ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.  11:20              Справа № АС-51/227-07 (н.р. АС-05/88-07)

вх. № 5819/6-51 (н.р. 4728/1-05)

Суддя господарського суду Харківської області Шарко Л.В.

за участю секретаря судового засідання Бакіна О.Б.

представників сторін

позивача - Корнієнко О.В., дов. №55 від 03.01.07р.;

відповідача - не з"явився;

розглянувши матеріали

по справі за позовом  Управління пенсійного фонду України в Московському районі, м. Харків

до  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Московському районі, м. Харків

про спонукання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління пенсійного фонду України в Московському районі, м. Харків, звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови від прийняття до заліку осіб, які отримали трудове каліцтво за межами України, при проведенні щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за лютий-грудень 2006 року; 2) зобов’язати відповідача прийняти до заліку список із 14 осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався за межами України і які не прийняті до заліку відповідачем у відповідний період 2006 року; 3) зобов’язати відповідача підписати акт щомісячної звірки за особовими справами 14 потерпілих, вказаних в списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався за межами України, на загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, в розмірі 15704,07 грн. за період лютий-грудень 2006 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2007р. по справі                № АС-05/88-07 було відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ст. 109 КАС України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.04.2007р. ухвалу господарського суду Харківської області від 06.02.2007р. по справі № АС-05/88-07 було скасовано, а справу направлено до господарського суду Харківської області для розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2007р. по справі                № АС-51/227-07 було призначено справу № АС- 05/88-07 до нового розгляду.

05 червня 2007 року через канцелярію господарського суду від представника відповідача надійшли заперечення проти позову № 985/06-04 від 05.06.2007 року, в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог та, зокрема, посилається на ст.2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, прфессійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров"я, які пов"язані з виконанням ними трудових обов"язків (підписана 9 вересня 1994 року державами колишнього Союзу РСР (Азербайджан, Вірменія, Білорусія, Грузія, Казахстан, Киргизія, Молдова, Росія, Таджикістан, Туркменія, Узбекістан, Україна), на ч.2 ст.2, статті 4, 21, п.5 ст.24, 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профессійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №1105 від 23.09.1999 року.

У судовому засіданні 06.06.2007 року представник відповідача пояснив, що відповідач відмовився підписати акти з вказаними до відшкодування сумами із мотивів настання нещасного випадку громадян: Петровніна Юрія Миколайовича, Мартиненко Володимира Івановича, Троценко Олександра Івановича, Капаций Володимира Анатолійовича, Фищенко Світлани Олексіївни, Павлій Євгена Миколайовича, Шереметова Василя Петровича, Орач Вячеслава Володимировича, Фалалєєвої Марії Андріївни, Кутлубаєва Валерія Гайсовича, Солдатова Василя Петровича, Бродкіна Юрія Петровича, Бугайова Валентина Івановича, Ревзіна  Володимира Наумовича  на територій інших держав, що на думку останнього не є підставою для відшкодування сум виплачених пенсій по інвалідності, оскільки потерпілі не є застрахованими за законодавством України.

Представник відповідача вважає, що якщо потерпілим отримано трудове каліцтво, професійне захворювання або інше ушкодження здоров'я, які пов'язані з виконанням ним трудових обов'язків на підприємстві яке знаходиться на території будь якої іншої держави ніж Україна, але потерпілий проживає в Україні, то страхові виплати буде здійснювати та держава на території якої знаходиться (або знаходилося) підприємство у відповідності до свого національного законодавства. У даному випадку Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхові виплати не проводяться.

Представник позивача в судовому засіданні 06.06.2007 року в обгрунтування своєї позиції посилається на Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закон України „Про пенсійне забезпечення”, Закон України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, Інструкцію "Про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім’ї на страхову виплату".

Свої вимоги представник позивача в судовому засіданні 06.06.2007 року мотивує тим, що ст. 21, 28 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 від 23.09.1999р. (надалі –Закон № 1105) передбачають обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачувати йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Представник позивача у судовому засіданні 26.06.2007 року підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник позивача зазначає, що матеріалами пенсійних справ підтверджено, що трудове каліцтво із зазначеними 14 потерпілими особами сталося в період з 1970р. по 1990р. в усіх випадках на території Російської Радянської Федеративної Соціалістичної республіки (РСФСР), яка на той час як і Українська РСР входила до складу Союзу Радянських Соціалістичних Республік (СРСР).

Представник відповідача у судове засідання 26.06.2007 року не з"явився.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Матеріалами спірних пенсійних справ підтверджено, що каліцтво із вищезазначеними 14 потерпілими особами, по яким позивач просить зобов’язати підписати відповідача акти звірок, сталося на території СРСР, а пенсії по інвалідності були призначені відділами соціального забезпечення в період з 1970 по 1990 роки, а саме:

1.  Петровнін Юрія Миколайовича, нещасний випадок стався 29.05.70р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 26.08.70р

2. Мартиненко Володимир Іванович, нещасний випадок стався 04.02.87р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 31.08.87р

3. Троценко Олександр Іванович, нещасний випадок стався 18.09.79р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 15.01.80р

4. Капаций Володимира Анатолійович, нещасний випадок стався 29.11.89р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 27.03.90р

5. Фищенко Світлана Олексіївна, нещасний випадок стався 11.11.80р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 18.01.84р

6. Павлій Євген Миколайович, нещасний випадок стався  09.09.88р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 26.11.88р

7. Шереметов Василь Петрович, нещасний випадок стався 18.11.74р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 21.04.75р.

8. Орач Вячеслав Володимирович, нещасний випадок стався 29.11.89р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 27.03.90р

9. Фалалєєва Марія Андріївна, нещасний випадок стався 30.12.58р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 18.01.60р

10. Кутлубаєв Валерій Гайсович, нещасний випадок стався 12.05.72р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 14.09.72р

11. Солдатов Василь Петрович, нещасний випадок стався 20.10.82р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 15.06.83р

12. Бродкін Юрій Петрович, нещасний випадок стався 24.02.90р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 27.07.90р

13. Бугайов Валентин Іванович, нещасний випадок стався 27.12.74р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 23.06.75р

14 Ревзін  Володимир Наумович, нещасний випадок стався 20.06.74р. на території РСФСР, пенсія по інвалідності призначена з 15.01.75р.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" органи відповідної дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, починаючи з 01.04.2001 року повинні відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми виплачених ними пенсій, сплачених особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасних випадків на виробництві, професійних захворювань та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до Порядку відшкодування Фонду соціального страхування від нещасних випадків Пенсійного фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.03р. №5-4/4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.03р. за №376/7697, позивач та відповідач щомісяця проводять звірку витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. В результаті такої звірки складається акт.

Тобто існує Порядок здійснення страхових виплат, призначених у зв’язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали на постійне місце проживання за межі України.

Відповідно до п. 3 цього Порядку фінансування витрат, пов’язаних із здійсненням страхових виплат потерпілому, у тому числі на перерахування (переказ) грошових сум за межі України, проводиться за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань.

Відповідно до п.5 Порядку управлінням пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (починаючи з лютого по грудень 2006р.) були складені акти щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, в яких були зазначені загальні суми, що підлягають відшкодуванню. Акти звірок були подані на узгодження та підписання відповідачу.

В основу механізму відшкодування покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (п.5). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків (п.6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (п.7). Отже, Порядок відшкодування витрат передбачає здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Угоди „Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків", що була підписана 9 вересня 1994р. державами колишнього Союзу  РСР в тому числі і Україною передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок трудового каліцтва,  іншого  ушкодження  здоров”я  (в тому числі при  втраті працездатності  в   наслідок   нещасного випадку на   виробництві,  пов’язаного з  виконанням   працівниками трудових обов’язків,  після переїзду потерпілого  на територію другої Сторони),   смерті   проводиться роботодавцем  Сторони, законодавство якої розповсюджувалося на  працівника  в  момент отримання каліцтва, іншого пошкодження здоров’я, смерті.

Призначення та виплата пенсій громадянам держав - учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення та членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають (Угода про гарантії прав громадян - учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Згідно ст. 2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” дія цього Закону поширюється на осіб,  які працюють на умовах трудового  договору  (контракту)  на  підприємствах,  в установах, організаціях,  незалежно від їх форм власності  та  господарювання (далі - підприємства),  у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно,  та громадян - суб'єктів  підприємницької діяльності.

Особи,  право  яких  на  отримання відшкодування шкоди раніше було  встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України  про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування   на   виробництві   або   професійного  захворювання, пов'язаних  з  виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення  по  страхуванню  від нещасного випадку відповідно до цього  Закону.

Підпунктами „г” і „д” пункту першого ст. 21 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, який набрав чинності з 01.04.2001р., передбачено, що  Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Також нормами статей 21,28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровся  або в разі його смерті, складається в тому числі з виплат пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Отже, виплата пенсій є складовою частиною відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, і порядок їх виплати особам, які потерпіли на виробництві в інших ніж Україна, державах-учасницях Угоди Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків" і переїхали на проживання до України, регулюється нормами зазначеної Угоди.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001р., з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду страхування від нещасних випадків,  продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у рахунок його страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і  Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються  відповідні розрахунки.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 6-11,49,51,69-71,76,79,86,94,104,122,138-139,159- 163 , 185-186, 254, пунктами 5,6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення"  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії відповідача щодо відмови від прийняття до заліку осіб, які отримали трудове каліцтво за межами України, при проведенні щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв"язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за лютий - грудень 2006 року.

2. Зобов'язати відповідача прийняти до заліку список із 14 осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався за межами України, і які не прийняті до заліку відповідачем у відповідний період 2006 року.

3. Зобов"язати Відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у Московському районні м. Харкова, підписати акт щомісячної звірки за особовими справами Петровніна Юрія Миколайовича, Мартиненко Володимира Івановича, Троценко Олександра Івановича, Капаций Володимира Анатолійовича, Фищенко Світлани Олексіївни, Павлій Євгена Миколайовича, Шереметова Василя Петровича, Орач Вячеслава Володимировича, Фалалєєвої Марії Андріївни, Кутлубаєва Валерія Гайсовича, Солдатова Василя Петровича, Бродкіна Юрія Петровича, Бугайова Валентина Івановича, Ревзіна  Володимира Наумовича, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався за межами України, на загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню за період з лютого по грудень 2006 року., в розмірі 15704,07 грн.

3. На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

5. Повний текст постанови складений в повному обсязі "27" червня 2007р.

Суддя                                                                                            Шарко Л.В.