ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

19.01.2007
Справа №2-28/16691-2006

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дари Узбекистану», м. Київ,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна мануфактура «Пролив», м. Керч,

про стягнення 57 681,62 грн.

Суддя С.М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Руденко А.Ю. – представник по довіреності № 1 від 10.07.2006 року

Від відповідача – Ольховський Р.В. – юрисконсульт, довіреність № 1/2715 від 12.12.2005 року

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дари Узбекистану»,  м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна мануфактура «Пролив», м. Керч, про стягнення 57 681,62 грн. заборгованості за договором постачання № П 0112-01 від 01.12.2005 р., у тому числі 45 000,00 грн. основного боргу, 10 891,37 грн. пені та 3 % річних у розмірі 1 790,25 грн.

Представник позивача, у судовому засіданні, надав суду клопотання, в якому позивач, у зв’язку зі сплатою відповідачем основного боргу  в сумі 45 000,00 грн. просив провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дари Узбекистану» відмовилось від позову в частині стягнення основного боргу.

Крім того, позивач у вищевказаному клопотанні просив державне мито та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу з відповідача не стягувати, оскільки між сторонами у даній справі укладено мирову угоду в цій частині.

Таким чином, позивач у вищезазначеному клопотанні відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 45 000,00 грн., що також підтримав представник позивача у засіданні суду (про що зазначено у протоколі судового засідання).

Наслідки часткової відмови від позову представнику позивача роз’яснені.

За таких обставин, суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом.

Тому в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 45 000,00 грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Також, у судовому засіданні,  сторони у даній справі, на підставі ст. ст. 78,                 80 ГПК України звернулись до господарського суду з письмовою заявою про затвердження мирової угоди, текст якої надано суду на затвердження:

1. Відповідач визнає та гарантує оплату судових витрат позивача у загальній сумі 2 970,40 грн., а саме: державне мито – 576,82 грн., витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу – 118 грн., витрати на юридичні послуги – 1 300 грн., витрати пов’язані із прибуттям до суду – 975,58 грн., у строк до 28 лютого 2007 року.

2. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не має ніяких претензій до відповідача в частині стягнення штрафних санкцій у сумі 12 681,62 грн., які складаються з пені – 10 891,37 грн. та 3 % річних від простроченої суми – 1 790,25 грн.

3.  Доказом сплати відповідачем судових витрат є платіжне доручення на суму, вказану у п. 1, яке відповідач надає господарському суду АР Крим.

На  підставі  вищевказаного, просимо затвердити мирову угоду по справі            № 2-28/16691-2006, а провадження у справі припинити на підставі п. 7 ст. 80 ГПК України.

Наслідки затвердження мирової угоди представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені, повноваження представників позивача та відповідача на укладення мирової угоди судом перевірені.

Мирова угода не суперечить закону та інтересам сторін. Тому господарський суд вважає можливим, відповідно до ст. ст. 78, 80 ГПК України, затвердити мирову угоду та припинити провадження у справі.

Керуючись  ст. 78, пунктами 4, 7 ст. 80, ст., 86  Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1). Затвердити мирову угоду, укладену 19.01.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дари Узбекистану», м. Київ, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна мануфактура «Пролив»,                   м. Керч, про наступне:

1. Відповідач визнає та гарантує оплату судових витрат позивача у загальній сумі 2 970,40 грн., а саме: державне мито – 576,82 грн., витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу – 118 грн., витрати на юридичні послуги – 1 300 грн., витрати пов’язані із прибуттям до суду – 975,58 грн., у строк до 28 лютого 2007 року.

2. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не має ні яких претензій в частині стягнення штрафних санкцій у сумі 12 681,62 грн., які складаються з пені – 10 891,37 грн. та 3 % річних від простроченої суми – 1 790,25 грн. до відповідача.

3.  Доказом сплати відповідачем судових витрат є платіжне доручення на суму, вказану у п. 1, яке відповідач надає господарському суду АР Крим.

2). Провадження у справі  припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.