Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 40/210-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., судді Івакіна В.О. , Шепітько І.І.

при секретарі Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

прокуратури - Скорик Л.М., посв. № 206 від 28.09.2007 р.

позивача - не з'явився

відповідача -  Єфімова К.В., дор. від 06.06.2007 р.

третіх осіб - 1. не з'явився

2. не з'явився

3. Чаговець А.А., дор. № 2-3д від 28.12.2006 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора (вх. № 2576Х/1-9) на рішення господарського суду Харківської області від 16.07.07 р. по справі № 40/210-07

за позовом Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Старомерчинської селищної ради, с. Старий Мерчик

треті особи -

1. Валківська районна рада, м. Валки

2. Харківська обласна рада, м. Харків

3. ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі Газопромислового управління "Харківгазвидобування", м. Харків

до ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків

про стягнення 1049971 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.07.2007 р. по справі № 40/210-07 (суддя Хотенець П.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Харківський міжрайонний природоохоронний прокурор з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся з апеляційним поданням, в якому, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач вважає рішення суду законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційне подання без задоволення.

Третя особа, Газопромислове управління "Харківгазвидобування", письмовий відзив на апеляційне подання не надав, представник третьої особи в судовому засіданні підтримав апеляційне подання та також просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач та треті особи, Валківська районна рада та Харківська обласна рада, відзиви на апеляційне подання не надали. Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи без їхньої участі, за наявними матеріалами.

Колегія суддів розглянула апеляційне подання,  перевірила матеріали справи, заслухала присутніх в судовому засіданні представників сторін і прокуратури та встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" у 1994-1997 рр. здійснювало будівництво Юліївського нафтогазоконденсатого родовища.

У зв'язку прийняттям Кабінетом міністрів України постанови № 532 від 10.07.1993 р. "Про збільшення обсягів видобутку нафти і газу в 1993-1994 роках і найближчу перспективу" Харківська обласна державна адміністрація, як виняток, дозволила ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" розпочати будівництво об'єктів Юліївського газоконденсатого родовища до складання проекту відведення земель.

Актом державної приймальної комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництвом об'єкту Юліївського НГКР Харківської області від 2012.1997 р. об'єкт будівництва було введено в експлуатацію (т.1, а.с. 30-31).

Інститутом Землеустрою був виготовлений          проект відводу ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" земель під облаштування першої та другої черги Юліївського НГКР, що підтверджується нарядом-замовленням № 22 від 05.02.1997 р.

Факт видачі вищезазначеного проекту замовнику та Харківському обласному управлінню земельних ресурсів підтверджується накладною № 159 від 30.05.1997 р. (т. 1, а.с. 150).

Порядок надання земельних ділянок у користування визначений ст. 19 Земельного Кодексу України, відповідно до якої надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 31 Земельного Кодексу України вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Згідно зі ст. 19 Земельного Кодексу України Верховна Рада України надає земельні ділянки у разі, коли для вилучення цих земель установлено особливий порядок. Категорія земель, що повинні були надаватися під облаштування Юліївського НГКР підпадають під особливий порядок вилучення, визначений  ст. 32 Земельного Кодексу України.

Надання земельних ділянок згідно зі ст. 19 Земельного Кодексу України здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натурі (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем.

По проекту, за яким надання земель провадиться Верховною Радою України, обласна рада подає проектні матеріали і свій висновок до Кабінету Міністрів України, який розглядає ці матеріали і вносить у місячний строк свої пропозиції до Верховної Ради України.

Матеріали справи свідчать, що Постанова Верховної Ради України про надання ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" земель під облаштування Юліївського НГКР на момент реорганізації АТ "Укргазпром" прийнята не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Земельного кодексу України попереднє погодження місць розташування об'єктів на землях, що вилучаються за рішенням Верховної Ради України провадиться Верховною Радою України.

Пунктом 5 Постанови Верховної Ради України № 190/98-ВР від 05.03.1998 р. "Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об'єктів" попередньо погоджено місце розташування виробничих об'єктів Юліївського НГКР ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" на землях сільськогосподарського підприємства "Восток" (47,21 га земель, у тому числі 40,26 га ріллі), селянського (фермерського) господарства Кириченка О.А. (0,45 га ріллі), земель запасу Старомерчицької селищної ради (2,36 га земель, у тому числі 2,20 га ріллі) Валківського району Харківської області.

Відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва передбачено ст. 90 Земельного кодексу України, згідно з якою втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, заподіяні вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для використання їх у цілях, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості земель у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ і організацій, підлягають відшкодуванню Уряду Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським Радам народних депутатів. Ці втрати компенсуються поряд з відшкодуванням збитків відповідно до ст. 88 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва відшкодовуються підприємствами, установами та організаціями, яким відводяться сільськогосподарські і лісові угіддя, що вилучаються для потреб, не пов'язаних із веденням сільського та лісового господарства, а також підприємствами, установами і організаціями, навколо об'єктів яких встановлюються охоронні, санітарні та захисні зони з виключенням із обороту сільськогосподарських і лісових угідь або переведенням їх до менш цінних угідь.

Розміри і порядок визначення втрат, що підлягають відшкодуванню, а також випадки звільнення підприємств, установ і організацій від їх відшкодування встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279 затверджено "Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню".

Згідно з п. 4 вказаного Порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Тобто необхідною та достатньою умовою виникнення заборгованості по відшкодуванню втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва є: наявність затвердженого в установленому порядку проекту відведення земельних ділянок; сплив двомісячного строку після затвердження в установленому порядку проекту відведення особі земельних ділянок.

Відповідно до п. 3 ст. 102 Земельного кодексу України проекти відведення земельних ділянок у власність або користування затверджуються Радами народних депутатів, які надають і вилучають земельні ділянки.

Даною нормою чітко визначено особу, яка повинна була затверджувати проект відведення земельної ділянки    у користування ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" - це Верховна Рада України.

Отже, відповідно до п. 4  Порядку та п. 3 ст. 102 Земельного кодексу України затверджений в установленому порядку проект відведення земельних ділянок під облаштування Юліївського НГКР - це проект відведення земельних ділянок затверджений Верховною Радою України.

Крім того, матеріалами справи підтверджується факт існування виготовленого проекту відводу відповідачу земель під облаштування Юліївського НГКР та факт попереднього погодження Верховною Радою України місця розташування виробничих об'єктів Юліївського НГКР ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром".

У зв'язку з прийняттям Указу Президента України від 25.02.1998 р. № 151 "Про реформування нафтогазового комплексу України" та Постанови Кабінету міністрів України від 25.06.1998 р. № 747 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" будь-які подальші дії Верховної Ради України по наданню ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" земель під облаштування Юліївського НГКР були припинені, проект відведення земельних ділянок не затверджено.

Як зазначає прокурор в позовній заяві,  заборгованість у розмірі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва згідно з розподільчим балансом станом на 01.01.1999 р.  ДК "Укргазвидобування" не передавалась.

Однак вказана заборгованість не могла бути передана ДК "Укргазвидобування", оскільки на момент передачі Юліївського НГКР ДК "Укргазвидобування" за розподільчим балансом зобов'язання у розмірі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва з вищезазначених підстав ще не виникло.

Підприємство, щоб мати законну підставу передати за розподільчим балансом іншому підприємству дебіторську або кредиторську заборгованість (актив або пасив), повинно мати цю заборгованість у себе на балансі, тобто відображену у бухгалтерському обліку.

Відповідно до "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Міністерством фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704, будь-які зміни в бухгалтерському обліку підприємства можливі лише на підставі складених відповідно до законодавства первинних документів.

Первинним документом, складання якого призвело б до внесення кредиторської заборгованості у розмірі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва до балансу ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" є відповідний Акт про визначення втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання у розмірі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва вперше визначено "Актом комісії про визначення втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" від 25.12.2001 р., який був погоджений Харківським обласним управлінням земельних ресурсів 11.05.2002 р. та затверджений Харківською обласною державною адміністрацією 15.05.2002 р.

Цей первинний документ був складений 25.12.2001 р., тобто вже після передачі Юліївського НГКР ДК "Укргазвидобування" за розподільчим балансом станом на 01.01.1999 р.. А зобов'язаною особою за цим Актом визначено третю особу - ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі ГПУ „Харківгазвидобування".

Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо  помилковості тверджень прокурора про наявність у відповідача  заборгованості в сумі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва.

Слід також зазначити, що в матеріалах справи наявний проект відведення ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" земельних ділянок під облаштування Юліївського НГКР. Існування проекту відведення ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" земельних ділянок під облаштування Юліївського НГКР відповідачем не оспорюється та підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Однак відповідач не визнає факт затвердження в установленому порядку Верховною Радою України вищезазначеного проекту, яке унеможливлює виникнення зобов'язання у розмірі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального  кодексу  України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Але прокурором не надано доказів на підтвердження існування факту затвердження в установленому порядку Верховною Радою України проекту відведення ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" земельних ділянок під облаштування Юліївського НГКР. Саме ця подія могла бути підставою для виникнення у ДП "Харківтрансгаз" АТ "Укргазпром" зобов'язання у розмірі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва, яке протягом двохмісячного строку підлягало сплаті відповідно до п. 4 "Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279.

Посилання прокурора на Постанову Кабінету міністрів України  від 12.12.2002 р. № 1873 "Про вилучення і надання земельних ділянок для суспільних та інших потреб, погодження місць розташування об'єктів та зміну цільового призначення земель", затверджений Проект відведення земельної ділянки ГПУ "Харківгазвидобування" для облаштування Юліївського НГКР із земель землекористувачів Валківського району Харківської області 2002 р. інвентарний № 1-10245 та "Акт комісії про визначення втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" від 25.12.2001 р., як на підставу виникнення у відповідача зобов'язання в сумі 1049971 грн. по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва не може бути підставою для скасування рішення, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету міністрів України від 12.12.2002 р. № 1873 "Про вилучення і надання земельних ділянок для суспільних та інших потреб, погодження місць розташування об'єктів та зміну цільового призначення земель" ДК "Укргазвидобування" для ГПУ "Харківгазвидобування" надано у постійне користування відповідні земельні ділянки для облаштування Юліївського НГКР.

Проект відведення земельної ділянки ГПУ "Харківгазвидобування" для облаштування Юліївського НГКР із земель землекористувачів Валківського району Харківської області 2002 р. є проектною документацією третьої особи, а не відповідача.

Актом комісії про визначення втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню від 25.12.2001 р., погодженим Харківським обласним управлінням земельних ресурсів 11.05.2002 р. та затвердженим Харківською обласною державною адміністрацією 15.05.2002 р., чітко визначено особу, яка зобов'язана сплатити втрати сільськогосподарського виробництва у розмірі 1049971 грн., а саме - ГПУ "Харківгазвидобування".

Крім того, є безпідставним посилання прокурора на ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", як на підставу обов'язкового виконання відповідачем розпоряджень Харківської обласної державної адміністрації № 1118 від 11.11.1997 р. та № 558 від 03.07.1998 р., оскільки вказаний Закон  було прийнято 09.04.1999 р., тому до прийнятих Харківською обласною державною адміністрацією розпоряджень  не має жодного відношення.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав помилковим посилання прокурора на розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 1118 від 11.11.1997 р. та № 558 від 03.07.1998 р. як на ще одну підставу виникнення у відповідача зобов'язання    у розмірі  1049971 грн.  по сплаті  втрат сільськогосподарського виробництва з наступних підстав.

Відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва передбачено ст. 90 Земельного кодексу України.

В ст. 91 Земельного кодексу України законодавець передбачено, що розміри і порядок визначення втрат, що підлягають відшкодуванню, а також випадки звільнення підприємств, установ і організацій від їх відшкодування встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279 затверджено "Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню".

Таким чином, законодавець чітко визначив особу, до компетенції якої відноситься встановлення розміру і порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а саме, Кабінет Міністрів України.

Крім того, предметом даного господарського спору не є зобов'язання відповідача провести роботи по землевпорядкуванню, де б необхідно було встановлювати  особу, яка повинна була здійснити роботи по землевпорядкуванню, встановлювати факт проведення або не проведення цих робіт, факт оформлення або не оформлення належним чином проведених робіт, визначення умов приведення земельних ділянок до стану придатного для подальшого використання органами, які надавали земельні ділянки у користування, встановлення факту розроблення проекту відновлення (рекультивації) порушених земель.

Що стосується вимог прокурора про стягнення з відповідача на користь Валківської районної ради  суми у розмірі 157492,65 грн. (15 % від загальної заявленої суми), на користь Харківської обласної ради  суми у розмірі 262492, 75 грн., (25 % від загальної заявленої суми), то вони також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, Харківський міжрайонний природоохоронний прокурор заявив позов лише в інтересах держави в особі Старомерчицької селищної ради.

Будь-яких позовів в інтересах держави в особі Валківської районної ради та Харківської обласної ради прокурором заявлено не було. Валківська районна рада та Харківська обласна рада прокурором у його позовній заяві визначені лише як треті особи, які не заявляють самостійних вимог.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про судоустрій України" суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що Господарський процесуальний кодекс України не містить норми права, яка б передбачала можливість суду задовольняти позовні вимоги на користь третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги (в даному випадку стягнення з відповідача на користь третьої особи Валківської районної ради - суми у розмірі 157 492, 65 грн. (15 % від загальної заявленої суми), на користь третьої особи Харківської обласної ради - суми у розмірі 262 492, 75 грн. (25 % від загальної заявленої суми), у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні  позовних вимог.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 16.07.2007 р. по справі № 40/210-07 прийняте у відповідності до чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні, у зв’язку з чим апеляційне подання Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

постановила:

У задоволенні апеляційного подання відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.07.2007 р. по справі № 40/210-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                             (підпис)                          Бондаренко В.П.

Судді                             (підпис)                          Івакіна В.О.

(підпис)                          Шепітько І.І.

Постанову підписано 24.10.2007 р.