ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.07 р.                                                                               Справа № 32/248пн

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін

від позивача:  не з’явився

від відповідача: не з’явився

за позовом: Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

до відповідача: Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк

про визнання права власності (господарського відання) на нерухоме майно, визнання рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 16.08.07р. недійсним, зобов’язання провести реєстрацію права власності

в судовому засіданні оголошена

перерва з 24.09.-04.10.07р.

Позивач, Державне підприємство „Донецька залізниця” м. Донецьк, 10.09.07р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк про визнання права власності на нерухоме майно, визнання рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 16.08.07р. недійсним, зобов’язання провести реєстрацію права власності.

В обґрунтування  вимог позивач посилався на державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 03.04.06р. № 058728 серії ЯЯ, довідку про балансову вартість будівлі пункту технічного огляду ст. Донецьк, яке знаходиться на балансі вагонного депо Донецьк, інвентарну картку обліку основних засобів № 17, технічний паспорт, рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 677/2 від 22.12.04р. „Про надання у постійне користування Донецькій залізниці земельних ділянок для експлуатації існуючих залізничних колій перегону Яснувата-Доля, Донецької дитячої залізниці в Київському районі”, рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 656/3 від 21.12.05р. „Про внесення змін в рішення виконкому міської ради від 22.12.04р. № 677/2.

Крім того, вказував на те, що з урахуванням положень Законів України “Про транспорт”,  “Про залізничний транспорт”, ст. 326 ЦК України, ст. ст. 73, 136 ГК України, Статуту  залізниць України дають йому право наполягати на визнанні за ним права господарського відання на спірне майно.

Відповідач позовні вимоги не визнає, заперечуючи проти позову вказував на те, що: 1) позовні вимоги щодо визнання рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 16.08.07р. недійсним відносяться до адміністративного судочинства, оскільки, згідно з законодавством України відповідач виконує делеговані державою функції з державної реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна; 2) відповідач ніякими діями не оспорює права позивача або заперечує проти його інтересів, тобто, позов до відповідача є безпідставним; 3) позивачем при зверненні з заявою про оформлення права власності до відповідача не були надані документи, які свідчать про ввід до експлуатації об’єкту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Позивач багато років користується нерухомими майном, а саме: будівлею пункту технічного обслуговування вагонів ст. Донецьк, до складу якої входять тамбур, тапочна, коридор, комора, кабінет, санвузол, душова, та яке знаходиться на балансі відокремленого структурного підрозділу без статусу юридичної особи – вагонного депо Донецьк і відображено в самостійному балансі підприємства. Будівництво об’єкту для вагонного депо Донецьк здійснювалось у 1971р. за рахунок фондів ДП „Донецька залізниця”, але документація та акт на ввід в експлуатацію зазначених об’єктів не збереглися.

На підставі рішень виконавчого комітету Донецької міської ради № 677/2 від 22.12.04р. „Про надання у постійне користування Донецькій залізниці земельних ділянок для експлуатації існуючих залізничних колій перегону Яснувата-Доля, Донецької дитячої залізниці в Київському районі”, виконавчого комітету Донецької міської ради № 656/3 від 21.12.05р. „Про внесення змін в рішення виконкому міської ради від 22.12.04р. № 677/2 позивачу був виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про оформлення права на об’єкт нерухомості, реєстрацією яких займається відповідач, у відповідності з Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02р. за № 7/5.

Листом від 16.08.07р. відповідач відмовив позивачу в реєстрації права власності у зв’язку з відсутністю актів вводу нерухомого майна до експлуатації.

Відповідно до вимог ст.167 ЦК України держава може створювати юридичні особи публічного права, якими зокрема є державні підприємства.

Частиною 3 ст. 73 ГК України  передбачено, що майно державних підприємств належить останнім на правах повного господарського відання.

Відповідно до розділу 4 Статуту позивача його майно становлять оборотні та нематеріальні активи, а також інші цінності, вартість яких відображується у самому балансі.

Майно позивача є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Джерела формування цього майна вказані у п. 4.3 статуту позивача.

На підставі ст. 73 ГК України, ст.ст. 318, 319, 326 ЦК України  позивач є правомірним суб’єктом права повного господарського відання об’єктом нерухомості – будівлею пункту технічного обслуговування вагонів ст. Донецьк, яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Привокзальна, 1в, власником якого є держава.

Відповідно до ст. 326 ЦК України від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

Але ж, позивач не є органом державної влади, і тому, враховуючи той факт, що позивач наділений лише правом господарського відання щодо майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за позивачем є такими, що не ґрунтуються на законі.

Що стосується позовних вимог щодо визнання рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 16.08.07р. недійсним, зобов’язання провести реєстрацію права власності, суд виходить з наступного.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” із змінами і доповненнями до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Тобто, Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації” при проведенні реєстрації щодо прав на об’єкти нерухомості виконує функцію суб’єкта владних повноважень.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції  - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 16.08.07р. недійсним, зобов’язання провести реєстрацію права власності не підлягає вирішенню у господарських судах України, провадження у справі у зв’язку з цим має бути припинено в порядку, що передбачений ч.1 п.1 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача в порядку, що передбачений ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем було зайво перераховане до бюджету державне мито, а тому згідно п. 1 ст. 8 Декрету Кабінету міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” державне мито в сумі 17,00грн. підлягає поверненню.

На підставі Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 167, 318, 319, 326 ЦК України, ст. 73 ГК України, керуючись ч.1 п.1 ст. 80, ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк про визнання права власності на нерухоме майно - будівлю пункту технічного обслуговування вагонів ст. Донецьк, яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Привокзальна, 1в.

Припинити провадження у справі в частині визнання рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 16.08.07р. недійсним, зобов’язання провести реєстрацію права власності у зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Видати Державному підприємству „Донецька залізниця” м. Донецьк довідку на повернення зайво сплаченого державного мита в сумі 17,00грн.

Рішення набирає законної сили 02.11.07р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Суддя                                                                         Сковородіна О.М.