ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.04.2007
Справа №2-19/2514-2007

За позовом – Приватного виробничо-комерційного підприємства «Карат-РТІ», м.Джанкой АР Крим

До відповідача – ЗАТ «Селянська Промислова Артіль», м.Сімферополь АР Крим

Про стягнення 8375,48 грн.

Суддя Мокрушин В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Антонова Н.М., представник, довіреність № 5 від 27.02.2007 р.

Від відповідача   – Драліна Н.О., представник, довіреність №105-ю від 04.07.2006 р.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом про стягнення з відповідача 8375,48 грн. заборгованості, штрафних санкцій у розмірі 21089,44 грн., пені у розмірі 1076,65 грн.

Позивач заявою № 53 від 23.04.2007 р. уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість 5375,48 грн., штрафні санкції у розмірі 21055,18 грн.; пеню у розмірі 706,04 грн.

Відповідач надав відзив на позов, згідно якому не визнає позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 1076,65 грн. та штрафних санкцій у розмірі 21089,44 грн.

Відповідно до ст. 9, 10 Конституції України, ст. 9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст. 3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст. 10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст. 18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст. ст. 10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350) та клопотанням представників сторін справа розглядалась на російській мові.

Згідно із клопотанням представників сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Справа розглядалась відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянув матеріали справи,  суд –

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2005 р. між Приватним виробничо-комерційним підприємством «Карат-РТІ», м.Джанкой та ЗАТ «Селянська Промислова Артіль», м.Сімферополь був укладений договір купівлі-продажу № 9, згідно якому позивач зобов’язався передати відповідачу товар, а відповідач у свою чергу прийняти та оплатити за отриманий товар (а.с.8).

Згідно із п.3.1., п.3.4. договору ціна на товар визначається у рахунку, який виставляється відповідачем на підставі заявки відповідача. Оплата у розмірі 100% за відвантажений товар відповідачу здійснюється упродовж п’ятнадцяті банківських днів з моменту відвантаження.

Згідно із п.5.1. за несвоєчасну поставку товару позивач повинен сплатити відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення зобов’язання.

Згідно із п.5.2. договору у разі порушення відповідачем строку розрахунків, відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 10% вартості проданого товару та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості проданого товару за кожний день прострочення.

Згідно із п.7.2. даний договір набирає чинності з моменту підписання договору та діє до моменту його виконання  або в іншому разі до 31 грудня 2005 р.

Позивачем був відвантажений товар на загальну суму  210894,38 грн., що підтверджують відповідні накладні (а.с.38-49). Факт отримання товару відповідач не оспорював.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими   учасниками судового процесу.

Згідно із ст.526, 527 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), ст.193 Господарського кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.) зобов'язання  повинні  виконуватися  належним  чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Позивач заявою № 53 від 23.04.2007 р. уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 5375,48 грн., штрафні санкції у розмірі 21055,18 грн.; пеню у розмірі 706,04 грн.

Відповідач надав відзив на позов, згідно якому не визнає позовних вимог.

В засідання суду сторони надали акт звірки, згідно якому заборгованість станом на 23.04.2007 р. становить 5375,48 грн. (а.с.54).

З урахуванням того, що відповідач не оспорював суму основного боргу суд задовольняє позовні вимоги у частині стягнення 5375,48 грн. у повному обсязі.

Остання поставка товару здійснена 28.11.2005 року і повинна бути оплачена через 15 банківських днів.

За загальним правилом пеня починає нараховуватися з моменту, коли зобов’язання повинно бути виконане.

Позовна заява подана до господарського суду АР Крим 24.01.2007 року, що підтверджується печаткою на конверті (а.с.9).

Таким чином позивачем пропущені строки для стягнення пені, які встановлені ст.258 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), п.6 ст.232 Господарський кодекс України (у редакції від 16.01.2003 р.), ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовґязань» (від 22.11.1996 року № 543 із змінами та доповненнями), у зв’язку з чим суд у позовних вимогах у цій частині відмовляє.

За загальним правилом штраф починає нараховуватися з моменту, коли зобов’язання повинно бути виконане.

Позовна заява подана до господарського суду АР Крим 24.01.2007 року, що підтверджується печаткою на конверті (а.с.9).

Таким чином позивачем пропущені строки для стягнення штрафу, які встановлені ст.258 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), п.6 ст.232 Господарський кодекс України (у редакції від 16.01.2003 р.), у зв’язку з чим суд у позовних вимогах у цій частині відмовляє.

Судові витрати суд покладає на відповідача згідно із ст.49 ГПК України з урахуванням того, що позивачем сплачено лише 85 грн. державного мита по вимогам на загальну суму 27136,7 грн., тобто позивач повинен був сплатити всього 271,36 грн. державного мита. Таким чином, з позивача підлягає стягненню до державного бюджету 132,63 грн. ((271,36 грн. (необхідно сплатити) – 85 грн. (сплачено) – 53,73 грн. (підлягає стягненню з відповідача)).

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, ст.258, 526, 527 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), ст.193 Господарського кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), суд

В И Р І Ш И В :

·          Позов задовольнити частково.

·          Стягнути з ЗАТ «Селянська Промислова Артіль» (95000, АР Крим, м.Сімферополь, вул.Шполянської, 7/9, р/р 26000939 в КРД ВАТ РБ Аваль м.Сімферополь, МФО 324021, ) на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства «Карат-РТІ» (96100, м.Джанкой, вул.Толстого, 64, р/р 7 в Кримської філії АБ Експрес-Банк м.Сімферополь, МФО 384674, ) заборгованість у розмірі 5375,48 грн., 53,73 грн. витрат по сплаті державного мита, 23,36 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду.

·          В інший частині позову відмовити.

·          Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Карат-РТІ» (96100, м.Джанкой, вул.Толстого, 64, р/р 7 в Кримської філії АБ Експрес-Банк м.Сімферополь, МФО 384674, ) на користь державного бюджету (р/р 0002 у банку одержувача Управління Держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет м.Сімферополя, ) 132,63 грн. державного мита.

·          Видати наказ після набрання чинності рішенням суду.

Рішення оформлено

відповідно до ст.84, 85 ГПК України

14.05.2007 р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.