ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 р.
№ 20-11/100

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Овечкіна В.Е.,

Чернова Є.В., Цвігун  В.Л.,
за участю представників:

позивача
відповідача
прокуратури
розглянувши у відкритому
судовому засіданні
касаційне подання
- не з'явився,
- не з'явився,
- Дубас В.А.,

заступника прокурора м.Севастополя

на постанову
від  20.06.2007 Севастопольського апеляційного
господарського суду

у справі
№20-11/100

за позовом
в.о. прокурора Нахімовського району м.Севастополя в інтере сах держави в особі Міністерства палива та енергетики України в особі ДП "Кримські генеруючі системи" в особі структурного підрозділу ДП "Кримські генеруючі системи" (Севастопольська ТЕЦ)

до
ПП "Градстройсервіс"

про
стягнення 3186,19 грн. боргу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Севастополя від 03.05.2007 (суддя Дмитрієв В.Є.), залишеною без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від  20.06.2007 (судді: Гоголь Ю.М., Горошко Н.П., Щепанська О.А), на підставі п.1 ч.1 ст.81 ГПК України позов залишено без розгляду з мотивів неправильного визначення прокурором в позовній заяві органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, та зверненням прокурора в майнових інтересах структурного підрозділу державного підприємства як господарюючого суб’єкта, а не в інтересах держави.

Заступник прокурора м.Севастополя у внесеному касаційному поданні просить ухвалу та постанову скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Судова колегія, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права та заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника прокуратури, дійшла висновку, що касаційне подання  підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвала та постанова –скасуванню  з передачею справи до господарського суду м.Севастополя для розгляду по суті пред'явлених позовних вимог з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позов заявлено не в інтересах держави в особі відповідного державного органу, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської діяльності, яким з відповідачем укладено договір

Доповідач: суддя Овечкін В.Е.

№060-Т про постачання теплової енергії від 01.10.2005.

Проте, колегія не може погодитися з висновками суду з огляду на таке.

Пунктом 5 ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, встановлених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про Прокуратуру" визначено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів, внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.

Господарський суд, відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України порушує справи за заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту.

Конституційний суд у рішенні від 08.04.1999 року у справі №3-рн/99 (далі рішення Конституційного суду) вказав, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Цей орган фактично є позивачем у справі, порушеній за заявою прокурора.

Згідно з ч.2 ст.29 ГПК України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За змістом ч.2 ст.21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що у позовній заяві  прокурор у якості позивача визначив Міністерство палива та енергетики України.

ДП "Кримські генеруючі системи" створено на підставі наказу Міністерства палива та енергетики України від 25.05.2000 №120 та відповідно до п.1.1 Статуту ДП "Кримські генеруючі системи" засноване на базі державного майна та підпорядковане вказаному Міністерству. Метою діяльності підприємства є задоволення соціально-економічних потреб регіону за рахунок виробництва та постачання електричної та теплової енергії споживачам, що відповідно до ст.5 Закону України "Про електроенергетику" відноситься до основних принципів державної політики у електроенергетиці. В свою чергу, постановою КМ України від 02.11.2006 №1540 функцію здійснення державної політики у галузі паливно-енергетичного комплексу покладено на Міністерство палива та енергетики України.

Підставою звернення прокурора з позовною заявою у даній справі є порушення економічних та соціальних інтересів держави внаслідок існування заборгованості ПП "Градстройсервіс" перед ДП "Кримські генеруючі системи" по оплаті за надані послуги з постачання гарячої води. Несплата контрагентами ДП "Кримські генеруючі системи" боргів по договорам водопостачання призводить до зростання боргів ДП "Кримські генеруючі системи" перед бюджетом та погіршення стану централізованого опалення та постачання гарячої води населенню регіону.

Окрім того, Міністерство, як центральний орган виконавчої влади здійснює контроль за використанням державних коштів, одержуваних, зокрема, і суб'єктом господарської діяльності ДП "Кримські генеруючі системи", що знаходиться у його підпорядкуванні і засновано на державній власності.

Наведеної правової позиції також дотримується Верховний Суд України при перегляді в касаційному порядку судових рішень у справах зазначеної категорії (постанови ВСУ від 24.04.2007 у справі №6/2278 та від 17.07.2007 у справі №02-4-19/785).

На  вищенаведене посилався прокурор у позовній заяві. Проте господарський суд, положення цих законодавчих актів не проаналізував, що призвело до помилкового висновку щодо невідповідності позовної заяви прокурора вимогам статті 2 Господарського процесуального кодексу України та безпідставного залишення позову без розгляду. Внаслідок допущеної судом першої інстанції помилки у застосуванні норм процесуального права позовна заява прокурора залишилась не розглянутою по суті. Залишаючи ухвалу місцевого господарського суду без змін, апеляційний господарський суд на це уваги не звернув.

За таких обставин оскаржувані ухвала та постанова у даній справі підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.1115,1117, 1119 –11111,11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора м.Севастополя задовольнити.

Ухвалу господарського суду м.Севастополя від 03.05.2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від  20.06.2007 у справі  №20-11/100 скасувати з передачею справи до господарського суду м.Севастополя для розгляду по суті пред'явлених позовних вимог.

Головуючий                                                                  В.Овечкін

Судді:                                                                            Є.Чернов

В.Цвігун