінів Г.Ю., довіреність №188/09/1 від 23.01.2007р.

від третьої особи: Мітенко І.В., довіреність №22/3 від 09.01.2007р. – начальник юридичного відділу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області

від прокуратури Хорунжий С.М. посвідчення №261 від 08.08.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 20/144д/06-15/407д/06 та апеляційні скарги Запорізького обласного управління юстиції, м. Запоріжжя та Фонду державного майна України, м. Київ

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.10.2006р. про забезпечення позову у справі № 20/144д/06-15/407д/06

за позовом Компанії «Velbay holdings limited», Варнака, Кіпр

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя (далі за текстом ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»)

до відповідача-2: Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ (далі за текстом ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»)

до відповідача -3: Кабінету Міністрів України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду державного майна України, м. Київ

за участю Прокуратури Запорізької області, м. Запоріжжя

про визнання кредитної угоди недійсною та припинення зобов’язань.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області  від 16.10.2006р. (суддя Колодій Н.А.), на підставі статей 66,67 ГПК України, заяву позивача про  застосування засобів до забезпечення позову задоволена. Заборонено ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» вчиняти будь-які дії, направлені на виконання кредитної угоди №14/02-145, укладеної 28.05.1997р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» і заборонено Фонду державного майна України та будь-яким іншим особам вимагати від Компанії «Velbay holdings limited» виконання договорів купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 08.02.2001р. та 24.03.2006р. в частині здійснення рефінансування довгострокових зобов’язань ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» по кредитній угоді №14/02-145 та будь-яких інших зобов’язань за цими договорами.

Не погодившись з прийнятим у справі судовим актом Запорізьке обласне управління юстиції та Фонд державного майна України подали апеляційні скарги до Запорізького апеляційного господарського суду, в яких останні просять скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.10.2006р. у справі №20/144д/06-15/407д/06.

В апеляційній скарзі Запорізьке обласне управлінням юстиції зазначає, що забезпе-чення позову по даній справі щодо заборони іншим особам вчиняти певні дії не стосується предмета спору. Вказує, що місцевий господарський суд вийшов за рамки предмету спору і порушив права третіх осіб. В ухвалі суду не обґрунтовано, яким чином виконання позивачем за даною справою своїх зобов’язань за договорами купівлі-продажу пакету акцій від 08.02.2001р. та 24.03.2006р. може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі про визнання недійсною кредитної угоди №14/02-145, укладеної 28.05.1997р. В судовому засіданні 09.02.2007р. представник підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга Запорізького обласного управління юстиції прийнята судом апеляційної інстанції до апеляційного розгляду на підставі представництва Кабінету Міністрів України згідно п.п.42 п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30.12.1997р. №1396/97, та в свою чергу представництво Запорізького обласного управління юстиції України визначено п.п.25 п.4 Положенням про головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київських та Севастопольських міських управліннях юстиції, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 30.08.2000р. №36/5.

Фонд державного майна України в апеляційній скарзі зазначив, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме: статей 66, 67, 68 ГПК України. Встановлені ухвалою від 16.10.2006р. заборони нічим не мотивовані, обмежують діяльність ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», а також безпідставно забороняють виконувати зобов’язання по кредитній угоді, що в подальшому несуть за собою негативні наслідки для держави в цілому. Забезпечення позову по даній справі не пов’язані з розглядом справи і не впливає на виконання судового рішення, що  буде прийнято за результатами розгляду цього позову. В судовому засіданні 09.02.2007р. представник підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі.

Представник прокуратури Запорізької області та відповідача-2 у судовому засіданні 09.02.2007р. підтримали вимоги, викладені у апеляційних скаргах Запорізького обласного управління юстиції та Фонду державного майна України.

Позивач та відповідач-1 у судове засідання 09.02.2007р. не з’явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами у відповідності до статі 75 ГПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.11.2006р. апеляційні скарги Запорізького обласного управління юстиції та Фонду державного майна України прийняті та призначені до розгляду на 13.12.2006р. У зв’язку з тим, що позивачем та відповідачами не надано відзиву на апеляційну скаргу, а також у зв’язку з клопотанням позивача про перенесення судового засідання розгляд справи було відкладено до 31.01.2007р. В судовому засіданні 31.01.2007р. позивачем подана заява про відвід судді.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 31.01.2007р. голова суду заяву позивача про відвід судді Кагітіної Л.П. у справі №20/144д-15/407д/06 залишив без задоволення. Розгляд справи відкладено до 09.02.2007р.

Склад колегії суддів змінювався. Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 199 від 30.01.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді Мойсеєнко Т.В. (доповідач), суддів Кагітіна Л.П., Яценко О.М.

За клопотанням представників сторін, що брали участь у судовому засіданні 09.02.07р., судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за їх згодою у засіданні суду була оголошена тільки вступна та резолютивна частини постанови.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційні скарги такими, що підлягають задоволенню, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.10.2006р. у справі №20/144д-15/407д/06 в частині забезпечення позову слід скасувати з наступних підстав.

Згідно зі ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.33 ГПК України останній обов’язково повинен подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову встановлені статтею 67 ЦК України, зокрема позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачеві вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спора.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий  захід забезпечити фактичне  виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки обґрунтованості, розумності та адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, не з’ясував наявності  існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам.

Як слідує з матеріалів справи, предметом позовних вимог є визнання недійсним пункт 6.1 в частині погашення кредиту, відсотків, додаткових платежів та страхової премії у розмірі 70% від загальної суми до 2000 року за рахунок коштів Державного бюджету України, пункт 6.2, підпункти: 13.1.8-13.1.9, 13.3.8-13.3.10, 13.3.12-13.3.13, статтю 14 кредитної угоди № 14/02-145, укладеної між Укрексімбанком та ВАТ "ЗАлК" 28.05.97 та визнання зобов'язання за кредитною угодою № 14/02-145, укладеною між Укрексімбанком та ВАТ "ЗАлК" 28.05.97, припиненими поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

При цьому, позивач не є стороною спірної кредитної угоди. Ніяких прав та обов’язків з цієї угоди для позивача не виникає, тому виконання чи невиконання спірної кредитної угоди особами, що її укладали, зокрема, відповідачем -1, ніяких правових наслідків безпосередньо для позивача не породжує, зокрема двосторонньої реституції.

Забороняючи ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» вчиняти будь-які дії, направлені на виконання кредитної угоди №14/02-145, укладеної 28.05.1997р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», місцевий господарський суд не обґрунтував в чому саме полягає утруднення його виконання або неможливість виконання рішення господарського суду про визнання угоди недійсною у випадку незастосування такого заходу. Застосовував вказаний захід до забезпечення позову господарський суд не врахував співвідношення права, про захист якого просив заявник  з майновими наслідками заборони відповідачеві -1 вчиняти вищенаведені дії.

Застосовуючи заходи до забезпечення позову у вигляді заборони Фонду державного майна України та будь-яким іншим особам вимагати від позивача виконання договорів купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 08.02.2001р. та 24.03.2006р. в частині здійснення рефінансування довгострокових зобов’язань ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» по кредитній угоді №14/02-145 та будь-яких інших зобов’язань за цими договорами, місцевий господарський суд також  не обґрунтував застосування таких заходів, та не врахував  можливість порушення прав інших осіб, які не є сторонами спірного договору. Крім того, даний захід до забезпечення позову (пункт 2 оскаржуваної ухвали) взагалі не пов’язаний з позовними вимогами та  виконанням рішення суду по справі№20/144д-15/407д/06.

Договори купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 08.02.2001р. та 24.03.2006р., укладені між Фондом державного майна та ЗАТ «АВТОВАЗ-Інвест» (Російська Федерація) не є предметом спору по даній справі і правовідносини за цими договорами не впливають на дійсність чи недійсність спірної кредитної угоди, а також на виконання рішення уданій справі.

Не довів необхідність вжиття заявленого заходу забезпечення і позивач та не обґрунтував яким чином незастосування цього заходу забезпечення позову та виконання позивачем своїх зобов’язань за договорами купівлі-продажу пакету акцій від 08.02.2001р. та 24.03.2006р. в межах, передбачених законодавством і зазначеними договорами, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення про визнання кредитної угоди, укладеної між відповідачами 1і 2, частково недійсною.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову, а саме вказуючи, що діючим законодавством не встановлено механізму для повернення з Державного бюджету України сум, які безпідставно сплачені як заборгованість за іноземним кредитом чи рефінансування такої заборгованості, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки дана обставина не є тією умовою, за наявністю якої можливе застосування  вказаних вище заходів до забезпечення позову. Наявність механізму повернення з Державного бюджету України сум, які безпідставно сплачені, або відсутність цього механізму не є безумовною підставою для застосування заходів до забезпечення позову.

Посилання позивача на те, що Фонд Державного майна України має можливість застосувати проти позивача цивільні чи адміністративні санкції також не є підставою для застосування заходів до забезпечення позову, оскільки взагалі не пов’язані з позовними вимогами та ніяким чином не впливають на виконання рішення у даній справі.

Таким чином, прийнявши спірну ухвалу місцевий господарський суд не повно з’ясував обставини, що мають значення для справи, не аргументував підстав та причин застосування заходів до забезпечення позову та не встановив наявність або відсутність умов, передбачених ст. 66 ГПК України, які б, в свою чергу, могли бути підставою до забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Запорізького обласного управління юстиції, м. Запоріжжя та Фонду державного майна України, м. Київ задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.10.2006р. в частині забезпечення позову у справі № 20/144д/06-15/407д/06 скасувати.

Заяву Компанії «Velbay holdings limited», Варнака, Кіпр про забезпечення позову по справі № 20/144д/06-15/407д/06 залишити без задоволення.