ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.

№ 03/245-03

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф. Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Головного управління Державного
казначейства України у Харківській області

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 12.03.2007

у справі

господарського суду Харківської
області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

1.ДПІ у Московському районі м.
Харкова

2.Відділ державного казначейства
у Московському районі м. Харкова

за участю:

прокурора та Державної виконавчої
служби Харківської області

про

стягнення 32000 грн.

в судовому засіданні взяли участь
представники:

від позивача:

не з'явились

від відповідачів:

1.не з'явились; 2. не з'явились

від Генеральної прокура-тури

Прасов О.О.- прокурор відділу
посв. № 112 від 25.09.2006

від ДВС Харківської області

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16.01.2007 задоволено клопотання ВДК у Московському
районі м. Харкова щодо зміни ВДК у Московському районі м. Харкова, також
задоволено клопотання СПД ФО ОСОБА_1 та ДВС у Харківській області щодо заміни
ВДК у Московському районі м. Харкова у виконавчому провадженні правонаступником
-ГУДКУ у Харківській області. Припинено провадження з розгляду скарг ГУДКУ у
Харківській області в частині вимог про скасування постанов головного
державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Харківської
області Панюкової О.О. №83/4 від 30.10.2006 “Про поновлення виконавчого
провадження” та НОМЕР_2 від 14.12.2006 “Про арешт коштів боржника” та “Про
поновлення виконавчого провадження”.

В решті вимог скаргу залишено без
задоволення.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 12.03.2007 ухвалу господарського суду
Харківської області від 16.01.2007 залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що внаслідок
винесення ДПІ у Московському районі м. Харкова незаконних рішень, Державним
бюджетом в особі ВДК у Московському районі м. Харкова довготривалий час не
відшкодовувались на користь СПД ФО - ОСОБА_1 збитків у розмірі 32 000 гривень,
тим самим право власності заявника ОСОБА_1 було обмежено та мало місце
втручання держави у його право власності, яке не є виправданим.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу
до Європейської Конвенції з прав людини, яка гарантує право на власність, кожна
фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішеннями Європейського
Суду визнається таким, що підпадає  під
захист статті 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції відшкодування
витрат власника згідно з рішеннями арбітражу, економічні права, пов'язані з
веденням підприємницької діяльності.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями Головне управління Державного казначейства України у Харківській
області звернулась  до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою і просить скасувати ухвалу
господарського суду Харківської області від 16.01.2007 в частині припинення
провадження з розгляду скарг ГУДКУ у Харківській області в частині вимог про
скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС Харківської області
Панюкової О.О. НОМЕР_2 від 30.10.2006 "Про поновлення виконавчого
провадження" та "Про арешт коштів боржника", а також №83/4 від
14.12.2006 "Про поновлення виконавчого провадження" та в частині
залишення без задоволення решти вимог, а також скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 12.03.2007. Визнати незаконними дії ДВС
Харківської області, щодо  направлення
платіжної вимоги на стягнення з рахунку НОМЕР_1 за відсутності пред'явленого до
виконання відповідного виконавчого листа господарського суду на стягнення з
цього ж рахунку та скасувати постанови головного державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС Харківської області Панюкової О.О. НОМЕР_2 від
30.10.2006 “Про поновлення виконавчого провадження” та “Про арешт коштів
боржника”, НОМЕР_2 від 14.12.2006 “Про поновлення виконавчого провадження”.

Касаційна скарга мотивована тим, що
судами порушенні норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст.
19, 95 Конституції України, Закон України "Про Державний бюджет", п.
1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, Закону України
"Про виконавче провадження".

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в
задоволенні касаційної скарги відмовити.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 29.04.2003 у справі №03/245-03 задоволено позовні
вимоги ПП ОСОБА_1 про стягнення з бюджету збитків у розмірі 32000,0 грн., які
ним понесені у зв'язку зі сплатою цієї суми ПП ОСОБА_2 за юридичне
обслуговування позовної роботи та представництво інтересів у Вищому
господарському суді України.

ВДК у Московському районі м.
Харкова на вимогу суду про надання інформації про бюджетні рахунки, з яких
здійснюється відшкодування збитків, завданих неправомірними діями посадових
осіб органів державної податкової служби, повідомило, що Закон України „Про
державний бюджет України на 2003 рік" не передбачає такі асигнування і
розрахунковий рахунок відсутній.

Однак, господарським судом в
рішенні зазначено, що відсутність відповідного рахунку не може бути підставою
для відмови у розгляді справи або з мотивів відсутності таких рахунків та
постановлено відшкодувати збитки з рахунку "інші надходження".

ВДК у Московському районі м.
Харкова (правонаступником якого є ГУДКУ у Харківській області), як орган
Державного казначейства України уособлює державу у бюджетних, правовідносинах,
тому у справі   визначений як відповідач.

Виконання рішень про стягнення
коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та
місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного
казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 ст. 1  Положення про Державне
казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №
1232 від 21.12.2005, передбачено проведення безспірного списання коштів з
рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і
бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що
відповідно до закону має право на його застосування.

Господарський суд, зокрема, є саме
тим органом, який має право приймати рішення.

Статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що рішення господарського суду, які
набрали законної сили, обов'язкові на всій території України та виконуються в
порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Дана норма кореспондується зі ст. 124 Конституції України відповідно до якої
рішення суду є обов'язковим до виконання на свій території України.

Заходи примусового виконання
визначені у ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", серед
яких є заходи, передбачені рішенням.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 31.07.2006 встановлений спосіб і порядок виконання
рішення суду шляхом вчинення дій та заходів примусового виконання рішення. Так
як рішення суду про стягнення з Державного бюджету України збитків на користь
позивача може бути виконано тільки за рахунок звернення стягнення на грошові
кошти держави, державним виконавцем була прийнята постанова від 30.10.2006 про
арешт коштів боржника на рахунку, визначеному судом. Господарський суд дійшов
висновку, що  ДВС Харківської області при
направленні платіжної вимоги від 31.10.2006 діяла в межах, наданих повноважень
та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Отже, оскаржувані постанови
прийняті у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче
провадження" на виконання рішень судів, які набрали чинності і підлягають
виконанню всіма органами і посадовими особами на території України.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових
осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 9 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що виконання рішень про стягнення
коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України
здійснюється органами державного казначейства України в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Оскільки до цього часу Кабінетом Міністрів України
зазначений порядок не встановлено, виконання рішень про стягнення коштів з
рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України здійснюється
органами Державної виконавчої служби України як органами примусового стягнення
в загальному порядку, встановленому Законом України "Про виконавче
провадження".

На підставі ст. 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини" колегія суддів правомірно застосувала в якості джерела права
Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи
до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Європейської Конвенції з прав людини, яка гарантує право на
власність, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного
права.

За рішеннями Європейського Суду
визнається таким, що підпадає під захист статті 1 Першого протоколу до
Європейської Конвенції відшкодування витрат власника згідно з рішеннями
арбітражу, економічні права, пов'язані з веденням підприємницької діяльності. В
даному випадку захисту підлягають права заявника ОСОБА_1, пов'язані з його
підприємницькою діяльністю, зокрема, право на відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок винесення ДПІ у Московському районі м. Харкова незаконних рішень.

Враховуючи довготривале не
відшкодовування Державним бюджетом в особі ВДК у Московському районі м. Харкова
на користь СПД ФО ОСОБА_1 збитків у розмірі 32 000 гривень, а також приймаючи
до уваги те, що вказані кошти незаперечно становлять власність СПД ФО ОСОБА_1
господарські суди дійшли висновку, що право власності заявника ОСОБА_1 було
обмежено та мало місце втручання держави у його право власності, яке не є
виправданим.

Апеляційна інстанція правомірно
послалась на ст. 6 Конвенції щодо права на справедливий судовий розгляд справи
незалежним та неупередженим судом, створеним відповідно до закону, та на судову
практику Європейського Суду з прав людини та розглянула  вказаний процес в цілому, з огляду гарантій і
принципів статті 6 Конвенції. При розгляді справи апеляційна інстанція взяла до
уваги результати розгляду справи "Совтранавто-Холдинг проти України",
в ході слухання якої Європейський Суд дійшов висновку, що відповідно до його
прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований
статтею 6, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує
верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з
елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого
передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не
може бути поставлене під сумнів.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що господарськими судами дана правильна юридична оцінка
обставинам справи, тому судові рішення відповідають чинному законодавству
України та обставинам справи і підстав для їх скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову
від 12.03.2007 Харківського апеляційного господарського суду зі справи №
03/245-03 залишити без змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко