ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.07 р.                                                                               Справа № 1/240пд

за позовом Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк

до відповідача  Регіональної товарної біржі “КЛАССІК”, м. Донецьк

про визнання недійсним договору.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання:  Розум А.С.

Представники :

Від позивача  –  Потоцький О.В.- представ. за дов.

Від відповідача – не з”явився

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємство “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк звернулась до Регіональної товарної біржі “Классік”, м. Донецьк про визнання недійсним договору поруки на брокерське обслуговування №415 від 30.07.2004 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення ст. 1003 Цивільного кодексу України при укладанні договору доручення, рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2007 року по справі №40/206 пд, яким визнаний недійсним договір купівлі-продажу №167 Б від 03.08.2004 року, укладений на підставі оспорюваного договору доручення.

Відповідач в судове засідання не з’явився, незважаючи на повідомлення про порушення провадження у справі належним чином.

Розгляд справи був відкладений, однак в наступне судове засідання відповідач знову не з’явився, не скористався своїм процесуальним правом на захист інтересів, вимоги суду не виконав, тому справа розглядається за наявними в ній документами, відповідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно державної реєстрації відповідач зареєстрований за адресою: м. Макіївка, пер. Сенної 3 кв.1, на вказану адресу направлені процесуальні документи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, господарський суд встановив, що 30.07.2004 року продавець - Державне підприємство “Донецьквугілля” доручив члену біржі в особі брокера №4 Регіональної товарної біржі “Классік” укласти від свого ім”я договір купівлі-продажу 40 квартир житлового будинку за ціною 98 401 грн. 20 коп.  Вказані сторони підписали договір доручення №415. На підставі доручення відповідач уклав договір №167Б від 03.08.2004 року з фізичною особою на купівлю - продаж об’єкту незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого в Автономній республіці Крим, сел. Морське, вул. Виноградна 2а, загальною площею 393,2 кв.м. за ціною 49 528 грн 10 коп.

Вказаний договір визнаний недійсним рішенням господарського суду Донецької області від 09.07.2007 року по справі №40/206пд. Рішення набрало законної сили і не оскаржене сторонами.

В силу статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські справи) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вказаним рішенням суд встановив, що Державне підприємство “Донецьквугілля” доручило укласти договір на продаж об’єкту під розібрання за встановленою ціною, в той час, як відбувався продаж об’єкту незавершеного будівництва за ціною, нижче встановленої.

Згідно зі статтею 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов’язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов”язки довірителя.  Стаття 1004 вказаного кодексу передбачає, що повірений зобов”язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Таким чином брокер повинен діяти згідно наданого йому доручення.

Позивачу стало відомо про укладання такого договору та його виконання з матеріалів кримінальної справи, тому заявлений позов.

Відповідно до ч.1 ст. 215  і ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину  є суперечність його змісту актам цивільного законодавства. Під змістом правочину  розуміється зміст нововиявлення учасників правочину в цілому, тобто як волевиявлення щодо змісту цивільних правовідносин, що мають виникнути на підставі правочину, так і волевиявленням стосовно того, з ким ці правовідносини мають бути встановлені. Тому правочин може бути визнаний  недійсним, зокрема у разі, коли ним порушено право третьої особи, яка відповідно до закону отримала право на укладення договору стосовно того ж  предмета за результатами конкурсу, аукціону тощо (в зв”язку з тим, що волевиявлення стосовно учасника правочину, суперечить акту цивільного законодавства).

При укладанні договору доручення №415 від 30.07.2004 року довіритель доручив повіреному  продаж об’єкту за встановленою ціною з аукціону, оскільки при відсутності ліквідації об’єктів незавершеного будівництва рішення приймається Міністерством вугільної промисловості.

Відповідно до пункту 12 наказу Міністерства палива та енергетики України від 18.08.2004 року за №492 припинена діяльність Державного підприємства “Донецьквугілля” шляхом реорганізації приєднання до Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, про що свідчить п.3.3. Статуту правонаступника та передавальний  баланс від 31.12.2004 року, на існування фактичних організаційних перетворень, які відбулися у правонаступника та підтверджують перехід обсягу прав та обов’язків від його попередника.

На підставі отриманого дозволу на ліквідацію об’єкта ДП “Донецьквугілля”  прийняло рішення під розборку у зв’язку з ліквідацією даного об’єкта незавершеного будівництва.

Договір доручення повинен був відображати волю продавця продати його під розборку, оскільки даний об’єкт не являвся предметом власності в розумінні ст. 182 Цивільного кодексу України, тому що право власності на об’єкт виникає в момент здачі в експлуатацію об’єкта та з моменту його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи право власності на об’єкт не передавалося і  об”єкт незавершеного будівництва знаходиться на балансі позивача.

Суд звертає увагу на ту обставину, що  договір №415 від 30.07.2004 року був укладений членом регіональної товарної біржі в особі брокера Гарного В.В. Згідно ст. 8  Закону України “Про товарну біржу” членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи.  Відповідно до ст. 16  вказаного закону брокери є фізичними особами, зареєстрованими на біржі відповідно до її статуту, обов”язки яких полягають у виконанні доручень членів біржі, яких вони представляють, щодо здійснення біржових операцій шляхом підшукування контрактів і поданні здійснюваних ними операцій для реєстрації на біржі.  Однак всі умови договору оформлені від імені брокера, а договір  підписаний членом біржі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.  33, 35,43, 49, 77, 82-85,  Господарського процесуального кодексу України , суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк задовольнити.

Визнати недійсним  договір поруки на брокерське обслуговування №415 від 30.07.2004 року.

Стягнути з Регіональної товарної біржі “Классік” (83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, 89, оф 37, юр. адреса: 86120, м. Макіївка, пер. Сенної 3 кв.1, ОКПО 30832518, р/р 1855 в ДФ АК Мрія МФО 335571 ІНН №21) на користь  Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” (83001, м. Донецьк, вул. Артема,63, ОКПО 32329398, р/р 2532 в Філіалі ПІБ м. Донецька МФО 334635, ІНН 97) судові витрати по сплаті державного мита у сумі 85 грн. 00 коп. та  118 грн 00 коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повернути  Державному підприємству “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк зайве сплачене державне мито в розмірі 5 грн 00 коп. Видати довідку.

Рішення  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної

Суддя