ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"17" липня 2007 р.
Справа № 6/114-07-2597

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Журавльова О.О.,

суддів Тофана В.М., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання  Бритавська Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача:  Мусієнко М.А. за довіреністю від 16.07.2007р. №302-07/07;

Виборний С.В. за довіреністю від 16.07.2007р. №304-07/07

від відповідача: Бєлоусова С.В. за довіреністю від 15.09.2005р. №423

від третьої особи: не з’явився

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської залізниці

на рішення господарського суду Одеської області  від  24 травня 2007 року

у справі №6/114-07-2597

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Енерготрансбуд”

до Одеської залізниці

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Служба матеріально-технічного забезпечення Одеської залізниці

про стягнення 936373,07 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ „Енерготрансбуд” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Одеської залізниці основного боргу в сумі 860743,71 грн. за поставлену продукцію згідно договорів поставки від 02.08.2006р. реєстраційний №ОД/НХ-06-1028НЮ, від 12.10.2006р. реєстраційний №ОД/НХ-06-1402НЮ, від 13.11.2006р. реєстраційний №ОД/НХ-06-1693НЮ та пені в розмірі 30917,95 грн., нараховану за прострочення виконання зобов’язання щодо оплати поставленої продукції.

В процесі розгляду справи позивач заявою від 23.04.2007р. доповнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача, окрім заявленої у позові суми основного боргу 860743,71 грн., ще 44711,41 грн. –заборгованості відповідача за поставлену продукцію згідно укладеної між сторонами додаткової угоди від 29.12.2006р. №1 до договору  №ОД/НХ-06-1402НЮ від 12.10.2006р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24 травня 2007 року у справі №6/114-07-2597 (суддя Демешин О.А.) позов ТОВ „Енерготрансбуд” задоволений частково.

З Одеської залізниці на користь ТОВ „Енерготрансбуд” стягнуто 921373,07 грн. основного боргу, 30917,95 грн. пені, 9213,73 грн. державного мита, та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В решті позову провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ „Енерготрансбуд” є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, але підлягають частковому задоволенню, з огляду на те, що в процесі розгляду справи відповідач сплатив позивачу заборгованість в сумі 15000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення основного боргу в сумі 921373,07 грн. і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ „Енерготрансбуд” з урахуванням часткової оплати відповідачем заборгованості в сумі 30000 грн.            При цьому відповідач посилається на порушення судом першої інстанції ст.ст.4-7, 84 ГПК України, оскільки у судовому рішенні двічі врахована сума 30917,95 грн. Перший раз ця сума додається до суми основного боргу (890455,12 грн.+30917,95 грн.=921373,07 грн.), а другий раз вона зазначається окремо, як сума пені, що підлягає стягненню з відповідача за прострочення оплати. Фактично ж сума боргу відповідача із врахуванням часткової оплати боргу в сумі 15000 грн. становить 890455,12 грн.

У судовому засіданні представники позивача погодилися з тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив арифметичної помилки, двічі врахувавши до суми, що підлягає стягненню нараховану за прострочення виконання зобов’язання пеню, а також зазначили, що в дійсності до стягнення з відповідача підлягає основний борг в сумі 875455,12 грн., пеня в сумі 30917,95 грн., держмито в сумі 9363,73 грн., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. Свої посилання представники позивача підтверджують також підписаними сторонами актами звірки взаєморозрахунків станом на 08.06.2007р., які залучені апеляційним господарським судом до матеріалів справи.

Третя особа про час і місце судового засідання повідомлена належним чином,  але у судове засідання не з’явилася, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку про  задоволення апеляційної скарги відповідача, з наступних мотивів:

Як вище встановлено апеляційним господарським судом,    ТОВ „Енерготрансбуд” поданий позов  до господарського суду Одеської області про стягнення з Одеської залізниці 860743,71 грн. –основного боргу за поставлену продукцію по 3-м договорам поставки та 30917,95 грн. –пені, за прострочення оплати продукції.

Так по договору поставки від 02.08.2006р. №ОД/НХ-06-1028НЮ заборгованість відповідача становить 515897,86 грн., а пеня за прострочення оплати продукції з 03.10.2006р. по 29.03.2007р. –21385,03 грн.;

по договору поставки від 12.10.2006р. №ОД/НХ-06-1402НЮ заборгованість відповідача становить 320169,85 грн., а пеня за прострочення оплати продукції з 27.11.2006р. по 29.03.2007р. - 9170,89 грн.;

по договору поставки від 13.11.2006р. №ОД/НХ-06-1693НЮ заборгованість відповідача становить 24676 грн., а пеня за прострочення оплати продукції з 26.01.2007р. по 29.03.2007р. - 362,03 грн.

В процесі розгляду справи позивач заявою від 23.04.2007р. доповнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача, окрім заявленої у позові суми основного боргу 860743,71 грн., ще 44711,41 грн., що становить заборгованість відповідача за поставлену продукцію згідно укладеної між сторонами додаткової угоди від 29.12.2006р. №1 до договору  №ОД/НХ-06-1402НЮ від 12.10.2006р.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за поставлену позивачем продукцію становить 905455,12 грн. (860743,71 грн. сума заборгованості, що заявлена до стягнення у позові + 44711,41 грн. сума заборгованості, що заявлена до стягнення у заяві), а сума пені, яку позивач просить стягнути з відповідача у позові становить 30917,95 грн.

В процесі розгляду справи відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 15000 грн., що підтверджується відповідним  платіжним дорученням у матеріалах справи від 07.05.2007р. №2843.

Таким чином на момент винесення судового рішення основний борг відповідача за поставлену позивачем продукцію із врахуванням часткової сплати  боргу відповідачем в процесі розгляду справи, складав 890455,12 грн. Окрім того, предметом розгляду позовних вимог є також стягнення з відповідача пені в сумі 30917,95 грн. Тобто, на момент винесення судового рішення загальна сума позовних вимог становила 921373,06 грн. (890455,12 грн. основний борг +30917,95 грн. пеня).

Отже, встановлені обставини свідчать, що  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про  обґрунтованість  та правомірність  позовних вимог ТОВ „Енерготрансбуд”, але допустив помилку при розрахунку суми основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача, включивши до її складу  розмір пені 30917,95 грн., та стягнувши цю суму пені з відповідача окремо.

Апеляційний господарський суд вважає, що такі обставини відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.104 ГПК України є підставою для зміни судового рішення.

При цьому, враховуючи наявність підстав для  зміни судового рішення, апеляційний господарський суд приймає до уваги також факт часткової сплати відповідачем заборгованості в сумі 15000 грн. за платіжним дорученням від 04.05.2007р. №2801, яке надане відповідачем  до апеляційної скарги,  а тому змінює рішення суду першої інстанції із врахуванням часткової оплати відповідачем боргу в сумі 30000 грн. (15000 грн., що оплачені відповідачем за платіжним дорученням від 07.05.2007р. №2843 + 15000 грн., що оплачені відповідачем за платіжним дорученням від 04.05.2007р. №2801).

З огляду на викладене, оскаржуване відповідачем судове рішення підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 875455,12 грн. (890455,12 грн. основний борг –30000 грн. часткової оплати) та пені в сумі 30917,95 грн.

Окрім того, приймаючи до уваги сплату відповідачем частини боргу вже після звернення позивача до господарського суду з позовом, а також те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача у справі,  витрати позивача по сплаті державного мита за розгляд позову в сумі 9363,73 грн. покладаються на відповідача у справі на підставі ст.49 ГПК України, згідно з якою, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.99,101-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Одеської залізниці задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 24 травня 2007 року у справі №6/114-07-2597 змінити, виклавши резолютивну частину цього рішення в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Одеська залізниця” (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська,19, р/рахунок №5 в ОФАБ „Експрес Банк”, МФО 328801, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Енерготрансбуд” (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька,29, п/р1897 в Дніпровському відділенні ПІБ м. Києва, МФО 322142, ) 875455 грн. 12 коп.  основного боргу, 30917 грн. 95 коп. пені, 9363,73 грн. державного мита, 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

В решті позову провадження у справі припинити у зв’язку з відсутністю предмету спору”.

3.Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
О.О. Журавльов

Судді

В.М. Тофан

М.В. Михайлов