Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.                                                                Справа № 55/55-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В., Плужник О.В.,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Бездітка А.В. (дов. № бн від 12.02.2007 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківської області) (вх. № 2303 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 20.06.07 р. по справі № 55/55-07

за позовом Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківської області)

про стягнення 7 714,15 грн., -

встановила:

У лютому 2007 року Дочірнє підприємство "Бест Альтернатива" (м. Київ) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківської області) про стягнення основного боргу у сумі 6 003,35 грн., інфляційних у сумі 48,63 грн., пені у сумі 1 662,17 грн., які виникли внаслідок неналежного виконання останнім умов договору № 102 від 01.10.2004 р., а також просило віднести на останнього судові витрати по справі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.06.2007 р. по справі № 55/55-07 (головуючий суддя Калініченко Н.В., судді Светлічний Ю.В., Тихий П.В.) позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 6003,35 грн. основного боргу, 48,63 грн. інфляційних, 934,45 грн. пені, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2007 р. скасувати. На думку відповідача, суд при прийнятті оскаржуваного рішення невірно застосував норми матеріального і процесуального права, а також не прийняв до уваги факти, що підтверджують законні інтереси відповідача, зокрема, доводи, що приводилися відповідачем були признані судом необґрунтованими, що призвело до прийняття невірного рішення.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, свого представника 14.08.2007 р. у судове засідання не направив, про неможливість прибуття у судове засідання з поважних причин суд не повідомив, у зв’язку з чим, справа за апеляційною скаргою розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника ДП "Бест Альтернатива" Бездітка А.В., який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2007 р. по справі № 55/55-07 - без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за яким встановив, що 1 жовтня 2004 року між ДП "Бест Альтернатива" (постачальник) та ТОВ "Млєко" (покупець) був укладений договір № 102, відповідно до умов якого позивач зобов'язався систематично поставляти та передавати у власність відповідача товар у терміни та в порядку передбачені цим договором та додатками до нього, а відповідач зобов'язався приймати товар та оплачувати його вартість на протязі 21 дня з моменту отримання відповідачем товару.

Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором виконав, поставив відповідачеві товар на загальну суму 152 730,52 грн., що підтверджується накладними, копії яких містяться у матеріалах справи.

Зокрема, станом на 15.12.2006 р. відповідач здійснив повернення товару на загальну суму 14 177,17 грн., що підтверджується копіями накладних про повернення та частково оплатив його вартість в сумі 132 550,00 грн. Несплаченою залишилась вартість товару в розмірі 6 003,35 грн.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На думку колегії суддів, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 6 003,35 грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням зазначеної норми місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 48,63 грн. інфляційних обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до загальних засад відповідальності учасників господарських відносин, сторони у п. 11.3. договору передбачили відповідальність за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов’язань, шляхом застосування до правопорушника санкцій у вигляді сплати штрафу та пені, що відповідає вимогам розділу V Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР. У зв’язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив їх частково в сумі 934,45 грн., оскільки відповідно до статті 3 вказаного Закону розмір пені повинен обчислюватися від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з вищенаведеного вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання, передбачені договором поставки № 102 від 01.10.2004 р., і у повній відповідності з чинним законодавством матеріально обґрунтував та довів правомірність своїх позовних вимог до відповідача.

Відповідач же ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного документального доказу обґрунтованості та правомірності як своїх заперечень проти позову, так і висловлених в апеляційній скарзі тверджень про відсутність у нього боргу перед позивачем. Його позиція стосовно того, що накладні № Б-0002078 від 21.10.2004 р., № Б-0002143 від 01.11.2004 р., № Б-02561 від 21.12.2004 р., № Б-02626 від 28.12.2004 р., № Б-00284 від 09.02.2005 р., № Б-00595 від 15.03.2005 р., №Б-00729 від 29.03.2005 р., № Б-01016 від 05.05.2005 р., № Б-01129 від 19.05.2005 р. не мають ніякого посилання на спірний договір, у зв’язку з чим не можуть бути підставою для виникнення договірних зобов’язань, на думку колегії суддів є безпідставною.

Як стверджує позивач та вбачається з його довідки № 37 від 01.03.2007 р. крім спірного договору на протязі всього часу інші договори в письмовій чи усній формі сторонами не укладались. Слід зазначити, що строк укладання договору та його предмет співпадають, зокрема, банківські виписки відповідача про оплату товару також містять посилання на договір, що підтверджує те, що вказана поставка товару здійснювалась в межах даного договору.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що господарський суд Харківської області, з урахуванням матеріалів справи, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, оскільки позивач по справі свої зобов‘язання, передбачені вищевказаним договором виконав повністю, а також надав суду всі докази, які підтверджують заборгованість ТОВ "Млєко".

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 р. "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, рішення місцевого суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Млєко" позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2007 р. по справі № 55/55-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статтями 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2007 року по справі № 55/55-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Суддя                                                                               Такмаков Ю.В.

Суддя                                                                               Плужник О.В.