ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2007
Справа №2-7/4219-2007

За позовом Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (95026, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3-А, код ЗКПО 03358593)

До відповідача  Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим (95034, м. Сімферополь, бульвар І. Франка, 44, код ЗКПО 08592342)

Про стягнення 74789,43 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Щеглов Д. А., предст., дов. №20-3/3552 від 27.12.2006 р.

Від відповідача  - Журочко А. А., предст., дов. №1/954 від 02.02.2007 р.

Суть справи: Орендне підприємство «Кримтеплокомуненерго» звернулось до Господарського суду АР Крим із позовом до Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим про стягнення 74789,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань по повній та своєчасній оплаті поставленої за договором №752 від 28.09.2004 р. теплової енергії, через що заборгованість Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим перед ОП «Кримтеплокомуненерго» за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р. складає 50836,05 грн. та в добровільному порядку не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5479,86 грн. та 18473,52 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим 23953,38 грн., у тому числі 18473,52 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 5479,86 грн. В частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 50836,05 грн. позивач просить припинити провадження у справі у зв’язку з погашенням заборгованості в добровільному порядку. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач у судове засідання з’явився, проте відзив на позов не надав, через що суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

28.09.2004 р. між Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго»  (Постачальник) та Сімферопольським міським управлінням ГУ МВС України в АР Крим (Споживач) був укладений договір на постачання теплової енергії №752, згідно з умовами якого Постачальник приймає на себе зобов’язання постачати Споживачу теплову енергію у вигляді опалення та підігріву води в необхідних йому обсягах, а Споживач зобов’язується прийняти теплову енергію в обсягах, визначених цим договором та оплатити її за встановленими тарифами в строки, передбачені договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються в грошовій або іншій, не забороненій чинним законодавством формі, згідно встановлених Постачальником тарифів, в залежності від груп споживачів в строк до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувались зобов’язання за договором №752 від 28.09.2004 р. та поставлялась відповідачу теплова енергія. Однак, отримана теплова енергія оплачувалась відповідачем несвоєчасно, у зв’язку з чим заборгованість Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим перед ОП «Кримтеплокомуненерго» за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р. складає 50836,05 грн. Однак, в процесі розгляду справи вказана сума боргу була погашена відповідачем в добровільному порядку, через що суд ухвалою від 17.05.2007 р. припинив провадження у справі в цій частині.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі ст. 536 ЦК України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Матеріали справи свідчать, що заявлені позивачем до відшкодування суми 3% річних у розмірі 5479,86 грн. та інфляційних втрат у сумі 18473,52 грн. розраховані правомірно, а тому також підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи те, що сума основного боргу була погашена відповідачем після звернення позивача до суду та порушення провадження у справі, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.05.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 22.05.2007 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим (95034, м. Сімферополь, бульвар І. Франка, 44, код ЗКПО 08592342) на користь Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (95026, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3-А, код ЗКПО 03358593) 3% річних у розмірі 5479,86 грн., 18473,52 грн. інфляційних втрат, 747,90 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.