Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» жовтня 2007 р.                                                           Справа № 6/17-04

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., судді: Лащенко Л.Д., Карбань І.С.

при секретарі О.В. Андросовій

за участю представників сторін:

кредитора –предст. Коваленко Л.М. ( дов. № 36 –к/9/10-С від 09.01.2007 р.)

боржника - ліквідатора Атаманової О.С. ( арбітражний керуючий, ліцензія серія АБ № 216921 від 07.04.2005 р.)

від ТОВ АФ «Криниця»- директор Марченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу  (вх. № 2822 С/2-6)  заявника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Криниця», Сумської області на ухвалу господарського суду Сумської області від 15.08.2007 р.  по справі № 6/17-04.

за заявою Сумської МДПІ, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Великочернеччинська», с. Чернеччина, Сумського району Сумської області

про визнання банкрутом.

встановила:

10.08.07 р. ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Великочернеччинська», на підставі статтей 49,88 ГПК України, звернувся до господарського суду Сумської області з заявою № 74/1 від10.08.07 р., в якій просив винести додаткову ухвалу, в якій зазначити про примусове зобов*язання ТОВ АФ «Криниця»повернути ТОВ АФ «Великочернеччинська»все майно отримане від співвласників майна по договору від 26.02.2005 р., а саме : корови, 85 голів на суму 105367,50 грн.;свині, 16 голів на суму 2772,00 грн.; молодняк,151 голів на суму 193824,50 грн. для включення до ліквідаційної маси ТОВ АФ «Великочернеччинська»та подальшого погашення кредиторських вимог. Стягнути з ТОВ АФ «Криниця»на користь ТОВ АФ «Великочернеччинська»судові витрати, держмита в сумі 170 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 15.08.2007 р.(суддя М.І.Гордієнко) зобов*язано ТОВ Агрофірму «Криниця»повернути протягом двадцятиденного строку з моменту винесення даної ухвали ТОВ Агрофірмі «Великочернеччинська»все майно отримане від співвласників майна по акту приймання –передачі від 26.02.2005 р. для включення до ліквідаційної маси ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»та подальшого погашення кредиторських вимог. Стягнуто з ТОВ Агрофірми «Криниця»на користь ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»170 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Криниця»не погоджуючись з ухвалою господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 15.08.2007 р. по даній справі та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ТОВ Агрофірмі «Великочернеччинська»в  позовних вимогах повністю. В обґрунтування своїх вимог  апелянт посилається на те, що ухвалою господарського суду Сумської області від 06.08.2007 р. по даній справі, визнано недійсними усні угоди про передачу майна від ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська» громадянам співвласникам майна, що належить їм на праві спільної власності в особі уповноваженого Котькало В.І., та про передачу майна від громадян співвласників в особі уповноваженого Котькало В.І. ТОВ Агрофірмі «Криниця», а також  визнано недійсними акти приймання передачі від 05.07.2004 р. та від 26.02.2005 р. При цьому, приймаючи вказане судове рішення, господарський суд першої інстанції посилався на договір купівлі - продажу б/н від 15.02.2003 р. Проте, такий договір, на думку апелянта, не має юридичної сили, оскільки, на момент його укладання уповноважена особа від співвласників Котькало В.І., не мала таких повноважень. Тим більше, що ні оплати по даному договору з боку ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»власникам майна не було, ні навіть самого оригіналу договору в наявності не  має.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.02.2004 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»за заявою Сумської МДПІ (а.с.1 т.1).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 03.06.2004 року затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого за заявою боржника включені вимоги, в тому числі заборгованість за придбане майно згідно договору купівлі –продажу від 15.02.2003 року за 2003 рік –сума грошових вимог 37985,53 грн.( а.с.87 т.2)

Постановою господарського суду Сумської області від 01.07.2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірму «Великочернеччинська»визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Ховріна Ю.А. Зобов*язано ліквідатора виконати вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»( а.с. 99 т.2).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.11.2005 р. усунуто від виконання обов*язків ліквідатора товариства  з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Великочернеччинська»Ховріна Ю. А. та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Атаманову Т.М. ( а.с. 166-167 т.2).

14.03.2007 р. до господарського суду Сумської області звернувся ліквідатор боржника Атаманова Т.М. з заявою, в якій просила визнати недійсними договір  від 05.07.2004 р., укладений між ТОВ Агрофірмою «Великочернеччинська»та співвласниками майна, в особі уповноваженої особи Котькало В.І.; та визнати недійсним договір купівлі –продажу майна, укладений між співвласниками майна, в особі уповноваженої особи Котькало В.І. та ТОВ Агрофірмою «Криниця». Крім того,  ліквідатор просила зобов*язати ТОВ Агрофірму «Криниця»повернути ТОВ Агрофірмі «Великочернеччиська»все отримане майно від співвласників майна, по договору від 26.02.2005 р. Стягнути з ТОВ Агрофірми «Криниця»на користь ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»сплачене державне мито у сумі 170 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що 15.02.2003 р. співвласники майна, а особі уповноваженого Котькало В.І. то ТОВ Агрофірма «Великочернеччинська»уклали договір купівлі –продажу майна, що знаходилось у спільній  частковій власності. 15.02.2003 р. був складений акт прийому –передачі майна за вказаним договором та підписаний сторонами. Станом на 01.07.04 р. на балансі банкрута ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»обліковувалось майно за  спірним договором на загальну суму 186584,20 грн. В ході ліквідаційної процедури, 05.07.2004 р. ТОВ Агрофірма, в особі ліквідатора Ховріна Ю.А., передало, а співвласники в особі уповноваженого Котькало В.І. прийняли майно, згідно акту. В подальшому співвласники майна, в особі уповноваженого Котькало В.І. передали спірне майно в користування ТОВ Агрофірмі «Криниця», про що свідчить акт від 26.02.2005 р.( а.с. 24 т.3).

Ухвалою господарського суду Сумської області розгляд заяви ліквідатора призначено на 19.04.2007 р. ( а.с.36 т.3)

19.04.2007 р. розгляд справи відкладено на 17.05.2007 р., у зв*язку з необхідністю витребувати у боржника ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»оригіналу договору від 25.07.2004р., договору купівлі –продажу майна, укладений між співвласниками майна та ТОВ Агрофірма «Криниця»та докази того, що вказані договори виконані сторонами; додатку № 2 до договору б/н,б/д між співвласниками та ТОВ Агрофірма  «Великочернеччинська», оригінал для огляду в судове засідання, належно завірену копію для приєднання для матеріалів справи ( а.с. 42 т.3).

17.05.2007р. розгляд справи відкладено на  07.06.2007 р., у зв*язку з неявкою у судове засідання заявника - ліквідатора боржника ( а.с. 55 т.3).

07.06.2007 р. розгляд справи відкладено на 05.07.2007 р., у зв*язку з неявкою у судове засідання представника ТОВ Агрофірми «Криниця»та невиконання ліквідатором вимог ухвали суду від19.04.2007 р.( а.с. 61-62 т.3).

05.07.2007 р. розгляд справи відкладено на 30.07.2007 р., у зв*язку з неявкою  у судове засідання представника ТОВ Агрофірми «Криниця»(.с. 67 т.3)

30.07.2007 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 06.08.2007 р.  (а.с. 72 т.3)

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.08.2007 р. усні угоди про передачу майна від ТОВ  Агрофірми «Великочернеччинська»громадянам співвласникам майна, що належить їм на праві спільної часткової власності в особі уповноваженого Котькало В.І., та про передачу майна від громадян співвласників в особі уповноваженого Котькало В.І. ТОВ Агрофірмі «Криниця», а також акти приймання передачі від 05.07.2004 р. та від 26.02.2005 р. визнано недійсними.

Додатковою ухвалою господарського суду Сумської області від 15.08.2007 р., яка оскаржується, зобов*язано ТОВ Агрофірму «Криниця»повернути протягом двадцятиденного строку з моменту винесення даної ухвали ТОВ Агрофірмі «Великочернеччинська»все майно отримане від співвласників майна по акту приймання –передачі від 26.02.2005 р. для включення до ліквідаційної маси ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»та подальшого погашення кредиторських вимог. Крім того, відповідно до статті 49 ГПК України проведено розподіл судових витрат.

При цьому, господарський суд першої інстанції, приймаючи зазначені судові рішення, виходив з того, що після порушення справи про банкрутство в процесі ліквідації ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»ліквідатор Ховрін Ю.А. безпідставно не включив до ліквідаційної маси спірне майно, власником якого був боржник - банкрут та необґрунтовано згідно акту приймання –передачі майна від 5 липня 2004 р. передав майно на загальну суму 307,1 тис. грн. назад продавцям –співвласникам майна в особі уповноваженого Котькало В.І., тобто спірне майно  (велика худоба, свині, коні) на загальну суму 342093 грн. неправомірно вибуло з володіння ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська».

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи із наступного.

Як видно з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні у 2003 році між громадянами України –співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності та ТОВ Агрофірмою «Великочернеччинська»нібито був укладений договір купівлі –продажу майна, що знаходиться в спільній частковій власності, на умовах товарного кредиту. У судовому засіданні апеляційного суду учасники процесу підтвердили, що оригінал такого договору відсутній. Як випливає з ксерокопії договору 2003 року зі сторони громадян –співвласників договір підписав Котькало Володимир Іванович, який діяв, як з*ясувалося, без виданих довіреностей від громадян –співвласників ( а.с. 25 т.3).

У відповідності  з пунктом 11 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною, якщо:

-  угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки;

- угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов*язана з виплатою ( видачею) частки (паю) в майні боржника у зв*язку з його виходом зі складу учасників боржника.

Все отримане за такою угодою повертається сторонам.

Розгляд заяв керуючого санацією про визнання угод недійсними і повернення всього отриманого за такою угодою здійснюється господарським судом у процедурі провадження у справі про банкрутство.

У відповідності з частиною 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор  з дня свого призначення здійснює повноваження в межах, передбачених вищевказаною нормою Закону та має право з підстав, передбачених частиною 11 статті 17 цього Закону подавати до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

Розгляд заяв про визнання таких угод (правочинів) недійсними повинен здійснюватись з дотриманням загальних засад господарського судочинства та правил судового провадження, передбачених Господарським процесуальним кодексом, з обов*язковим залученням до розгляду заяви в судовому засіданні осіб прав та обов*язків яких стосується ця угода ( правочин.) Перелік угод, правочинів, які розглядаються за заявою ліквідатора відповідно до частини 11 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»під час ліквідаційної процедури в межах провадження  у справі про банкрутство, встановлений вказаним Законом і є вичерпним.

Як видно з  матеріалів справи,  в 2003 році ( дата в договорі не зазначена) між громадянами України –співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Великочернеччинська»був укладений договір купівлі –продажу майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, на умовах товарного кредиту. Зі сторони громадян – співвласників договір підписав Котькало Володимир Іванович. Як зазначено в договорі, останній діяв на підставі рішення загальних зборів громадян – співвласників –колишніх членів КП «Великочернеччинська»від 15.02.2003 р., протокол «№ 2, договору про спільне володіння, користування і розпорядження  майном та виданих довіреностей громадянами співвласниками

Відповідно до статті 113 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на момент укладання договору, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників. Тобто, для вчинення  правочину з майном, яке є у спільній частковій власності, необхідна згода всіх співвласників.

Відповідно до статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів. В яких беруть участь ті ж самі сторони.

Сумським районним судом Сумської області встановлено, що з протоколу № 2 від 05.02.2003 р., на який є посилання у договорі купівлі –продажу вбачається, що усього співвласників майна 513 чол., а було присутніх з представлених на зборах лише 349 чол. Отже на відчуження майна немає  згоди 164 громадян –співвласників а.с. 37-38 т.3).

Відповідно до статті 62 Цивільного кодексу Української РСР, 1963 року, який діяв на момент укладання договору, угода укладена однією особою ( представником) від імені другої особи ( яку представляють) в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності, законі або адміністративному акті, безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов*язки особи, яку представляють.

Відповідно до статті 12 ГПК України, за суб*єктивним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори і справи між юридичними особами, фізичними особами – підприємцями та в передбачених Законом випадках за участі державних органів, органів місцевого самоврядування, інших осіб. Фізичні особи –підприємці –один із видів суб*єктів господарювання –громадяни України, іноземці та особи без гражданства , які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до Закону як підприємці, Громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю, але не мають виданого у встановленому порядку свідоцтва про державну реєстрацію підприємця, не набувають у зв*язку із здійсненням ними такої діяльності статуту підприємця, Отже, спори за участю таких громадян, у тому числі пов*язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, не підвідомчі господарським судам.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки стороною у  вказаному договорі купівлі –продажу  є громадяни –фізичні особи, які не зареєстровані у встановленому законом порядку як підприємці, тому даний спір не підвідомчий господарському суду не тільки у даній справі про банкрутство, але і у позовному провадженні взагалі. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що громадяни –фізичні особи, співвласники майна, що належить їм на праві спільної часткової власності дійсно довірили громадянину Котькало В.І. право на укладання договору купівлі –продажу майна та такий договір був підписаний керівником боржника.

Щодо визнання недійсними договору від 05.07.2004 р., укладеного між ТОВ Агрофірмою «Великочернеччинська»та співвласниками майна, в особі уповноваженої особи Котькало В.І. та договору купівлі –продажу майна, укладеного між співвласниками майна в особі уповноваженої особи Котькало В.І. та ТОВ Агрофірмою «Криниця»і зобов*язати ТОВ Агрофірму «Криниця»повернути ТОВ Агрофірмі «Великочернеччинська»все отримане майно від співвласників майна по договору від 26.02.2005 р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 пункту 2 статті 208 Цивільного Кодексу України правочини між фізичною  (фізичними) особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною 1 статті 206 цього Кодексу вчиняються у письмовій формі.

Частина 1 абзац 2 статті 218 Цивільного Кодексу України встановлює, що заперечення факту вчинення правочину або оспорювання його частини повинні доводитися письмовими доказами.

Як свідчать матеріали справи, у заяві від 28.02.2007р. ( а.с. 24 т.3) не викладені обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання договорів недійсними, відсутні посилання на докази, що підтверджують вимоги, викладені в заяві, не зазначено правові підстави, з яких договори визнаються недійсними, наявність таких договорів не доведена. Вказана заява підписана представником О.С. Атамановим. Разом з тим, відповідно до пункту 1 абзацу 12 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» право на звернення до суду під час ліквідаційної процедури з заявами про визнання угод боржника недійсними надано лише особі, яка Постановою  про визнання боржника банкрутом призначена ліквідатором підприємства, визнаного судом банкрутом. Заява від 28.023.2007 р. підписана особою, яка не є ліквідатором у розумінні статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Оцінивши доводи, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю    Агрофірмою «Криниця»в апеляційній скарзі, виходячи з відсутності правових підстав у господарського суду для визнання недійсними усних угод про передачу майна від ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»громадянам співвласникам майна, що належить їм на праві спільної часткової власності в особі уповноваженого Котькало В.І., та про передачу майна від громадян співвласників в особі уповноваженого Котькало В.І. Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірмі «Криниця», а також визнання недійсними актів приймання –передачі від 05.07.2004 р. та від 26.02.2005 р. та  про зобов*язання ТОВ Агрофірму «Криниця»повернути протягом двадцятиденного строку з моменту винесення  ухвали господарського суду від 15.08.2007 р. ТОВ Агрофірмі «Великочернеччинська»все майно отримане від співвласників майна по акту приймання –передачі від 26.02.2005 р. для включення до ліквідаційної маси ТОВ Агрофірми «Великочернеччинська»та подальшого погашення кредиторських вимог, судова колегія апеляційного суду не може погодитись з ухвалами господарського суду Сумської  області від 06.08.2007 р. та від 10.08.2007 р. тому вважає, що апеляційна скарга ТОВ Агрофірми «Криниця»підлягає частковому задоволенню, оскаржувані ухвали суду підлягають скасуванню, а провадження по заяві № 25/1 від 28.02.2007 р. представника  ліквідатора Атаманова О.С.  та  по заяві № 74/1 від 10.08.2007 р. ліквідатора Атаманової Т.М. підлягає припиненню.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст. ст. 98,101, п.3 ч.1, ст. 103, п.4 ч.1 ст. 104, ст. 105 106 ГПК України, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Криниця»задовольнити частково.

Ухвали  господарського суду  Сумської області від 06.08.2007 року  та від 10.08.2007 р. по справі №  6/17-04  скасувати.

Провадження за поданими заявами № 25/1 від 28.02.2007 р. та № 74/1 від 10.08.2007 р припинити.

Справу  № 6/17 -04 направити до господарського суду Сумської області на подальший розгляд.

Головуючий суддя                                                                    Істоміна О.А.

Судді                                                                   Лащенко Л.Д.

Карбань І.С.