ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

25 вересня 2007 р.           Справа 4/10-07

Господарський суд Вінницької області  у складі:

Головуючий  суддя    С. Тісецький

Секретар суду              Л.Новожилова

Представники :

позивача :     Ільчик О.В., за дорученням

відповідача:  Хоменчук С.А., за дорученням

прокурор: Москаленко А.О.

інші:

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом: Військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина А0215) до Приватного підприємства будівельної компанії «Поділля-Буд»про розірвання додаткової угоди та стягнення 595500 грн. –збитків із врахуванням індексу інфляції, 27493,15 грн. -3% річних, 52893,45 грн. –штраф згідно угоди, 35000 –штраф згідно ст..231 ГК України, -

В С Т А Н О В И В :

Справу отримано на новий розгляд.

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу,  оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Представник позивача підтримав клопотання подане в попередніх судових засіданнях (а.с.50) в якому просить розірвати додаткову угоду та стягнути з відповідача 500000 грн. збитків.

Вказане клопотання відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому приймається судом до розгляду.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та прокурора, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 20.09.2005 р. було задоволено позов Військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина А0215) до Приватного підприємства будівельної компанії «Поділля-Буд»про розірвання додаткової угоди та стягнення 500000 грн. –збитків, 44410,95 грн. –пені, 35000 грн. –штрафних санкцій.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 04.04.2006 р. вказане рішення господарського суду скасовано, позов Військового прокурора Західного регіону залишено без розгляду.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 04.07.2006 р. постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 04.04.2006 р. залишено без змін.

22 листопада 2006 року Військовий прокурор Західного регіону звернувся повторно з вказаним позовом до суду.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 16.01.2007 р. було задоволено позов Військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина А0215) до Приватного підприємства будівельної компанії «Поділля-Буд»про розірвання додаткової угоди та стягнення 500000 грн. –збитків.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 10.07.2007 р. рішення господарського суду Вінницької області від 16.01.2007 р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

В ході нового судового розгляду судом встановлено.

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, мотивуючи свій позов тим, що між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору підряду, відповідно до якої відповідач мав поставити будівельні матеріали та виконати на користь позивача роботи до 01.11.2004 р. В зв’язку із невиконанням обов’язків по додатковій угоді збоку відповідача, прокурор просить розірвати додаткову угоду та стягнути з відповідача 500000,00 грн. –збитків.

Відповідач заявлений позов не визнає, зазначаючи, що прокурор не має права звертатись до суду в інтересах суб’єктів господарювання, якою є військова частина. Крім того відповідач заперечує проти заявленого позову тим, що в рахунок оплати по укладеній додатковій угоді позивачем відповідачу надано простий вексель, кошти по якому відповідачу отримати не вдалось. А тому збитки на які посилається позивач, відсутні.

Вислухавши доводи сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

09.12.2003р. між Головним Командуванням Військово - Повітряних Сил ЗС України ( військовою частиною А0155 )  правонаступником  якого є Командування Повітряних Сил ЗС України ( військова частина А 0215 ) (позивач) та Приватним підприємством будівельною компанією "Поділля - Буд" (відповідач) було укладено додаткову угоду № 1193/П/ОЗ/ЗЗ до договору підряду  №1193/П/01/26 від 07.08.2001р.

Згідно з додатковою угодою сторони дійшли згоди про недоцільність  подальшого виконання умов договору №1193/П/01/26 від 07.08.2001р. року на капітальне будівництво 99-ти квартирного житлового будинку по вул. Ф. Конна в м. Вінниці та його розірвання. Та відповідач зобов’язався погасити заборгованість в розмірі 500000,00 грн., шляхом поставки будівельних матеріалів позивачу на суму 137,0 тис. грн. , та виконати на користь позивача будівельні роботи на суму 363000,00 грн.  в термін до 01 листопада 2004р.

Згідно тверджень позивача, відповідач свої зобов’язання за даною додатковою угодою не виконав.

Як видно з матеріалів справи (а.с.15), позивач в якості передоплати за надання послуг та поставку матеріалів 28.09.2001 р. видав відповідачу простий вексель на пред’явлення. Згідно тверджень представників позивача та відповідача вказаний вексель не був акцептований, та кошти по ньому відповідач у позивача не отримав. Згідно пояснення представників сторін, інших платежів позивач на користь відповідача не здійснював.

Відповідно до ст..623 ЦК України, боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Крім того, відповідно до п. 1 ст..651 ЦК України та ст..188 ГК України, зміна та розірвання договору в односторонньому порядку не допускаються.

Відповідно до п.2 ст.4 ГК України, особливості регулювання майнових відносин суб’єктів господарювання визначаються Господарським кодексом. Разом з тим ст..188 ГК України встановлює порядок зміни та розірвання господарських договорів. Так п.п. 2, 3, 4 ст.188 ГК України вказує, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний термін після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з пропозицією про розірвання додаткової угоди чи її зміну.

Надану суду претензію позивача від 23.05.2005 р. №350/157/2/933 неможна розцінювати як пропозицію до розірвання додаткової угоди, бо мова в ній іде про повернення заборгованості в сумі 500000,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений прокурором позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.651 ЦК України, ст..ст.4, 188 ГК України, ст.4-3, 4-5, 25, 28, 30, 43, 82, 83, 84,  115, 116  ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

Суддя                                             Тісецький С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  28 вересня 2007 р.