СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
"19" вересня 2007 р.
Справа № 14/337-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Гридасова Ю.В. при секретарі Фінаровій
О.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1, м.
Гола Пристань Херсонської області, до Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації в особі бюро технічної інвентаризації  Голопристанського району, м. Гола Пристань Херсонської
області, про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії,
за участю представників
ОСОБА_2.- представник, доруч. НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.
Позивач у позовній заяві просить визнати за
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 право власності на будівлі літнього
пасовища НОМЕР_2 що розташовані по дорозі Рибальче-Іванівка. Зобов'язати
Херсонське державне бюро технічної інвентаризації в особі бюро технічної
інвентаризації Голопристанського району здійснити державну реєстрацію права
власності за позивачем на вказані будівлі. В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на положення ст. ст. 15, 16, 392 ЦК України, ст. ст. 4, 41,
42, 153, 161, 227 Цивільного кодексу УРСР.
Представник позивача на засіданні
суду надав усні пояснення відповідно до яких підтримав вимоги, викладені у
Відповідач, належним чином
повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, не
скористався своїм правом на участь у вирішенні спору. Письмові заперечення на
позовну заяву до дня засідання суду не представив. У письмовому клопотанні від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.НОМЕР_3 вих. просить розглянути справу без його участі.
За згодою представника позивача
судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі (їхніх представників), що прибули на судове засідання,
дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,
Між Позивачем та Приватно-орендним
підприємством «Червоний Жовтень»було укладено Договір купівлі-продажу
відІНФОРМАЦІЯ_3р. нерухомого майна - будівель літнього пасовища НОМЕР_2 що
розташовані по дорозі Рибальче-Іванівка, до складу яких входять: сторожка
охоронника - 1 шт.; літній откормочник - 1 шт.; скважина артезіанська - 3 шт.;
трансформаторна підстанція  - 1 шт.;
будиночок животновода  - 1 шт.
Факт укладення договору
купівлі-продажу вказаної вище нерухомості підтверджується наступними
документами: виписка з протоколу НОМЕР_2 зборів членів приватного орендного
підприємства «Червоний жовтень»від ІНФОРМАЦІЯ_4 p.; накладна НОМЕР_5
За отриману у власність нерухомість
Позивачем було сплачено 10 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4 р.
використовується позивачем у підприємницькій діяльності. Вказані вище об'єкти
нерухомого майна позначені в технічному паспорті БТІ наступним чином: сторожка
- літ. «А»; домик животновода - літ. «Б»; лентний откормочник - літ. «В»;
трансформаторная - літ «Г»; навіс - літ «Д»; помпа - № 1.
ІНФОРМАЦІЯ_5p. Позивач звернувся до
Відповідача з клопотанням про реєстрацію права власності на вказані об'єкти
Але Відповідач відмовився
здійснювати реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомості на
підставі зазначених вище документів з посиланням на відсутність договору
купівлі-продажу, посвідченого нотаріально.
Відповідно до п. 1.10. Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб" нерухоме майно
(нерухомість) - об'єкти майна, які розташовуються на землі і не можуть бути
переміщені в інше місце без втрати їх якісних або функціональних характеристик
(властивостей), а також земля.
Нерухомість, відмінна від землі,
а)          будівлі, а саме: приміщення,
пристосовані для постійного або тимчасового перебування в них людей, а також
об'єкти власності, функціонально пов'язані з такими приміщеннями.
Будівлі поділяються на будинки
(включаючи готелі, мотелі, кемпінги та інші подібні об'єкти туристичної
інфраструктури), квартири, кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах,
індивідуальні гаражі або місця на гаражних стоянках чи в гаражних кооперативах,
дачні будинки та інші об'єкти дачної (садової) інфраструктури, відмінні від
б)          споруди, а саме: об'єкти нерухомості,
відмінні від будівель.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК
України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до ч. 1. ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно зі ст. 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на
нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних
осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних
юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право
власності на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 5 розділу V
"Прикінцеві положення" Закону України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до створення єдиної системи
органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі
державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться
комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.
Відповідно до п. 1.1. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі -
Положення) - це Положення визначає порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих
прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації
інвестиційної діяльності.
Згідно з п. 1.2. Положення діє на
всій території України і є обов'язковим для виконання громадянами,
міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями
незалежно від форм власності.
Пунктом 1.3. Положення передбачено,
що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства
бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць.
Згідно з п. 1.4. Положення державна
реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це
внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що
здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі
правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.
Відповідно до п. 1.5. Положення
обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно
фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також
територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в
особі органів, уповноважених управляти державним майном.
Передача нерухомості на підставі
накладної НОМЕР_5 відІНФОРМАЦІЯ_3р. дає підстави трактувати дії сторін, як
правочин (договір купівлі-продажу), оскільки у накладній визначено найменування
товару, одиниці виміру, кількість та вартість товару. Тобто, погоджено всі
істотні умови, необхідні згідно діючого на момент підписання накладної
цивільного законодавства, для укладення договору купівлі-продажу. Шляхом
передачі вказаної нерухомості та оплати її вартості в повному обсязі сторони
підтвердили досягнення ними згоди щодо всіх істотних умов договору
купівлі-продажу. Вказані вище обставини не суперечать приписам ст. 4, 41, 42,
153, 161 Цивільного кодексу УРСР, положення якого діяли на момент укладання
зазначеного договору.
Діючий на момент підписання
зазначеної нерухомості ЦК УРСР передбачав обов'язкову нотаріальну форму лише
для договорів купівлі-продажу жилого будинку (ст. 227 ЦК УРСР). Таким чином,
укладення договору купівлі-продажу спірної нерухомості в письмовій формі не
суперечить чинному на той момент законодавству.
Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР право
власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає
з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Отже, право власності на будівлі
літнього пасовища НОМЕР_2 що розташовані по дорозі Рибальче-Іванівка виникло у
ПозивачаІНФОРМАЦІЯ_3р. - в момент передачі товару за накладною НОМЕР_5 від
З вищевикладеного слідує, що БТІ
безпідставно відмовлено Позивачу в реєстрації права власності на спірний об'єкт
- будівлі літнього пасовища НОМЕР_2 що розташовані по дорозі Рибальче-Іванівка,
до складу яких входять: сторожка - літ. «А»; домик животновода - літ. «Б»;
лентний откормочник - літ. «В»; трансформаторная - літ «Г»; навіс - літ «Д»;
помпа - № 1, оскільки вказаний об'єкт є нерухомим майном, а тому право
власності на нього підлягає обов'язковій державній реєстрації.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України "кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або оспорювання".
Під захистом слід розуміти
передбачені законом вид і міру можливого або обов'язкового впливу на суспільні
відносини, які зазнали протиправного впливу, з метою поновлення порушеного,
невизнаного чи оспореного права.
Так відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК
України "кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу". Способи захисту цивільних
прав та інтересів перелічені в ч. 2 вказаної статті, одним з яких є визнання
права та примусове виконання обов'язку.
Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.
З вищевикладеного слідує, що право
власності Позивача на спірну нерухомість не визнається Відповідачем, а тому
підлягає захисту в судовому порядку.
Як зазначено в п. 18 Листа ВГСУ від
31.01.2001 p. N 01-8/98 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання,
пов'язані із здійсненням права власності та його захистом»відповідно до статті
1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень" відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Отже, названі у цьому Законі органи
єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути відповідачами за
позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими
згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України.
Оскільки відповідно до пункту 5
розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до створення
єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної
інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно ч. 2. ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Відповідно до ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
За вказаних обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. ст. 94,
98 КАС України судові витрати підлягають відшкодуванню з Державного бюджету
України на користь позивача.
На підставі зазначених вище норм
матеріального права, керуючись  ст.ст.
94, 161-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
1.           Позов задовольнити.
2.           Визнати право власності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код -НОМЕР_6, адреса -АДРЕСА_1) на
будівлі літнього пасовища НОМЕР_2 що розташовані по дорозі Рибальче-Іванівка,
до складу яких входять: сторожка - літ. «А»; домик животновода - літ. «Б»;
лентний откормочник - літ. «В»; трансформаторная - літ «Г»; навіс - літ «Д»;
помпа - № 1.
3.          Зобов'язати Херсонське
державне бюро технічної інвентаризації в особі бюро технічної інвентаризації
Голопристанського району здійснити державну реєстрацію права власності за
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на будівлі літнього пасовища НОМЕР_2 що
розташовані по дорозі Рибальче-Іванівка, до складу яких входять: сторожка -
літ. «А»; домик животновода - літ. «Б»; лентний откормочник - літ. «В»;
трансформаторная - літ «Г»; навіс - літ «Д»; помпа - № 1.
4.          Відшкодувати
з державного бюджету України, розрахунковий рахунок не відомий, на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код -НОМЕР_6, адреса
-АДРЕСА_1)  3грн.40коп. витрат по
сплаті судового збору. Виконавчий лист видати після набрання  судовим рішенням законної сили та звернення
заінтересованої особи з відповідною заявою.
5. Постанова господарського суду
набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

6. Про апеляційне оскарження
рішення суду (постанови) першої
інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -  з
дня  складення  в
повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Ю.В. Гридасов.

Дата складення постанови  у
повному

обсязі  відповідно
до статті 160 Кодексу

адміністративного судочинства
України                                                   "24"
вересня 2007 р.