ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.08.07
Справа № 15/363-07.

За позовом          Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Торг-агро-люкс», м. Одеса

до відповідача          Фермерське господарство «Штепівське», Лебединський район, с. Штепівка

про стягнення 26250,40 грн.

Суддя   О.Ю. Резниченко

За участю представників сторін:

Від позивача:                 Смірнов А.Л., довіреність б/н від 13.07.2007 р.

Від відповідача:           не з’явився

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 26250,40 коп. попередньої оплати за еспарцет (посадковий матеріал – зерно), сплаченої за платіжними дорученнями № 57 та № 58 від 25.05.2007 р. на підставі рахунку відповідача № 5 від 24.05.2007 р.

26.07.2007 р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу.

Відповідач відзив на позов не подав, в судові засідання представник відповідача не з’являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, дослідивши подані докази, суд встановив:

24.05.2007 р. між позивачем та відповідачем відповідно до ч.2 ст. 206 Цивільного Кодексу України було вчинено усний правочин, спрямований на придбання позивачем  у відповідача 25 тон еспарцету на загальну суму 26250,40 грн. Так, відповідачем був виписаний рахунок № 5 від 24.05.2007 р. на оплату 25 тон еспарцету та 1000 мішків  на загальну суму 26250,40 грн., а позивач 25.05.2007 р. за платіжними дорученнями № 57 та № 58 здійснив оплату рахунку відповідача.

При вчиненні усного правочину між позивачем та відповідачем не було встановлено строку виконання відповідачем зобов’язання по поставці еспарцету. Вимогу здійснити передачу еспарцету позивач відповідачу за правилами ст.. 530 Цивільного Кодексу України, не виставляв. Позивач безпосередньо звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст.. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання. Статтею 612 Цивільного Кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Усним правочином, укладеним між позивачем та відповідачем, не встановлено строк виконання відповідачем зобов’язання по передачі позивачу еспарцету. Надсилання позивачем при зверненні до господарського суду копії позовної заяви і доданих до неї документ відповідачу відповідно до ст. 56 ГПК України  є процесуальним обов’язком позивача як учасника процесу і не підпадає під ознаки вимоги щодо виконання боржником обов’язку, про яку йдеться мова у ст. 530 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1 ГПК України юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних  законом інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що на момент звернення позивача до суду прострочення в розумінні ст. 612 Цивільного Кодексу України зі сторони відповідача не наступило, права позивача не порушені, так як самим позивачем  не вжито заходів до визначення строку передачі відповідачем оплаченого позивачем  товару. Крім цього, позивачем заявлені вимоги про повернення попередньої оплати. Відповідно до ст. 693 Цивільного Кодексу України право на повернення попередньої оплати за договором купівлі – продажу виникає у покупця, якщо продавець не передав товар у встановлений строк.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати та в задоволенні позову відмовляється. У зв’язку із відмовою в задоволенні позову заява позивача про забезпечення позову також не може бути задоволена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 66, 67, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.          В задоволенні позову – відмовити.

2.           В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову – відмовити.

Суддя                                                                                      О.Ю. Резниченко

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну  частину рішення.

Повний текст рішення підписано 07.08.2007 року.