ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" вересня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/278

За позовом  Приватне підприємство, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС-цукор"

до відповідача  Приватне сільськогосподарське підприємство "Злагода"

про стягнення в сумі 61690 грн. 18 коп.

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Рябоха В.І.

Від відповідача : представник Саюк Ю.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 61690,18 грн.- суми заборгованості по договору № 29 від 20.04.2005 р. та боргу за надану продукцію і послуги. В судовому засіданні позовні вимоги, відповідно до права, наданого  статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач проти вимог заперечив, мотивуючи тим, що позивачем зазначені вимоги щодо оплати продукції та надання послуг згідно представлених накладних, які є окремими цивільно-правовими зобов'язаннями і не відносяться до умов укладеного між сторонами договору. Відтак, зазначені вимоги повинні розглядатися окремо від позовних вимог за договором № 29 від 20.04.2005 р. оскільки їх сумісний розгляд перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору. Просить в позові відмовити.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з  "03" вересня 2007 р. по "10" вересня 2007 р. для  подання додаткових доказів.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

"20" квітня 2005 року між ПП "Овас-цукор" та ПСП "Злагода" було укладено договір № 29 купівлі-продажу цукрових буряків та продуктів їх переробки між цукровим заводом і сільськогосподарським підприємством урожаю 2005 року. Відповідно до умов даного договору відповідач зобов'язувався посіяти цукрові буряки та продати позивачу цукровий буряк в кількості 3000 тон по ціні 170,00 грн. за кожну тону, а позивач зобов'язувався надати аванс ПСП "Злагода" грошовими коштами та посівним матеріалом для вирощування цукрового буряку урожаю 2005 року. Визначена сторонами сума договору склала 510 000,00 грн. (п. 3.1).

На виконання умов договору ПП "Овас-цукор" перерахувало на розрахунковий рахунок відповідача аванс в сумі 310 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 05.08.2005 р. на суму 300 000,00 грн. та платіжним дорученням № 400 від 25.05.2005 р. на суму 10 000,00 грн. Факт зарахування вказаних коштів в рахунок авансування вирощування цукрових буряків згідно договору № 29 від 20.04.2005 р. не заперечується відповідачем.

Платіжним дорученням № 6529-85034 від 05.08.2005 р. ПСП "Злагода" перерахувало на рахунок позивача 290 000,00 грн. При цьому в платіжному дорученні вказано призначення платежу: "За цукор пісок зг.рах. 87 від 04.08.05 в т.ч. ПДВ-48333,33".

Згідно наданих в судовому засіданні пояснень представників сторін, зазначену суму сторонами зараховано як часткове повернення авансового платежу, отриманого відповідачем по договору № 29 від 20.04.2005 р. Зазначене знаходить своє відображення також у позовній заяві та відзиві на позов.

Таким чином залишок неповернутих відповідачем авансових коштів складає 20 000,00 грн. і не заперечується сторонами.

Окрім того, позивач зазначає, що на виконання п. 4.1 Договору передав відповідачу продукцію - жом, дизпаливо та бензин, цукор-пісок ваговий на загальну суму 45578,18 грн. (в період з 30.01.2005 р. по 06.04.2006 р.), а також надав послуги ваг (зважування) на суму 678,00 грн. (в грудні 2005 року) .Всього на суму 46256,18 грн.

В свою чергу відповідач надав позивачу послуги по перевезенню цукрового буряку, цукру, жому на суму 2547,00 грн. (березень 2005 р.) та послуги по навантаженню цукрового буряку на суму 2019,00 грн. (грудень 2005 р.). Всього на суму 4566,00 грн.

За таких обставин позивач, здійснивши залік взаємних розрахунків по господарських операціях з надання товарів та послуг, вважає відповідача боржником на суму 41690,18 грн. (46256,18 - 4566,00 = 41690,18). Враховуючи неповернення авансових коштів в сумі 20 000,00 грн. визначає суму заборгованості відповідача в розмірі 61690,18 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами п. 7.1 Договору у випадку, коли господарство (ПСП "Злагода") отримало товарний або грошовий кредит і не поставило на даний Завод (ПП "Овас-цукор") сировини, або поставило в кількості, що не вистачає для погашення кредиту, воно зобов'язане повернути товарний або грошовий кредит Заводу в термін кінцевої дати поставки, вказаної у п. 3.2 даного Договору (не пізніше закінчення виробничого сезону).

Як встановлено в судових засіданнях ПСП "Злагода" не виконало зобов'язань по договору щодо вирощування цукрових буряків і продажу їх позивачу в кількості 3000 тон. Натомість частково повернуло суму отриманих авансових коштів (грошового кредиту) в розмірі 290 000,00 грн.  Враховуючи умови п.п. 7.1, 3.2, 2.2 Договору відповідач зобов'язаний повернути авансові кошти до 01.04.2006 року. Повернення в повному розмірі отриманих коштів останнім не здійснено. Заборгованість по грошовому кредиту складає 20 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

За таких обставин, вимога позивача в частині повернення коштів в сумі 20 000,00 грн. грунтується на договорі та чинному законодавстві і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 193, 218 ГК України.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за отриману продукцію та надані послуги в сумі 41690,18 грн. до задоволення не підлягають з огляду на таке.

За умовами п. 4.1 Договору позивач зобов'язувався кредитувати відповідача по його замовленню кондиційним посівним матеріалом, а також по можливості мінеральними добривами, засобами захисту рослин та паливно-мастильними матеріалами згідно його заявки за окремими угодами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу жом, цукор-пісок, дизпаливо та бензин, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей. При цьому такі товари, як жом та цукор-пісок не являються кондиційним посівним матеріалом, мінеральними добривами чи засобами захисту рослин визначеними договором як товарний кредит, а тому не мають жодного відношення до укладеного договору № 29 від 20.04.2005 р. Не відноситься до укладеного договору і передача дизпалива та бензину, оскільки у видаткових накладних відсутнє будь-яке посилання на даний договір. Окрім того, частина переданих товарів здійснена до укладення договору № 29 від 20.04.2005 р., зокрема: жом по довіреності від 30.01.2005 р. згідно накладної від 31.01.2005 р. № 178; дизпаливо та бензин по довіреності від 23.02.2005 р. згідно накладної від 23.02.2005 р. № 8.

Заявлені до стягнення позивачем вимоги за надані послуги зважування в загальній сумі 678,00 грн. (надані в грудні 2005 року) також не мають жодного відношення до укладеного договору. При цьому слід зазначити, що здійснений позивачем в цій частині вимог розрахунок (шляхом зарахування зустрічних зобов'язань) не відповідає дійсності, оскільки сторони не укладали будь-яких угод щодо зарахування вимог.

Відтак, суд прийшов до висновку, що здійснені між сторонами господарські операції з продажу товарів та надання послуг є окремими зобов'язаннями сторін і не підпадають під умови укладеного договору № 29 від 20.04.2005 року. Строки виконання даних зобов'язань визначаються у відповідності до ст. 530 ЦК України.

Надану позивачем в судовому засіданні 10.09.2007 р. вимогу № 921 від 03.09.2007 р. про оплату поставлених товарів судом до уваги не прийнято, оскільки не сплинув пільговий семиденний строк (з врахуванням поштового обігу) для виконання обов'язку сплатити кошти.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі  61690,18 грн. підтверджуються матеріалами справи у відповідних частинах, а тому підлягають задоволенню частково з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Розмір пропорції задоволених позовних вимог проти заявлених становить 32,4%.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49,  811, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Злагода"  (вул. Сагайдачного,Спасів,Здолбунівський район, Рівненська область,35713,   , розрахунковий рахунок № 91,  банк: ОПЕ РВ Рівненського обласного управління Ощадбанку,   МФО банку 333368) на користь Приватне підприємство, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС-цукор" (вул. Заводська 1,Бабин,Гощанський район, Рівненська область,35431,  ) основний борг в сумі 20000грн. 00коп.,       витрати по сплаті державного мита в сумі 201грн. 16коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 38 грн. 23 коп. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

3. В решті позову - відмовити.

Суддя                                              Тимошенко О.М.

Повний текст рішення суддею підписано "24" вересня 2007 р.