ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" вересня 2007 р.                                                                              Справа  № 18/113

За позовом  Приватне підприємство "Воск"

до відповідача  Товарство з обмеженою відповідальністю "Овен"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.09.98 та реєстраційного посвідчення права власності від 06.10.98.

(перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами)

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  не з'явився

Від відповідача : представник Давидюк А.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20.06.2006 року задоволено позовні вимоги приватного підприємства “Воск” до товариства з обмеженою відповідальністю “Овен”. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25.09.1998 року з моменту його укладення. Зобов’язано ТзОВ “Овен” повернути для приватного підприємства “Воск” частину приміщення ресторану, розміщеного по вул. О.Дундича, 5 загальною площею 202,4 кв.м. Визнано недійсним реєстраційне посвідчення № 138 об’єкту № 5 по вул. О.Дундича, 5 ТзОВ “Овен” частину приміщення ресторану по вул. О.Дундича, 5 загальною площею 202,4 кв.м.

Товариство з обмежено відповідальністю “Овен” звернулось до господарського суду з заявою про перегляд рішення від 20.06.2006 року у справі № 18/113 за нововиявленими обставинами. Ухвалою суду від 01.03.2007 року заяву прийнято до розгляду, вжито заходів до забезпечення позову та одночасно зупинено провадження до повернення матеріалів справи з Вищого господарського суду України.

За результатами апеляційного оскарження ухвали від 01.03.2007 року, Львівським апеляційним господарським судом 11.06.2007 року скасовано останню в частині зупинення провадження та вжиття заходів до забезпечення позову. Справу № 18/113 направлено в господарський суд Рівненської області для продовження розгляду.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.07.2007 року призначено розгляд заяви ТзОВ "Овен” про перегляд рішення суду від 20.06.2006 року в судовому засіданні 03.08.2007 р. Враховуючи нез’явлення представників сторін в судові засідання розгляд заяви неодноразово відкладався.

При цьому представником ТзОВ “Овен” подавалась до суду заява від 10.08.2007 року № 02/07л про залишення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами без розгляду. Враховуючи, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості подання стороною відповідної заяви на стадії розгляду справи по суті, судом витребувано від заявника обгрунтування поданої заяви. В судовому засіданні 05.09.2007 року представник ТзОВ “Овен” повідомив, що заява № 02/07л від 10.08.2007 р. про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду подана помилково. Відтак просить суд не приймати її до уваги. Викладені вимоги в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримує в повному обсязі.

Представник приватної фірми “Воск” в судові засідання жодного разу не з’явився, заперечень проти поданої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не подав. В зв’язку з тим, що ухвали суду, які направлялися на адресу ПФ “Воск” у м. Рівне по вул. Старицького, 45, (юридична адреса підприємства) повернуті поштовим відділенням з поміткою “Фірма за даною адресою не значиться”, подальше направлення ухвал здійснювалось судом на адресу: м. Рівне, вул. Буковинська, 6/120 (відповідно до клопотання поданого 30.05.2006 р. до господарського суду Рівненської області та клопотання поданого 12.04.2007 року до Львівського апеляційного господарського суду). Вручення ухвал представнику ПФ “Воск” за адресою: м. Рівне, вул. Буковинська, 6/120, підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи. За таких обставин суд вважає виконаним обов’язок щодо повідомлення сторони про розгляд справи.

Господарський суд розглянувши матеріали справи та заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заслухавши представника відповідача (заявника), оцінивши подані докази -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення господарського суду Рівненської області від 20.06.2006 року у справі № 18/113, задовільняючи позовні вимоги приватного підприємства “Воск” про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.09.1998 року та реєстраційного посвідчення права власності від 06.10.1998 року суд виходив з такого.

Відносини сторін щодо укладення договору купівлі-продажу виникли і відбувались до набрання чинності Цивільним кодексом України, - тому суд, керуючись статтями 4, 7 його Прикінцевих та перехідних положень  - під час вирішення даного спору застосовує положення Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року ( надалі по тексту -ЦК УРСР), який був чинний на момент укладення спірного договору.

Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням голови Костопільської райдержадміністрації  було зареєстровано установчий договір командитного товариства "Агрокомбінат "Світанок".  Розпорядженням голови Костопільської райдержадміністрації  № 246 від 21.07.98 були зареєстровані зміни до Установчого договору командитного товариства "Агрокомбінат "Світанок", якими розділ 1,6 Установчого договору товариства викладено в наступній редакції: учасником командитного товариства є приватне підприємство "Воск".

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про господарські товариства" (який діяв в момент виникнення правовідносин) управління справами командитного товариства здійснюється тільки учасниками з повною відповідальністю. В командитному товаристві, де є тільки один учасник з повною відповідальністю,  управління справами здійснюється цим учасником самостійно.

В даному випадку учасником з повною відповідальністю являється приватна  фірма "Воск"  згідно вищевказаних змін до установчого договору. Засновником та керівником приватного підприємства "Воск" згідно витягу із статуту, зареєстрованого розпорядженням голови райдержадміністрації від 03.12.96 № 642р є Єпік Т.В. (п.п. 1 Статуту). У відповідності до п. 9.1 розділу 9 Установчого договору командитного товариства "Агрокомбінату "Світанок"  управління справами командитного товариства здійснюється тільки учасником з повною відповідальністю, тобто Єпік Т.В.

25.09.98 р. було укладено договір купівлі-продажу, укладений від імені командитного товариства директором Єпіком  Василем Володимировичем.  Однак, дослідивши матеріали справи,  судом встановлено, що Єпік Василь Володимирович не є вкладником командитного товариства або учасником з повною відповідальністю.

Згідно останніх змін, внесених до установчого договору командитного товариства "Агрофірми "Світанок", зареєстрованих розпорядженням голови  Костопільської райдержадміністрації № 246р від 21.07.98 р., розділ 1,6 Установчого договору викладено в повній редакції, де  учасником є приватне підприємство  "Воск" ( засновник ) керівник -   Епік Тетяна Василівна, яка була і керівником (головою) командитного товариства, що підтверджується копіями протоколів зборів № 11 від 20.12.97 та № 12 від 25.12.97.

Позивач не надав суду доказів, зокрема щодо делегування повноважень (протокол зборів, нотаріально посвідчена  довіреність) по веденню справ від імені командитного товариства, правонаступником якого є приватне підприємство  "Воск". У відповідності до ст. 77 Закону України "Про господарські товариства" ( що діяв на момент виникнення правовідносин) до командитного товариства застосовуються норми статтей 67-74 цього Закону. Виходячи із змісту ст.ст. 69, 71, 74 Закону України "Про господарські товариства" приватне підприємство "Воск", як учасник з повною відповідальністю, є правонаступником командитного товариства "Агрофірми "Світанок".

У відповідності до ч. 1 ст. 1 ГПК України  підприємства, установи, організації інші  юридичні особи та громадяни. які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у встановленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. мають право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю  господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином,  приватне підприємство "Воск", за наявності передбачених законом підстав,  не позбавлене права самостійно звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 82 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що вкладник діє від імені  командитного товариства на підставі довіреності,  тощо. З матеріалів справи не вбачається, що Єпік Василь Володимирович був вкладником командитного товариства.

Отже, Єпік Василь Володимирович не наділений був повноваженнями щодо розпорядження майном, отже, укладаючи договір купівлі-продажу від 25.09.98 р. та акт прийому-передачі від 25.09.98 р. він вийшов за межі своїх повноважень. Отже, в даному випадку порушено і ст.63 ЦК УРСР -  угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Позивачем не надано суду належних  доказів схвалення даної угоди.

Таким чином, при укладенні спірного договору купівлі-продажу,  порушені вимоги ст.ст. 81, 82 Закону України "Про господарські товариства" (що діяв на момент виникнення правовідносин) та установчий договір від 27.03.97 № 110-р  та зміни до нього 04.07.98 № 246 при укладенні спірної угоди.

Отже,  виходячи із вищевикладеного договір купівлі-продажу від 25.09.98 не відповідає вимогам  Закону. Відповідно до ст.  48  ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" № 3 від 28.04.78 із змінами і доповненнями при визнанні угоди недійсною застосовуються передбачені законом наслідки. Згідно із п.17  даної Постанови, визнаючи угоду недійсною, суд, якщо інше не передбачено законом, своїм рішенням  зобов'язує кожну із сторін повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі, тощо.

Таким чином, у відповідності вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України наслідки визнання угоди недійсною застосовуються і у випадку, якщо вона була виконана хоч однією із сторін у будь-якій її частині.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю із застосуванням наслідків, передбачених ч.2 ст.48 ЦК УРСР.

Поряд з цим,  позивач просить визнати недійсним реєстраційне  посвідчення на об'єкти нерухомого майна,  які належать юридичним особам, зареєстрованого за ТзОВ "Овен" № 138 від 06.10.98 частину ресторану "Льонок" по вул.Дундича, 5 в м.Рівне. Дане реєстраційне посвідчення було видане Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.98. акта приймання-передачі від 28.09.98.

З матеріалів справи вбачається, що даний договір купівлі-продажу від 25.09.98 р. укладений з порушенням вимог закону, які існували на час пред'явлення позову та на час розгляду справи, внаслідок чого він вважається недійсним відповідно до ст. 48 ЦК УРСР.

В результаті чого і реєстраційне посвідчення від 06.10.98 записане в  реєстрову книгу № 2-4 за реєстровим номером 138 підлягає визнанню недійсним, так як  зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.98 р. (акта прийому-передачі від 28.09.98 р.), який укладений з порушенням вимог закону.

При цьому вирішуючи спір, судом враховано клопотання позивача (подане до суду 13.03.2006 р. а/с 33 т. 1) про поновлення строків позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом. В даному клопотанні зазначено, що про підписання договору від 25.09.1998 р. неуповноваженими особами позивач дізнався 21.04.2006 року з рішення господарського суду Рівненської області у справі № 7/75. Відтак суд, заслухавши пояснення представника позивача щодо  поданого клопотання про поновлення строків позовної давності та дослідивши докази наявні в матеріалах справи прийшов до висновку, що строки позовної давності у відповідності до ст.71, 80 ЦК УРСР підлягають поновленню.

Відповідно до доказів, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Овен»до заяви про перегляд рішення суду від 20.06.2006 року зі справи № 18/113, вбачається, що про укладення договору від 25.09.1998 р. неуповноваженими особами позивачу було відомо ще у 2002 році. Про даний факт свідчить відзив на позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу між товариством «Агрокомбінат Світанок»та фірмою «Овен»від 25.09.1998 р. поданий приватною фірмою «Воск»господарському суду Рівненської області 15.01.2002 року (згідно відмітки суду про реєестрацію документа) у справі № 14/14 (за позовом підприємця Чободи А.М. до ТзОВ "Овен", третя особа - ПП "Воск" про визнання недійсним договору купівлі-продажу).

Текст відзиву ПФ "Воск" викладено наступним чином:

"ПФ "Воск" вважає, що договір купівлі-продажу між товариством "Агрокомбінат Світанок" та фірмою "Овен" від 25.09.1998 р. можна рахувати недійсним тому, що у наявних документах командитного товариства "Агрокомбінат Світанок", учасником (Власником) якого була ПФ "Воск", не має юридично оформлених повноважень Власників частини приміщення розташованого за адресою по вул. О.Дундича, 5, вказаного у договорі купівлі-продажу від 25.09.1998 р., на право його продажі."

Зазначений факт виявлено представником ТзОВ «Овен»Давидюком А.М. при ознайомленні з матеріалами справи № 14/14 02 січня 2007 року.

Окрім цього, до заяви про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 20.06.2006 р. за нововиявленими обставинами долучено рішення апеляційного суду Рівненської області від 14.03.2003 року по справі № 22-а-70 (за позовом Чободи А.М. до ТзОВ «Овен»про визнання договору купівлі-продажу від 25.09.1998 р., укладеного між командитним товариством агрокомбінат «Світанок»та товариством з обмеженою відповідальністю «Овен»частково недійсним, визнання права власності на частку приміщення та його поділ), яким встановлено, що приватне підприємство «Воск»не є правонаступником командитного товариства агрокомбінат «Світанок».

Відповідно до ст. 35 ГПК України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Зазначена обставина спростовує висновок господарського суду про те, що ПФ "Воск" є правонаступником Агрокомбінату "Світанок".

За умовами ст.ст. 112, 113 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають значення для справи і не могли бути відомі заявникові. Судове рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Як встановлено судом, нововиявлені обставини встановлені стороною 02.01.2007 року при ознайомленні з матеріалами справи № 14/14. Заяву подано 01.03.2007 року, тобто в межах двохмісячного строку.

Відповідно до роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 21 травня 2002 року № 04-5/563 “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що представлені заявником –ТзОВ “Овен” докази є нововиявленими обставинами, які існували на час прийняття рішення від 20.06.2006 року зі справи № 18/113 і не були відомі заявнику - зокрема, відзив ПФ “Воск” поданий 15.01.2002 р. у справі № 14/14, що спростовує твердження позивача стосовно підстав для поновлення строків позовної давності.

Зазначений доказ заявник був позбавлений можливості подати при розгляді справи, оскільки в силу об'єктивних причин не приймав участь у її розгляді, що призвело до приховування даного факту представником ПФ "Воск".

Відповідно до законодавства, яким суд керувався при винесенні рішення від 20.06.2006 р., а саме –Цивільним кодексом УРСР (в ред. 1963 р.), статтею 75 якого передбачено, що позовна давність застосовується судом незалежно від наявності заяви сторін. Відтак, враховуючи, що позивачем під час розгляду справи не було наведено інших підстав для поновлення строків позовної давності окрім тих, що спростовуються поданими доказами, суд прийшов до висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду для захисту порушених прав та інтересів.

Згідно ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови в позові.

За таких обставин рішення господарського суду Рівненської області від 20.06.2006 року у справі № 18/113 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким в задоволенні позову приватного підприємства “Воск” відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 82-85, 112-114 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 20.06.2006 року у справі № 18/113.

2. Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                              Тимошенко О.М.

Повний текст рішення суддею підписано "26" вересня 2007 р.