ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "09" серпня 2007 р.                                                       по справі  № 7/83-38

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”в особі Центру електрозв’язку №3, м. Ківерці

до відповідача: Ківерцівського районного відділу УМВС України у Волинській області, м. Ківерці

про стягнення 18244,08 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Олейнікова Л. В., юрисконсульт (довіреність №237 від 13.06.07р.).

від відповідача: Бутейко Г. А., нач. фінчастини (довіреність №4661 від 09.08.07р.).

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від сторін на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач - відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Центру електрозв’язку №3 Волинської філії ВАТ "Укртелеком" просив стягнути з відповідача –Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області 18244,08 грн., в т.ч. 15392,48 грн. заборгованості по оплаті за надані послуги електрозв’язку 886,61 грн. інфляційних нарахувань, 289,21 грн. процентів річних та 1675,78 грн. пені, нарахованої відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та представник у судовому засіданні пред’явлені позовні вимоги в сумі 18244,08 грн. визнав частково в частині основного боргу, несвоєчасну оплату пояснив недостатнім фінансуванням з Державного бюджету, оскільки Ківерцівський РВ УМВС України у Волинській області є бюджетною організацією. Одночасно просить не застосовувати штрафні санкції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 28 листопада 2001 року між відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Центру електрозв’язку № 3 та Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області було укладено договір "Про надання послуг електрозв’язку" за №1.

Укладена угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася, сторонами розірвана не була, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

У відповідності до умов зазначеної угоди позивачем було взято на себе зобов’язання щодо забезпечення якісного та безперебійного надання відповідачу телефонного зв’язку.

На виконання умов вказаного договору позивачем впродовж періоду з 01.04.06р. по 01.06.07р. надавались відповідачу послуги електрозв’язку.

Викладене підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи оборотною відомістю, особовими рахунками за послуги за відповідні періоди , розрахунками заборгованості та іншими документами.

Проте, відповідач взяті на себе згідно угоди №1 від 28.11.2001р. зобов’язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті наданих останнім послуг телефонного зв’язку (у строки, порядку та розмірах, визначених договором) не виконав, вартість наданих послуг в повному обсязі не оплатив.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Існування у відповідача станом на 01.06.2007р. заборгованості в сумі 15392,48 грн. стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про примусове стягнення останньої.

Разом з тим, відповідачу згідно п. 5.8 договору №1 від 28.11.2001р., Закону України "Про телекомунікації", ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних розрахунків по оплаті наданих послуг електрозв’язку було нараховано пеню, котра у відповідності до представлених господарському суду розрахунків за період прострочки платежів склала 1675,78 грн.

Враховуючи тяжке фінансове становище та недофінансування з державного бюджету, суд прийшов до висновку про зменшення пені до 500 грн.

Крім цього, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що згідно поданих суду розрахунків становить 886,61 грн. суми інфляційних та 289,21 грн. суми процентів річних.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору надання позивачем відповідачу послуг телефонного зв’язку, отримання останніх Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, які поніс позивач пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом, (сплата державного мита, оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), підлягають відшкодуванню у відповідності із вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Ківерцівського районного відділу УМВС України у Волинській області (м. Ківерці, вул. Залізнична, 52, код 08594507) на користь відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №3 Волинської філії ВАТ "Укртелеком" (м. Ківерці, вул. Шевченка, 8, код 23251963) 15392,48 грн. заборгованості 500 грн.  пені, 886,61 грн. інфляційних втрат та 289,21 грн. процентів річних, всього 17068,30 грн., 170,68грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення господарського процесу.

3. В частині стягнення 1175,78 грн. пені відмовити.

Суддя                                                  М.С. Шум