ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.08.07                                                                                       Справа №9/193/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Кричмаржевський В.А.  , Хуторной В.М.

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників:

позивача:          Іхно І.С., паспорт СА № 605066 від 15.10.1997р.;

позивача:          Кущик А.А., довіреність від 06.11.2006р.;

відповідача:      Киян М.О., довіреність від 08.08.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Бердянського міжгосподарського підприємства по

виробництву кормів та продукції сільського господарства,

с. Трояни Бердянського району Запорізької області

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 16.05.2007р.

у справі                         № 9/193/07

за позовом                    Бердянського міжгосподарського підприємства по

виробництву кормів та продукції сільського господарства,

с. Трояни Бердянського району Запорізької області

до відповідача             Приватного сільськогосподарського підприємства

Агрофірма «Росія»,

с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області

про                                 витребування майна з чужого незаконного володіння та

визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Бердянським міжгосподарським підприємством по виробництву кормів та продукції сільського господарства, с. Трояни Бердянського району Запорізької області було подано позов до Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Росія», с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області про витребування з чужого незаконного володіння рухомого та нерухомого майна, а також визнання права колективної власності на певне нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 16.05.2007р. у справі № 9/193/07 (суддя Нечипуренко О.М.) в позові відмовив.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не був доведений факт незаконного володіння відповідачем спірним майном. Судом також зазначено про пропуск позивачем строку позовної давності за заявленими вимогами.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі Бердянське міжгосподарське підприємство по виробництву кормів та продукції сільського господарства, позивач у справі, вказує на те, що рішення суду прийнято з порушенням процесуального законодавства; судом неповно з’ясовані обставини справи; висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що в порушення ст.79 ГПК України судом було відхилено клопотання позивача про зупинення розгляду справи № 9/193/07 до розгляду справи № 28/137/07-АП. Судом не було враховано, що рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2004р. у справі №17/135, на підставі якого право власності на нерухоме майно зареєстровано у ДП «Бердянське БТІ», було скасовано Вищим господарським судом України. Висновок суду про те, що ПСП «Агрофірма «Росія» не є правонаступником ТОВ «Партнер» є таким, що суперечить обставинам справи. Термін позовної давності для подання позову не сплив. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2007р. у справі № 9/193/07 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

ПСП Агрофірма «Росія», відповідач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Зазначає, що судом не було допущено порушення норм процесуального права, оскільки у суду не було підстав для зупинення провадження у справі. Постанова Вищого господарського суду України у справі №17/135, на яку посилається позивач, ніяким чином не може вплинути на прийняте рішення суду у даній справі, оскільки ТОВ «Партнер» набуло право власності на спірне майно за договором купівлі-продажу, який є дійсним на даний час. Судом правильно застосований строк позовної давності. Просить оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2299 від 07.08.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

В судовому засіданні 08.08.2007р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням представників сторін розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що цілісний майновий комплекс Бердянського міжгосподарського підприємства по виробництву кормів та продукції сільського господарства знаходиться у фактичному володінні відповідача безпідставно та незаконно. Позивач зазначає, що спірне майно вибуло у нього проти його волі, оскільки більшість власників не надавала згоду на реалізацію майна та не знала про те, що майно було реалізоване. Майно вибуло без достатньої правової підстави, оскільки не було відповідного рішення зборів уповноважених господарств-учасників позивача. Майно вибуло з порушенням норм діючого законодавства, оскільки при укладенні договору вартість, за яку було реалізовано майно, не погоджувалась з його власниками. Відповідач є недобросовісним набувачем майна. У зв’язку з цим, в позові ставиться вимога про витребування з незаконного володіння відповідача рухомого та нерухомого майна, а також визнання права колективної власності на певне нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 16, 97, 261, 321, 328, 330, 331, 387, 388, 390, 392, 632, 658 ЦК України, ст.ст. 20, 24, 31, 50 Закону України «Про власність», ст.ст. 11, 20, 21 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», «Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 03.07.2001р. між Бердянським міжгосподарським підприємством по виробництву кормів та продукції сільського господарства (орендодавець) і ТОВ «Партнер» (орендар) був укладений договір оренди цілісного майнового комплексу з правом викупу, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування цілісний майновий комплекс Бердянського міжгосподарського підприємства по виробництву кормів та продукції сільського господарства. Об’єкт розташований за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21.

Склад майна та його стан визначені в акті приймання-передачі, який є додатком № 1 до цього договору (п.1.1 договору).

У відповідності з п.7.1 договору оренди, орендар має право викупити об’єкт оренди до закінчення строку договору оренди. При цьому кінцева вартість об’єкту визначається як різниця між вартістю, визначеної експертним шляхом на момент укладення договору купівлі-продажу у сумою внесених орендних платежів, а також вартістю здійснених зі згоди орендодавця поліпшень.

Пунктом 11.1 договору оренди також передбачено, що особливою умовою цього договору є переважне право орендаря на придбання об’єкту оренди у власність у відповідності з умовами, обумовленими в п.7.1 договору.

За актом приймання-передачі від 31.07.2001р. орендодавцем був переданий орендарю об’єкт оренди.

24.06.2003р. між Бердянським міжгосподарським підприємством по виробництву кормів та продукції сільського господарства (продавець) і ТОВ «Партнер» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, згідно з п.1.1 якого продавець зобов’язується передати у власність покупцю майно цілісного майнового комплексу по виробництву кормів та продукції сільського господарства, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21.

До складу об’єкту входить нерухоме та рухоме майно (п.1.4 договору).

30.06.2005р. складений акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу ТОВ «Партнер» по виробництву кормів та продукції сільського господарства згідно рішення засновника про ліквідацію ТОВ «Партнер» від 27.06.2005р. В зазначеному акті зазначено, що згідно рішення засновника про ліквідацію ТОВ «Партнер» від 27.06.2005р., ТОВ «Партнер» і ПСП Агрофірма «Росія» склали цей акт приймання-передачі про те, що ТОВ «Партнер» здало, а ПСП Агрофірма «Росія» прийняло об’єкти нерухомості і обладнання цілісного майнового комплексу по виробництву кормів та продукції сільського господарства, розташовані за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21.

01.06.2006р. виконавчим комітетом Андріївської сільської ради прийнято рішення № 44, яким оформлено право приватної власності ПСП АФ «Росія» на комплекс будівель та споруд цілісного майнового комплексу по виробництву кормів та продукції сільського господарства, розташованого за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21, у зв’язку з ліквідацією ТОВ «Партнер». Державному підприємству Бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на нерухоме майно доручено підготувати свідоцтво про право приватної власності на комплекс будівель та споруд цілісного майнового комплексу по виробництву кормів та продукції сільського господарства.

01.06.2006р. Андріївської сільською радою видано ПСП Агрофірма «Росія» Свідоцтво (серії ЯЯЯ № 738137) про право власності на нерухоме майно на комплекс будівель та споруд цілісного майнового комплексу по виробництву кормів та продукції сільського господарства, розташованого за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул. Водяникова, 21. Підставою для видачі зазначеного Свідоцтва вказано на рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради № 44 від 01.06.2006р. «Про видачу свідоцтва про право приватної власності».

Державним підприємством БТІ Бердянської райдержадміністрації 01.06.2006р. здійснена державна реєстрація права власності на нерухоме майно за відповідачем, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (№ витягу 10817404 від 01.06.2006р., запис № 41 в книзі 1), а також інформаційною довідкою БТІ від 29.03.2007р. за вих. № 92.

Згідно довідки Головного управління статистики у Запорізькій області від 25.12.2006р. за № 15-7/6086, за станом на 25.12.2006р. з Єдиного державного реєстру вилучено ТОВ «Партнер» (запис від 29.05.2006р., номер запису 3000166), у зв’язку з реорганізацією.

Отже, все рухоме та нерухоме майно, яке належало ТОВ «.Партнер», у зв’язку з його реорганізацією перейшло у власність до ПСП Агрофірма «Росія».

З матеріалів справи також вбачається про те, що позивач звертався в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Андріївської сільської ради, треті особи: ПСП «Агрофірма «Росія», АК Промінвестбанк (ЗАТ) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Бердянськ Запорізької області, про скасування рішення № 44 від 01.06.2006р. та свідоцтва про право власності на об’єкти нерухомості від 01.06.2006р.

26.06.2007р. господарським судом Запорізької області у справі № 28/137/07-АП була прийнята постанова, якою у задоволенні вищевказаного позову відмовлено. В постанові суду зазначено, що рішення Андріївської сільської ради № 44 від 01.06.2006р. прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах компетенції виконкому. Судом також встановлено, що майно із користування позивача вибуло не проти його волі, а на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 24.06.2003р. Крім того, волевиявлення позивача на відчуження майна підтверджується укладенням договору оренди цілісного майнового комплексу з правом викупу від 03.07.2001р., згода на укладення якого дана Зборами уповноважених представників господарств-учасників міжгосподарського підприємства 30.03.2001р.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, які встановлені судом при розгляді справи № 28/137/07-АП, звільнені від доказування при розгляді справи № 9/193/07.

З аналізу вищевикладених обставин справи не вбачається про перехід права власності на спірне майно до відповідача безпідставно або на незаконних підставах, на що посилається позивач.

Так, спірне майно відповідач отримав у ТОВ «Партнер» за актом приймання-передачі від 30.06.2005р., у зв’язку з реорганізацією останнього. В свою чергу, ТОВ «Партнер» придбало таке майно у позивача за договором купівлі-продажу від 24.06.2003р., в п.1.2 якого зазначено про те, що підставою для укладення договору купівлі-продажу є договір оренди цілісного майнового комплексу з правом викупу, укладений між сторонами 03.07.2001р. Слід зазначити, що відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначені вище договори не визнані у встановленому законом порядку судом недійсними. Недійсність вказаних договорів прямо не встановлена законом, у зв’язку з чим існує презумпція правомірності таких договорів.

При цьому, місцевим господарським судом обґрунтовано вказано на те, що відсутність реєстрації договору купівлі-продажу від 24.06.2003р. в БТІ не може бути підставою для твердження про те, що до ТОВ «Партнер», як покупця за таким договором, не перейшло право власності на майно. Так, у відповідності з п.1.4 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002р. № 7/5, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Пунктом 2.1. Тимчасового положення передбачено, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. За змістом наведених норм, сама лише обставина непроведення БТІ державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Партнер» не є беззаперечним доказом відсутності у такої особи права власності на спірне майно, оскільки підтвердженням права власності є відповідні правовстановлювальні документи, яким в даному випадку є відповідний договір купівлі-продажу.

У зв’язку з цим, колегією суддів не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що постановою Вищого господарського суду України від 18.04.2007р. у справі № 17/135 (за позовом ТОВ «Партнер» до ДП БТІ Бердянської райдержадміністрації, про визнання права власності, спонукання зареєструвати право власності на нерухоме майно) було скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2004р. (яким, в свою чергу, зазначений позов задоволений) та у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтю 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З фактичних обставин справи, з урахуванням наведених норм права, вбачається, що позивачем, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме, незаконність набуття відповідачем спірного майна у власність та те, що до відповідача право власності перейшло безпідставно. Не доведено позивачем і того, що на час звернення з позовом до суду та на час розгляду справи в суді він є власником майна, щодо якого висуває позовні вимоги.

Судом першої інстанції також обґрунтовано вказано на пропуск позивачем строку позовної давності по заявленим вимогам.

Так, у відповідності з ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем було заявлено суду про застосування позовної давності при вирішенні спору.

Як вказує позивач, про реалізацію спірного майна іншій особі він дізнався зі зборів, які відбулися 12.01.2006р. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач мав знати про таку обставину ще на час укладення договору оренди майна з правом викупу, тобто 03.07.2001р., на підставі рішення власників від 30.03.2001р., а потім з укладенням договору купівлі-продажу від 24.06.2003р. і передачею 26.06.2003р. майна у власність ТОВ «Партнер» за відповідним актом приймання-передачі.

Згідно зі ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся з позовом в суд 19.03.2007р., тобто після спливу строку позовної давності.

Частинами 4 і 5 ст.276 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивачем не наведено будь-яких поважних причин пропуску строку позовної давності. З матеріалів справи відповідних причин також не вбачається.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, прийнятого з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянського міжгосподарського підприємства по виробництву кормів та продукції сільського господарства, с. Трояни Бердянського району Запорізької області залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2007р. у справі № 9/193/07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Кричмаржевський В.А.  Хуторной В.М.