ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.07                                                                                           Справа№ 4/294-6/39

За позовом: ТзОВ „Арго Україна”, м. Ужгород

до відповідача: Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця”, м.Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чопська митниця, м. Чоп

про: стягнення 65903грн. 88коп. збитків та 6000грн. 00коп. на оплату послуг юриста

Суддя Гоменюк З.П.

Секретар судового засідання  Гривняк Г.Т.

Представники:

від позивача: Бадзилюк П.П. –предст.

від відповідача: Коцелко Г.В. –предст., Коцай Г.Л. –предст.

від третьої особи: не з’явився

Представникам сторін, які з’явилися в судове засідання, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області товариством з обмеженою відповідальністю „Арго Україна” подано позов до Львівської державної залізниці в особі відособленого підрозділу „Європейського транспортно-експедиційного відділення на ст. Чоп” про стягнення 65903грн. 88коп. збитків та 6000грн. 00коп. на оплату послуг юриста. В якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Чопську митницю.

Ухвалою суду від 15.02.2007р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06.03.2007р.

Ухвалою суду від 06.03.2007р. замінено відповідача у справі –Львівську державну залізницю в особі відособленого підрозділу „Європейське транспортно-експедиційне відділення на ст. Чоп” на належного відповідача –Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця” та відкладено розгляд справи на 17.07.2007р.

В судовому засіданні 17.07.2007р. судом оголошено перерву до 23.07.2007р.

В судовому засіданні 23.07.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.07.2007р. та у відзивах на позовну заяву від 05.03.2007р. та від 26.04.2007р. проти позовних вимог заперечила.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

20.12.05 року між  позивачем та відповідачем укладено договір №512 про організацію перевезень вантажів по Львівській залізниці.

Згідно Договору №512 від 20.12.05 року сторони взаємодіють з приводу організації і здійснення перевезень транзитних і експортно-імпортних вантажів ТОВ „Арго Україна” на Львівській залізниці.

Пунктом 2.1 Договору визначаються обов’язки відповідача у даних правовідносинах, зокрема такими є: здійснювати перевезення, перевантаження та перестановку вагонів з вантажами Замовника, готувати до перевезення та подавати за заявкою Замовника рухомий склад для перевезення вантажів, що експедуються останнім.

Згідно п.2.1.3 Договору відповідач взяв на себе обов’язок забезпечувати транспортно-експедиційне обслуговування Замовника на кордоні за окремим договором з ЄвроТЕВ на ст.Чоп.

У виконання даного обов’язку між позивачем та відповідачем укладено договір №01-06 від 04.01.2006 р., який від імені відповідача підписаний начальником  ЄвроТЕВ  на ст. Чоп  - Ломовим А.В.

ЄвроТЕВ є структурним підрозділом Львівської державної залізниці, без права юридичної особи.

Згідно договору  №01-06 від 4.01.06 року, відповідач через свій структурний підрозділ ЄвроТЕВ виступає Виконавцем, а ТзОВ „Арго України” Замовником.

Відповідно до п.1.1 договору №01-06 від 4.01.06 року  Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов’язок здійснювати товарно-експедиторські операції, визначені п.2.1.1 договору, зокрема, здійснювати декларування, кріплення, пломбування вантажів Замовника, оформлення ВТД на них тощо.

02.06.2006 року на ст. ”Чоп” надійшли три вагони №№55, 04, 42 з Чеської республіки із вантажем „Мармурова крихта” призначенням рес. Білорусь  (в товаросупровідних документах під кодом 25 17 41 00), відправником якого є підприємство „Омya a.s.”, а експедитором ТзОВ „Арго-Україна”.

Довідкою експерта Ужгородської лабораторії з експертного забезпечення митних органів №29/19-366 від 06.06.2006 року встановлено, що  товар -„Мармурова крихта”, який надійшов  02.06.2006 року на ст. ”Чоп” є „осадженим карбонатом кальцію, і повинен класифікуватися згідно з УКТЗЕД в товарній категорії –.

08.06.2006 року Чопською митницею складено акт про ПМП №0762/30502/06 за ознаками порушення, передбаченого ст.352 Митного кодексу України, оскільки подані товаросупровідні документи на вказані євро вагони, містять неправдиві дані щодо найменування, коду та вартості товару.

15.06.2006 року експертом Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Грицьків Л.Я. дано висновок, що вказаний вище вантаж є карбонатом кальцію високої чистоти з незначною кількістю домішок і повинен класифікуватися згідно з УКТЗЕД в товарній категорії –25174100.

23.11.2006 року рішенням господарського суду Закарпатської області (справа №5/393) позов ТзОВ Арго Україна задоволено повністю та стягнуто з відповідача - Чопської митниці збитки в розмірі 20 706,53 грн.

07 червня 2006 року на станцію „Чоп” послідовно прибували 17 євровагонів з вантажем „мармурова крихта”, відправником якої є Чеська фірма Оміа а.с.

У товаросупровідних документах, які прямували на Білорусію транзитом через Україну було зазначено, що у вагонах перевозиться вантаж „Мармурова крихта” з кодом ТНЗЕД 2517.

Євро ТЕВ - декларант вантажу, посилаючись на довідку експерта від 06.06.06 року, подав Чопській митниці декларації із кодом 2836, замість 2517, як це визначено в товаросупровідних документах.

Довідка експерта №29/19-366 від 06.06.2006 року була видана на партію товарів, відносно яких Чопською митницею було складено протокол про ПМП №0762/30502/06 за ознаками порушення, передбаченого ст.352 Митного кодексу України.

Станція Чоп затримала спірні вагони у зв’язку з невідповідністю зазначеного коду вантажу внесеного ЄвроТЕВ у декларації і коду який був  вказаний у товаросупровідних документах.

Про затримку спірних вагонів, відповідачу направлено лист начальника станції Чоп №0104/581 від 15.06.06 року, яким складено акти загальної форми за №№2751, 2752, 2753, 2754, 2755, 2756, 2757, 2760, 2761, 2762, 2763, 2764,2765, 2766, 2772, 2775, де зазначається про причини затримки відповідних вагонів, а саме вказано, що декларантом (ЄвроТЕВ) зазначено інший код товару (2836), ніж той що вказаний в товаросупровідних документах (2517).

27.06.2006 року декларантом вантажу ЄвроТЕВ на спірні вагони оформлено нові декларації з кодом ГНГ 2517, після чого спірні вагони були випущені Чопською митницею.

Оскільки на ст. Чоп надійшло дві партії товару ( 09.06.06  та 12.06.06 року ), то спочатку декларантом подано до митниці декларації №301933 від 13.06.2006 року та  №301934 від 13.06.06 року  з кодом 2836, а згодом 27.06.2006 року було подано дві декларації з кодом ГНГ 2517 за № 302103 та №302105 від 27.06.2006 року.

У результаті неналежного виконання відповідачем свого обв’язку, щодо декларування вантажів відбулись простої вагонів з вантажами, у зв’язку з чим іншим підрозділом самого ж відповідача (ст. Чоп) складено акти  про простій вагонів, на підставі яких з позивача -  ТзОВ „Арго Україна” безпідставно стягнуто неустойку у сумі 65903грн.88коп.

Розрахунок позовних вимог ґрунтується на підставі актів загальної Фоми складених Львівською державною залізницею за простій вагонів (№№2751, 2754, 2752, 2756, 2750, 2753, 2757, 2766. 132, 2764, 2761, 2756, 2762, 2772, 2760, 2763, 2770), в сумі  65 903,88 грн.

Крім того, позивач вважає, що йому заподіяно збитки, які полягають у  витратах пов’язаних з наданням юридичної допомоги у розмірі 6 000 грн. Оскільки, витрати на юридичне обслуговування справи, породжені невиконанням договорів Львівською державною залізницею, то дії по організації правового захисту є такими, що були необхідні для відновлення порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити  повністю з наступних підстав:

Приписом п.5 Положення про вантажну митну декларацію, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1997 р. N 574, зазначено, що «Достовірність зазначених декларантом відомостей у ВМД, яка заповнена згідно з діючими правилами та засвідчена ним у встановленому порядку, закріплюється одним з видів митного забезпечення (штамп “Під митним контролем") на всіх аркушах ВМД та реєстраційним номером, а також реєстрацією ВМД у журналі обліку вантажних митних декларацій. Після завершення цієї процедури декларант несе юридичну відповідальність за відомості, зазначені у ВМД. Ця декларація не може бути відкликана декларантом».

Відповідно до п. 7 Положення  про “вантажну митну декларацію»Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів виключно у випадках, передбачених законодавством України, після завершення процесу прийняття ВМД для оформлення.

Реєстраційний номер ВМД, за якою було відмовлено у митному оформленні, не може бути присвоєний іншій декларації.

Відповідно до ст.ст.526,525 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ст.ст.549-560 ЦК України неустойка виникає у випадку неналежного виконання обов’язку стороною в договорі.

Відтак, в результаті не належного виконання відповідачем обов”язку, щодо декларування  та оформлення ВТД на вантаж позивача, Залізницею безпідставно було стягнуто кошти за простій вагонів в сумі  65 903,88 грн.

Стаття 906 ЦК України зазначає, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у повному обсязі.

Також позивач просить відшкодувати витрати, пов”язані з оплатою послуг юриста за ведення даної справи в розмірі 6000грн. 00коп.. Відшкодування цих витрат здійснюється за наявності їх документального підтвердження, належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді та платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг. Розмір вказаних послуг підтверджується актами виконаних робіт за період з 01.01.2007р. - 31.01.2007р., 01.12.2006р. –31.12.2006р., 01.11.2006р.- 30.11.2006р., 01.08.2006р.- 31.10.2006р., та копіями платіжних доручень на вказану суму та банківськими виписками.

Крім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат за проведення експертизи, послуги перекладача, витрати на оплату юридичних послуг та інші витрати, пов’язані з розглядом справи господарським судом, застосовуються ті ж самі правила, що й при розподілі державного мита.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими  та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати та  витрати на оплату послуг юриста покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526,549-560, 906 ЦК України, ст.ст.33,43,49,82,84, ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання Львівська державна залізниця, м.Львів, вул.Гоголя, 1 () на користь ТзОВ “Арго Україна”, м.Ужгород, вул.Одеська, 11/1 (88017, а/с 110 ) збитки у зв’язку з  простоями вагонів на станції Чоп  в розмірі 65 903грн. 88коп., 6000грн. 00коп. вартості послуг юриста за ведення даної справи, 720грн. 00коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн.00коп. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду, в порядку,  визначеному  розділом  ХII  ГПК України.

Суддя