ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  36/558

04.09.07

За позовом Державного підприємства «Науково –дослідний та конструкторсько –технологічний інститут міського господарства»

До                            Міністерства охорони навколишнього природного середовища

України

Про                              повернення майна –бібліотеки –в той стан, в якому вона перебувала до її знищення

Суддя  Жирнов С.М.

Представники:

Від позивача:      не з»явився.

Від відповідача:  Новаковська Л.Я. –довіреність № б/н від 21.06.07 р.

Обставини  справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства «Науково –дослідний та конструкторсько –технологічний інститут міського господарства»до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про повернення майна –бібліотеки –в той стан, в якому вона перебувала до її знищення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2006 р. (суддя Трофименко Т.Ю.) порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 23.10.2006 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2006 р. в зв’язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 13.11.2006 р.

13.11.2006 р. в судовому засіданні представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивач просить суд зобов’язати відповідача повернути бібліотеку Державного підприємства «Науково –дослідний та конструкторсько –технологічний інститут міського  господарства»на восьмий поверх інженерного корпусу № 1 за адресою: м. Київ, вул. Урицького, 35, в кімнати згідно акту розподілу площ від 01 грудня 2003 року (в кімнати робочою площею 1287 кв. м, загальною площею 1425 кв. м на восьмому поверсі, де вона знаходилась до 20 грудня 2004 року) та розмістити літературу згідно каталогу, поновити замки на приміщенні та ключі від бібліотеки передати позивачу.

В судовому засіданні 13.11.2006 р. відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 20.11.2006 р. о 14 год. 30 хв.

В судовому засіданні 20.11.2006 р. представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу врегулювати спір мирним шляхом, крім того, подано заяву, відповідно до вимог ст. 69 ГПК України про продовження строку вирішення справи № 36/558.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2006 р. строк вирішення спору по справі № 36/558 продовжено відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 13.11.2006 р. у зв»язку із заявленим представником відповідача клопотанням про надання часу врегулювати спір мирним шляхом та відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 04.12.2006 р. о 16 год. 50 хв.

В судовому засіданні 04.12.2006 р. у зв»язку із поданням представниками сторін клопотанням про відкладення розгляду справи з причин, викладених у клопотанні, та відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 20.12.2006 р. о 11 год. 00 хв.

Згідно Розпорядження № 36/558 від 12.01.2007 р. «Про зміну складу суду», справу № 36/558 передано для розгляду судді Жирнову С.М., у зв’язку із закінченням строку повноважень судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2007 р. справу № 36/558 прийнято суддею Жирновим С.М. до свого провадження та призначено її розгляд на 21.02.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2007 р. строк вирішення спору по справі № 36/558 продовжено відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України та відкладено її розгляд на 18.05.2007 р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2007 р. з огляду на подане позивачем клопотання № 40-01-201 про перенесення судового засідання на вересень 2007 р. для досягнення умов мирової угоди, розгляд справи відкладено на 04.09.2007 р.

Позивач в судове засідання 04.09.2007 р. не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач в судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких заявив про неможливість укладання мирової угоди та проти позову заперечував повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,  -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Науково –дослідний та конструкторсько –технологічний інститут міського господарства»(позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 13.11.2006 р., позивач просить суд зобов’язати відповідача повернути бібліотеку Державного підприємства «Науково –дослідний та конструкторсько –технологічний інститут міського  господарства»на восьмий поверх інженерного корпусу № 1 за адресою: м. Київ, вул. Урицького, 35, в кімнати згідно акту розподілу площ від 01 грудня 2003 року (в кімнати робочою площею 1287 кв. м, загальною площею 1425 кв. м на восьмому поверсі, де вона знаходилась до 20 грудня 2004 року) та розмістити літературу згідно каталогу, поновити замки на приміщенні та ключі від бібліотеки передати позивачу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2003 р. № 542 –р у будинку Державного підприємства «Науково –дослідний та конструкторсько –технологічний інститут міського  господарства» по вул. Урицького, 35 у м. Києві було вказано розмістити Мінекоресурсів, передавши вказаний будинок разом із спорудами у дворі до сфери управління зазначеного міністерства, останньому виділити у зазначеному будинку приміщення для державних підприємств, зокрема, позивача, з урахуванням фактичної чисельності їх працівників і згідно із санітарними нормами на умовах оренди з оплатою фактичних витрат, пов»язаних з утриманням займаних площ.

Згідно Акту погодження займаних площ від 01.12.2003 р. та виконання вищезазначеного Розпорядженням Кабінету Міністрів України позивачу було виділено ряд приміщень, зокрема, і приміщення, де була розміщена бібліотека позивача на 8 поверсі робочою площею 1287 кв. м, загальною площею 1425 кв.м.

На твердження позивача, 20.12.2004 р. його працівниками були виявлені зламані двері в приміщенні бібліотеки та відсутність книг, літератури, т.т. виявлено пусте приміщення.

Солом»янським районним управлінням внутрішніх справ Головного управління внутрішніх справ у м. Києві МВС України по заяві представника позивача було здійснено перевірку вищезазначеного факту, в результаті якої було встановлено, що відповідачем для «…вивільнення вказаного приміщення на 8 –му поверху, 18.12.2004 р. вся наукова література, періодичні видання були винесені та складені в приміщенні адміністративної будівлі № 2 по вул. Урицького, 35 в м. Києві, про що було повідомлено керівництву НДКТІ МГ», як про це вказано у Постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.12.2004 р.

11.03.2005 р. постановою Солом»янського районного управління внутрішніх справ Головного управління внутрішніх справ у м. Києві МВС України позивачу було вдруге відмовлено в порушенні кримінальної справи (щодо виявлення відсутності книжок з бібліотеки позивача, яка розташована на на 8 поверсі по вул. Урицького, 35 в м. Києві)  на підставі ст. 97 КПК України, ст. 11 ч. 2 КК України, п. 2 ст. 6 КПК України.

Позивач заперечив наявність попереджень з боку відповідача про необхідність вивільнення спірних приміщень бібліотеки з огляду на проведення відповідачем ремонтно –будівельних робіт та зазначив, що станом на час подання позову до суду бібліотека не повернута позивачу, не приведена в належний стан, чим порушено право власності відповідача відповідно до ст. 321 ЦК України. Керуючись ст.ст. 16, 20 ЦК України позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про зобов»язання відповідача повернути майно –бібліотеку –в той стан, в якому вона перебувала до її знищення.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Беручи до уваги приписи вищевказаної статті ЦК України, судом встановлено наступне:

Предметом позову відповідно до позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог від 13.11.2006 р. позивач визначив повернення майна –бібліотеки –в той стан, в якому вона перебувала до її знищення, а саме на восьмий поверх інженерного корпусу № 1 за адресою: м. Київ, вул. Урицького, 35, в кімнати згідно акту розподілу площ від 01 грудня 2003 року (в кімнати робочою площею 1287 кв. м, загальною площею 1425 кв. м на восьмому поверсі, де бібліотека знаходилась до 20 грудня 2004 року), розмістити літературу згідно каталогу, поновити замки на приміщенні, ключі від бібліотеки передати позивачу.

Суд вважає, що підставою заявленого позову повинні бути обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення майна –бібліотеки –в той стан, в якому вона перебувала до її знищення. Отже, саме такі обставини становлять предмет доказування по справі.

Однак позивачем не надано суду жодного доказу, який би свідчив про:

-          сам факт існування бібліотеки (коли та ким, на підставі якого розпорядження була створена);

-          документальні підтвердження розміщення бібліотеки саме у приміщенні за визначеною у позовній заяві адресою (м. Київ, вул. Урицького, 35, восьмий поверх інженерного корпусу № 1) та у кімнатах з вказаною позивачем площею (робочою площею 1287 кв. м, загальною площею 1425 кв.м),

-          кількісні та тематичні характеристики бібліотечного фонду (кількість книг, зареєстрованих в останньому, із зазначенням їх авторів, назв, року видання, тематичної спрямованості тощо);

-          документальне підтвердження стану бібліотеки до 20.12.2004 р. (оскільки позивач вимагає повернути бібліотеку в стан, в якому вона перебувала до знищення);

-          факт існування каталогу щодо бібліотечної літератури;

-          письмові докази звернення позивача до відповідача з приводу події 20.12.2004 р.;

-          здійснення позивачем будь –яких дій щодо розшуку спірної бібліотеки, можливого її знаходження в приміщенні адміністративної будівлі № 2 по вул. Урицького, 35 в м. Києві, як про це було зазначено у Постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.12.2004 р. Солом»янського районного управління внутрішніх справ Головного управління внутрішніх справ у м. Києві МВС України.

Фактично, відповідно до зазначеного у позовній заяві та доданих до неї документах, позивач взагалі ніяким чином не індивідуалізує майно –бібліотеку, яку вимагає повернути в той стан, в якому вона перебувала до знищення, не визначаючи при цьому такий стан, т.т. в якому бібліотека була до 20.12.04 р., не вказує доказів на підтвердження знищення спірної бібліотеки, не вказує вимог щодо індивідуалізації та кількості повернення  конкретно –визначеної літератури та не називає відповідних доказів (документів). Тільки за наявністю  таких визначень та доказів з боку позивача суд може прийти до висновків про підставність заявленого позову.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що висунуті позивачем вимоги не базуються на конкретних доказах по справі, а отже такі вимоги визнаються судом не обґрунтованими, а тому у позові належить відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 15, 16, 20 ЦК України, ст. ст. 33, 34, 44, 45, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,   -

В И Р І Ш И В:

1.  У позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
С.М.Жирнов

Дата підписання 07.09.07 р.