ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2007
Справа №2-28/2423-2007

За позовом Дочірнього підприємства „Газ – тепло” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача – Бахчисарайського комунального підприємства “Міськтепломережа”, м. Бахчисарай,

про стягнення 29 632,99 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Ткаченко Д.В. - головний фахівець відділу претензійно-позовної роботи управління претензійно-позовної роботи та виконання судових рішень юридичного департаменту, довіреність № 07/44 від 09.02.2007 р. (копія довіреності у справі)

Від відповідача – не з’явився

Суть спору:

Дочірнє підприємство „Газ – тепло” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Бахчисарайського комунального підприємства “Міськтепломережа”, м. Бахчисарай, про стягнення 29 632,99 грн. заборгованості за договором комісії № 12/03-20 від 02.10.2003 р.

Представник позивача  у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Крім того, представник позивача у засіданні суду надав суду довідку від 22.03.2007 року, в якій, зокрема, повідомив суд про те, що станом на 22.03.2007 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 29 632,99 грн.

Також, позивач залучив до матеріалів справи копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2007 р., підписаний позивачем, з доказами його направлення відповідачу, а також вимогу № 54/10-581-5580 від 29.12.2006 р. про погашення заборгованості за договором комісії № 12/03-20 від 02.10.2003 р.

Відповідач явку свого представника у засідання суду вдруге не забезпечив, вимоги ухвал господарського суду від 26.01.2007 р. та від 26.02.2007 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи у судовому засіданні кожен раз повідомлявся належним чином – рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа  розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2003 року між Дочірнім підприємством „Газ – тепло” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, та Бахчисарайським комунальним підприємством “Міськтепломережа”, м. Бахчисарай, було укладено договір комісії  № 12/03-20.

Згідно з п. 2.1. цього договору комітент (позивач) уповноважував, а комісіонер (відповідач) брав на себе обов’язок протягом строку дії цього договору здійснювати діяльність по продажу обумовленої «теплової енергії» відповідно до умов даного договору, в інтересах комітента від свого імені та за рахунок комітента.

Розділом 3 даного договору передбачено, що ціна теплової енергії визначається відповідно до підписаних Актів прийому – передачі (за формою наведеною у додатку № 1 до цього договору) обсяг «теплової енергії».

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. цього договору комітент (позивач) був зобов’язаний передати комісіонеру (відповідачу), а комісіонер (відповідач) прийняти обумовлений в Акті прийому – передачі (за формою, наведеною у додатку № 1 цього договору) обсяг «теплової енергії».

Пунктом 4.3. договору передбачений обов’язок комісіонера (відповідача) укласти від свого імені зі споживачами угоди.

Згідно з п. 4.8. договору комісії № 12/03-20 комісіонер (відповідач) приймав на себе поручительство (делькредере) перед комітентом (позивачем) за виконання споживачами зобов’язань по угодах.

Позивач свої зобов’язання, за вищевказаним договором, перед відповідачем виконав у повному обсязі, а саме, згідно актів прийому – передачі теплової енергії до договору комісії № 12/03-20 від 02.10.2003 р. передав відповідачу теплову енергію на загальну суму 2 126 234,26 грн.

Однак, за даними позивача, відповідач свої зобов’язання виконав частково, сплативши лише 2 096 601,27 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем у сумі  29 632,99 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо  виконання зобовязання – відповідно до вимог, що  у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов’язань по цьому договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У зв’язку з несплатою відповідачем боргу, позивачем на його адресу була направлена вимога про погашення заборгованості № 54/10-581-5580 від 29.12.2006 р., яка була отримана Бахчисарайським комунальним підприємством “Міськтепломережа”, м. Бахчисарай, 03.01.2007 р., про що свідчить поштове повідомлення № 815584 від 29.12.2006 р., копія якого додана позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, відповідно до норм ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач мав виконати вимогу позивача у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, тобто сплатити суму заборгованості у розмірі 29 632,99 грн.

Проте, за даними позивача, відповідач залишив вищевказану вимогу про погашення заборгованості без виконання та відповіді.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 29 632,99 грн. документально встановлений. Він підтверджений матеріалами справи, зокрема, актами прийому – передачі до договору комісії № 12/03-20 від 02.10.2003 р., розрахунком боргу, звітами комісіонера та не оспорювався відповідачем.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п. а п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, державне мито справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів  громадян і не більше 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 297,00 грн. державного мита, тоді як потрібно було сплатити 296,33 грн., у зв’язку  чим, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» державне мито, внесене в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, підлягає поверненню.

Таким чином, надмірно сплачене державне мито у розмірі 0,67 грн. підлягає поверненню позивачу.

За згодою представника позивача, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 30.03.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1).  Позов задовольнити.

2). Стягнути з Бахчисарайського комунального підприємства “Міськтепломережа” (98404, АР Крим, м. Бахчисарай, вул. Грузинова, 65, п/р № 20004 в КРУ КБ «Приватбанк», МФО 384496, код ЄДРПО України 22245512) на користь  Дочірнього підприємства „Газ – тепло” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (03065, м. Київ, бул. І. Лепсе, 16, п/р № 64 в ГОУ ПІБ м. Києва, МФО 300012, код ЄДРПО України 32587579) 29 632,99 грн. заборгованості, 296,33 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3). Повернути Дочірньому підприємству „Газ – тепло” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (03065, м. Київ, бул. І. Лепсе, 16, п/р № 64 в ГОУ ПІБ м. Києва, МФО 300012, код ЄДРПО України 32587579) з Державного бюджету України (р/р № 0002 у банку одержувача – Головне Управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, м. Сімферополь,  МФО 824026, одержувач – Державний бюджет, Сімферополь, 22090200, код ЗКПО 22301854) надмірно сплачене державне мито у розмірі   0,67 грн.

Видати накази після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.