ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.06.07                                                                                           Справа  № 1/37-28/25 (1/92-19/44)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії :

Головуючого–судді -    Юркевича М.В.

Суддів                             Городечна М.І.

Кузь В.Л.

Розглянув апеляційну скаргу ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»м. Львів

на ухвалу господарського  суду Львівської області від 15.02.2007 року

про перегляд рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року

у справі № 1/37-28/25 (1/92-19/44)

за позовом: ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»м. Львів

до відповідача-1: ЗАТ «Ірокс»м. Львів

до відповідача-2: Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки м. Львів

3-тя особа: ТОВ «Галичбудмонтаж»м. Львів

про визнання недійсним договору та реєстраційного посвідчення, зобов’язання повернути будівлю

З участю представників :

Від позивача: Гаврилюк О.Р. –предст.

Від відповідача-1: Микичак І.П. –дир-р., Кутянський А.Г. –предст.

Від відповідача-2: не з’явився

Від 3-ої особи: не з’явився

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про фіксацію судового процесу не надходили.

Переглянувши заяву ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»м. Львів  за нововиявленими обставинами, ухвалою господарського суду Львівської області від 15.02.2007 року залишено без змін рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року по справі №1/92-19/44, яким   ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»відмовлено в позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу №5 від 06.04.1999 року адміністративного корпусу № 1 комерційних служб по вул. Залізничній в м. Львові та у зобов’язанні  ЗАТ «Ірокс»повернути позивачу отриманий за договором купівлі-продажу об’єкт, а в частині позовної вимоги про визнання недійсним реєстраційного посвідчення, виданого ЛОБТІ та ЕО від 30.08.2000 року –провадження у справі припинено.

ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»не погоджується з даною ухвалою суду, а тому у своїй апеляційній скарзі просить переглянути її в порядку апеляційного провадження, скасувати, прийняти нове судове рішення, яким задоволити заяву по суті заявлених вимог, з огляду на наступні обставини і підстави:

- Відповідно до розділу ХІІ ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Так, листом № 347 від 15.11.2006 року відповідач-1 повідомив позивача про те, що баштовий кран КБ 100-ОМ № 503, який знаходився по вул. Залізнична, 7 в м. Львові є власністю ЗАТ «Ірокс»згідно договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року;

- Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року позивач продає, а відповідач-1 купує будинок адміністративного корпусу № 1 комерційних служб по вул. Залізничній, 7 в м. Львові та кран баштовий КБ 100-ОМ № 503. Пунктом 2 даного договору визначено, що ціна будинку адміністративного корпусу складає 902 550,00 грн;

- Предметом розгляду даної справи було визнання недійсним договору-купівлі-продажу №5 від 06.04.1999 року укладеного між відповідачем-1 та позивачем, згідно умов якого об’єктом продажу являється також будівля адміністративного корпусу № 1 комерційних служб по вул. Залізничній, 7 в м. Львові. Ціна продажу будівлі згідно умов даного договору складала 902 550,00 грн.  Тобто, договір купівлі-продажу від 06.04.1998 року був укладений на рік раніше ніж договір купівлі-продажу № 5 від 06.04.1999 року, який був предметом розгляду даної справи в господарському суді. Отже, договір купівлі-продажу від 06.04.1998 року являється нововиявленою обставиною, про яку позивач дізнався лише 15.11.2006 року з листа відповідача-1.

Відповідач-1 проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Оскаржену ухвалу вважає такою, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. В задоволені апеляційної скарги просить відмовити,  ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін При цьому, відповідач-1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що не відповідають дійсності доводи апелянта, що про існування договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року йому стало відомо лише 15.11.2006 року. Договір купівлі-продажу від 06.04.1998 року укладений між позивачем та відповідачем-1 у двох екземплярах, тобто по одному екземпляру, який був наявний у  кожної із сторін.

Відповідач-1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу пояснив, що в період між підписанням договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року та укладенням акту приймання –передачі апелянт не представив належних фінансово-господарських документів, які б підтверджували його право власності на предмет продажу –кран баштовий КБ 100-ОМ №503, тому сторони прийшли до взаємної згоди вилучити з договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року об’єкт продажу - кран баштовий. Таким чином, 06.04.1999 року було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого була купівля-продаж адміністративного корпусу по вул. Залізничній, 7 у м. Львові, на який апелянт надав всі належні документи, які свідчать про його право власності на даний об’єкт та його право реалізації.

Підстави та причини відкладення розгляду справи викладені в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2007 року. Відповідач-2 та третя особа явку своїх представників в жодне судове засідання не забезпували.

В ході перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами та доказами у справі Львівським апеляційним господарським судом з'ясовано:

Рішенням господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року по справі № 1/92-19/44 ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»відмовлено в позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу №5 від 06.04.1999 року адміністративного корпусу № 1 комерційних служб по вул. Залізничній в м. Львові та у зобов’язанні  ЗАТ «Ірокс»повернути позивачу отриманий за договором купівлі-продажу об’єкт, а в частині позовної вимоги про визнання недійсним реєстраційного посвідчення, виданого ЛОБТІ та ЕО від 30.08.2000 року –провадження у справі припинено.  Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.11.2004 року рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року по справі № 1/92-19/44 залишено без змін.

15.01.2007 року апелянт звернувся до господарського суду Львівської області із заявою про перегляд рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року за нововиявленими обставинами. Як на нововиявлену обставину, заявник - ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»посилається на договір купівлі-продажу від 06.04.1998 року, укладений між позивачем та відповідачем-1, відповідно до умов якого предметом договору (п. 1.1) є купівля-продаж адміністративного корпусу № 1 комерційних служб по вул. Залізничній, 7 в м. Львові та крану баштового КБ 100-ОМ № 503. Про такий договір купівлі-продажу заявник стверджує, що йому стало відомо з листа відповідача-1 № 347 від 15.11.2006 року. Таким чином, на думку апелянта договір купівлі-продажу адміністративного корпусу № 1 по вул. Залізничній, 7 в м. Львові від 06.04.1998 року, укладений на 1 рік раніше, ніж договір купівлі-продажу № 5 від 06.04.1999 року, що був предметом розгляду по справі № 1/92-19/44.  За таких обставин, позивач просить рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскаржену ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення. При цьому, судова колегія виходить із наступного:

В силу ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно п. 1.2 роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 року № 04-5/563 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами»нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені. Відповідно до п. 1.3. цього ж Роз’яснення не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Місцевий господарський суд при винесенні оскарженої ухвали цілком обґрунтовано та підставно прийшов до висновку, що обставини, наведені заявником в заяві про перегляд рішення господарського суду від 29.09.2004 року, не відносяться до категорії нововиявлених.

Як вбачається із наявних матеріалів справи та змісту рішення господарського суду від 29.09.2004 року, при розгляді судом першої інстанції справи по суті досліджувався договір купівлі-продажу № 5 від 06.04.1999 року на предмет його правомірності та виконання його умов сторонами, а також наявність у позивача відповідних повноважень щодо укладення договору та продажу об’єкту нерухомості.

Правомірність укладення договору купівлі-продажу від 06.04.1999 року та виконання його умов сторонами, шляхом проведення розрахунків підтверджено рішеннями двох судових інстанції.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, не заслуговують на увагу апеляційного господарського суду доводи апелянта про те, що йому про існування договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року стало відомо лише з листва відповідача-1 15.11.2006 року. Звертають на себе увагу ті обставини: по-перше, що договір купівлі-продажу 1998 року укладений між позивачем та відповідачем-1, що підтверджує обізнаність апелянта про його існування, оскільки даний договір скріплений підписами та печатками з обох сторін; по-друге, як вбачається із самого тексту даного договору (а.с. 118) він укладений  у двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони і зберігається у них. Виходячи із цього, наведена обставина, знову ж таки, не може визнаватись судом нововиявленою.

З огляду на викладене, апелянт при наданих йому апеляційним господарським судом можливостях підставності скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції не довів. Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»м. Львів  на ухвалу господарського  суду Львівської області від 15.02.2007 року про перегляд рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2004 року у справі № 1/37-28/25 (1/92-19/44) відмовити.

2. Ухвалу  господарського суду Львівської області від 15.02.2007 року по справі №1/37-28/25 (1/92-19/44) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи  № 1/37-28/25 (1/92-19/44) повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя                                                                              В.Л.Кузь