ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.07.2007
Справа №2-25/7044-2007

За позовом ТОВ «Транском», м. Бердянськ, вул.. Будівельна, 1А,

До відповідача Науково-виробничої компанії «Кримінвестстрой», м. Сімферополь, вул.. Б. куна, 19, 148.

Про стягнення 21407,72 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Грішина І.Є., предст., дов. від 31.01.07р.

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи:

ТОВ «Транском» звернулось у господарський суд АРК із позовом до Науково-виробничої компанії «Кримінвестстрой», у якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 17700,00 грн., індекс інфляції у сумі 1748,35 грн., 3% річних 442,50 грн., пеню у розмірі 1516,87 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за договором, чим порушено положення ст.. 193 Господарського кодексу України, ст.. 552,526 Цивільного кодексу України, на підставі чого за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 17700,00 грн. Також у зв’язку із невиконанням відповідачем зобов’язань за договором позивачем нараховану суму пені, та відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України 3% річних та індекс інфляції.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача жодного разу у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомлено, вимоги суду щодо надання витребуваних документів не виконано.

Справа розглядається за наявними матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2006р. між ТОВ «Транском» та Науково-виробничою компанією «Кримінвестстрой» укладено договір б/н.

Предметом вказаного договору є те, що Орендодавець (позивач) передає, а Орендар (відповідач) приймає у тимчасове платне користування для виконання робіт на об’єкті «Аквапарк» за адресою: м. Бердянськ, вул.. Макарова, наступну техніку: автокран КС 5473Б вантажністю 25 тон, автовежа АГП-22. Техніка передається з екіпажем: машиністами крану та автовежі. (п. 1.1.).

П. 1.2. визначено, що оренда техніки встановлюється почасова в період з 01.05 по 16.05.2006р. Організація виконання робіт здійснюється Орендарем самостійно, відповідальність за додержання нормативів по безпеці здійснення робіт по пересуванню вантажів полягає на Орендаря.

Згідно ч. 3 п. 2.2. договору Орендар зобов’язався оплатити Орендодавцю орендну платню за використання техніки шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця, в продовж 30 календарних днів після закінчення періоду оренди.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата здійснюється на підставі Акту із зазначенням загальної кількості годин.

Як вбачається з акту № ТР-0000085 здачі-приймання робіт (надання послуг) Орендарем за період з 03.05.2006р. по 16.05.2006р. було використано техніку автокран 5473Б (25т), кількість годин становить 77 та автовежа АГП-22  кількість використаних годин становить 79, загальна вартість робіт склала 17700,00 грн., даний акт підписано та скріплено печатками обох підприємств.

Отже позивачем зобов’язання за договором виконані належним чином, однак відповідач у свою чергу за використане (орендоване) майно оплату передбачену п. 3.1.; 3.2 та 3.3. не здійснив, у зв’язку із чим за ним утворилася заборгованість на суму визначену актом № ТР-0000085 здачі-приймання робіт (надання послуг) у розмірі 17700,00 грн.

Відповідачем на дату розгляду справи доказів оплати сформованої заборгованості не надано.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  Цивільного  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв  ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

На підставі зазначеного вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 17700,00 грн. підлягають задоволенню.

У зв’язку із порушенням відповідачем зобов’язань щодо своєчасної оплати наданих послуг, позивачем на підставі п. 4.1 договору, нараховано пеню яка складає 1516,87 грн.

Ст.. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже вимоги про стягнення пені у розмірі 1516,87 грн. також підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції у сумі 1748,35 грн. та 3% річних у розмірі 442,50 грн.

Згідно ст.. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконання цивільних обов’язків згідно ст.. 14 Цивільного кодексу України здійснюється у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконано належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а отже та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню саме на нього.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 14, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з  Науково-виробничої компанії «Кримінвестстрой» (м. Сімферополь, вул.. Б. куна, 19, к. 148; р/р 99, МФО 324913, ЗКПО 30689314) на користь ТОВ «Транском», м. Бердянськ, вул.. Будівельна, 1А; р/р 5001, ФЗРУ «Приватбанк» м. Бердянськ, МФО 313399, ЗКПО 30802064) суму заборгованості у розмірі 17700,00 грн., суму пені у розмірі 1516,87 грн., індекс інфляції у сумі 1748,35 грн., 3% річних у розмірі 442,50 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 214,08 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.