ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05.07.07                                  м. Київ                                     34/209-А

11 год. 30 хв.

За позовом
Державної податкової інспекції у м. Житомирі

до
Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс»

про
стягнення 19 557 грн. 03 коп.

Суддя
Сташків Р.Б.

секретар судового засідання
Шпильова Я.І.

Представники:

від позивача
Котвицька Т.В. (довіреність від 07.05.2007 № 26401/9/10);

від відповідача
не з’явився.

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) відповідно до пункту 6 Розділу VІІ цього Кодексу.

СУТЬ СПОРУ:

Державна податкова інспекція у м. Житомирі (далі –Інспекція) звернулась до господарського суду з позовом до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс»(далі –Підприємство) про стягнення 19 557 грн. 03 коп. податкового боргу за рахунок активів боржника.

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем у встановлені Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі – Закон № 2181) строки узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки суду не надіслав.

Ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення судового засідання, а також повістки про виклик до суду вручалися відповідачу під розписку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (містяться в матеріалах справи).

За таких обставин, відповідно до частини шостої статті 71 КАС України справа вирішується на основі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Підприємство зареєстровано Старокиївською районною державною адміністрацією м. Києва 07.06.1999 за № 04980. Житомирська обласна філія Підприємства перебуває на обліку в Інспекції як платник податку.

Відповідно до поданої до Інспекції податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 3 квартал 2005 року № 527186 від 09.11.2005 Житомирською обласною філією Підприємства самостійно визначено суму зобов'язання з цього податку в сумі 1900 грн.

18.04.2006 Інспекцією була проведена невиїзна документальна перевірка Житомирської обласної філії Підприємства з питань своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на прибуток, за результатами якої складено акт №260/15-1 від 18.04.2006.

На підставі вказаного акта перевірки, відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181 Інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 18.04.2006, яким Підприємству нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20% узгодженої суми податкового зобов’язання, сплаченого із затримкою, в сумі 540 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення не було вручено відповідачу з причини незнаходження його за фактичним місцем розташування, про що складено акт № 11/15-1 від 18.04.2006. У зв’язку з цим зазначене податкове повідомлення-рішення було розміщено на дошці оголошень 18.04.2006, а тому згідно з підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 воно вважається таким, що вручено.

Також відповідачу відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 16 Закону № 2181 за несвоєчасну сплату узгодженої суми заборгованості з податку на прибуток підприємства нараховано пеню в сумі 74,21 грн.

31.05.2005 Інспекцією проведена позапланова документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства Житомирською обласною філією Підприємства за період з 24.09.2003 до 31.12.2004, за результатами якої складено акт № 721/23-1/26393965/0100 від 31.05.2005.

На підставі зазначеного акта перевірки, відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181, Інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення №3272/23-1/29956 від 03.06.2005, яким Підприємству визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 11572 грн. за основним платежем та 5804 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було вручено відповідачу 08.06.2005, про що вказано на коренці цього податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи часткове погашення податкового боргу зобов’язання по сплаті штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість складають 5470,82 грн.

Порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових  платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування  та  внески на загальнообов'язкове державне соціальне  страхування, нарахування  і  сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами,у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначення процедури оскарження дій органів стягнення встановлюється Законом № 2181, який є спеціальним законом з питань оподаткування (Абзац  перший  преамбули  Закону).

Згідно з підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181 платник  податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 5.1 статті 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач самостійно визначивши суму податкового зобов'язання, її в установлені законом строки не сплатив.

Відповідно до абзацу третього підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 вказаного Закону у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника  податків,  нараховане контролюючим  органом  відповідно  до  пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання  платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем податкові повідомлення-рішення № 3272/23-1/29956 від 03.06.2005 та № /0 від 18.04.2006 ані в адміністративному, ані в судовому порядку оскаржені не були.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону № 2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону № 2181 після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту «а»підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Закону № 2181 нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми податкового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, визначеного цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з несплатою Підприємством узгодженої суми заборгованості з податку на прибуток підприємства, Інспекція відповідно до вищезазначених норм нарахувала йому пеню у сумі 74,21 грн.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону № 2181 податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Таким чином, податкове зобов’язання відповідача за податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 3 квартал 2005 року № 527186 від 09.11.2005, а також за податковими повідомленнями-рішеннями № 3272/23-1/29956 від 03.06.2005 та № /0 від 18.04.2006 разом з нарахованою пенею вважається узгодженим та відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону №2181 визнається сумою його податкового боргу.

Згідно з абзацом першим підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до підпункту “а” підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону №2181 перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до підпункту “б” підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як встановлено судом, позивачем з дотриманням положень пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 було надіслано на адресу відповідача першу податкову вимогу від 26.08.2005 № 1/1140 та другу податкову вимогу від 05.10.2005 2/1300 (отримана відповідачем 11.10.2005, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення).

Крім того, Інспекцією 26.12.2005 прийнято рішення № 105 про стягнення коштів та продаж інших активів Підприємства в рахунок погашення його податкового боргу.

Проте, з боку Підприємства не було вжито жодних дій щодо сплати податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону № 2181 у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону № 2181 встановлено, що підставою для примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його податкового боргу є виключно рішення суду.

З урахуванням того, що у відповідача станом на день розгляду спору обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість в сумі 17042,82 грн. та з податку на прибуток в сумі 2514,21 грн., беручи до уваги те, що позивачем було вжито всіх передбачених Законом № 2181 заходів з погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного результату, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті  71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача –суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 23, 71, 86, 94, 98, 158-163, 167, пунктом 6 Розділу VІІ КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс»(м. Київ, вул. Волгоградська, 9-А, ідентифікаційний код 30434770) в доход Державного бюджету України (р/р № 0002, банк ГУДКУ у Житомирській області, код платежу 14010100, одержувач УДК у м. Житомирі, код одержувача 22062319, МФО 811039) податковий борг за платежем: податок на додану вартість у сумі 17042 (сімнадцять тисяч сорок дві) грн. 82 коп.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс»(м. Київ, вул. Волгоградська, 9-А, ідентифікаційний код 30434770) в доход Державного бюджету України (р/р № 0002, банк ГУДКУ у Житомирській області, код платежу 1102100, одержувач УДК у м. Житомирі, код одержувача 22062319, МФО 811039) податковий борг за платежем: податок на прибуток у сумі 2514 (дві тисячі п’ятсот чотирнадцять) грн. 21 коп.

Постанова відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями  185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Сташків Р.Б.