СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"17" вересня 2007 р.

Справа № 02/64-12А.

від
17.09.2007р.  справа № 02/64-12А

Господарський
суд Волинської області у складі: судді Костюк С.В.,

при
секретарі судового засідання Сур'як О.Г.

за
участю представників сторін:

від
позивача   : ОСОБА_2., довіреність від
ІНФОРМАЦІЯ_1.

від
відповідача : Денисюк О.О., довіреність № 07-03/710 від 19.07.2007р.

Розглянув
справу

за
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до  Волинського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про
визнання нечинним рішення № НОМЕР_1.

Відповідно
до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС
України.

В
судовому засіданні сторонам роз'яснено права та обов'язки, передбачені
ст.ст.49, 50 КАС України. Заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС
України та про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступило.

Суть
спору: Позивач ставить вимогу визнати нечинним рішення Волинського обласного
відділення фонду соцстрахування з тимчасової втрати працездатності від НОМЕР_1,
яким донараховано внесків в сумі 26,93грн., 3грн. пені, 2383грн. штрафних
санкцій.

Обгрунтовуючи
заявлену вимогу позивач вказує, що зазначене рішення прийнято за матеріалами
перевірки, водночас, в акті перевірки не вказано допущені порушення Закону «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».
Також зазначено що у перевірений період в господарській діяльності підприємця
не було задіяно найманих працівників, трудових угод не укладалось, заробітна
плата не виплачувалась, а тому донарахування внесків, пені та штрафних санкцій
є неправомірним.

Відповідач
в запереченні на позов вимоги позивача відхиляє, вказуючи, що оспорюване
рішення є законним, винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, тому вимога позивача не підлягає задоволенню.

З представлених суду матеріалів
вбачається наступне.

Прокуратурою Волинської області
встановлено факт використання найманої праці громадян ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
приватним підприємцем ОСОБА_1. без укладення трудових угод, лист НОМЕР_2. (а.с.
28).

Згідно листа ДПА у Волинській області
НОМЕР_3. (а.с. 24) за період роботи з серпня 2005р. по грудень 2006р.
громадянка ОСОБА_3. одержала дохід у розмірі 1770грн., а громадянин ОСОБА_4. з
червня по грудень 2006 року - 600грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2р. заступником завідуючого
виконавчої дирекції Волинського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності проведена перевірка підприємця
ОСОБА_1. з питань достовірності нарахування, витрачання та своєчасності сплати
внесків на соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності,
в висновку якого вказано про нарахування внесків в сумі 26,93грн., пені в сумі
3грн. та штрафу в розмірі 2383грн.

На підставі акту перевірки директором
виконавчої дирекції Андрєєвою Т.І.ІНФОРМАЦІЯ_2 р. прийнято рішення НОМЕР_1,
яким підприємцю ОСОБА_1. донараховано платежів та фінансових санкцій в сумі
2412грн.93грн.

Зазначене рішення є предметом спору
по даній справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що оспорюване
рішення прийнято у відповідності до чинного законодавства, а тому підстави для
визнання його нечинним відсутні.

При цьому суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України
№2240-ІІІ від 18.01.2001р. «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням» (надалі
Закон №2240-ІІІ) платниками страхових внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхувальники та
застраховані особи. Відповідно до пп. «а» п.3 ст.2 цього ж Закону,
страхувальником є роботодавець - власник підприємства, установи, організації
або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності,
господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників.

Факт використання підприємцем
ОСОБА_1. найманої праці без оформлення трудових угод підтверджується
матеріалами прокурорської перевірки, а розмір отриманого працівниками доходу
листом ДПА у Волинській області від 10.01.2007р.

Донарахування страхових внесків та
застосування штрафних санкцій по оспорюваному рішенню проведено згідно п.2 ч.2
ст.27 Закону №2240-ІІІ та ст.1 Закону України "Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного соціального страхування" від
11.01.2001р. №2213-ІІІ.

Крім того, підприємцем 20.04.2007р.
подано звіт за І-й квартал 2007 року за формою Ф4-ФСС з ТВП, в якому вказані
суми донарахованих внесків та штрафних санкцій в розмірі 2428,17грн. Тому в
силу статті 5 п.5.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-ІІІ від
21.12.2000р. самостійно визначене платником зобов'язання є узгодженим і не може
бути оскаржене в судовому порядку.

За даних обставин суд вважає вимогу
позивача безпідставною, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись Законами України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням», «Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного соціального страхування», ст.71,86,158-160 КАС
України, господарський суд,

п
о с т а н о в и в :

1.
В позові відмовити.

Відповідно
до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

На
постанову в 10-денний строк з дня виготовлення її повного тексту може бути
подано заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана в 10-денний строк без
попереднього подання заяви.

Суддя
С.В.Костюк

Дата
виготовлення повного тексту

постанови
25.09.2007р.

Суддя