ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.

10:35

Справа №  12/247/07

м. Миколаїв

За позовом:
Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва, м.
Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А

до відповідача:
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про: стягнення 447 грн. 11 коп. боргу
по сплаті єдиного податку

Суддя Семенова А.К.

Секретар Самохвал М.В.

Представники:

Від позивача: Кириленко Л.П І.М.,
дов № 1288/9/10-00 від 19.03.2007р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:
Державна податкова інспекція у Заводському районі м.Миколаєва звернулась до
господарського суду із позовними вимогами про стягнення з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 447 грн. 11 коп. боргу по сплаті єдиного податку.

Відповідач свого представника  у судове засідання не направив, хоча про час
і місце провадення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС
України, неповідомлення стороною про причини неприбуття у судове засідання не є
перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представника позивача,  господарський
суд -

в с т а н о в
и в:

ОСОБА_1(відповідач) зареєстрований,
як фізична особа -підприємець, що підтверджується відповідним свідоцтвом
(а.с.4), та є платником єдиного податку, що підтверджується корінцем свідоцтва
(а.с. 6).

Статтею 2 Указу Президента України
“Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” № 746/99 від 28.06.1999р. ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за  місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний
податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України.

Відповідно до рішення Миколаївської
міської ради № НОМЕР_1 ставка єдиного податку для відповідача становить 90 грн.
00 коп. щомісяця.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону
України “Про державну податкову службу” від 4 грудня 1990 року № 509-XII
Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють
контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів).

Згідно розрахунку позовних вимог
(а.с. 9) відповідач має заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 447
грн. 11 коп.

Згідно п. 5 Указу Президента
України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” № 746/99 від 28.06.1999р. суб'єкти малого підприємництва
несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання  розрахунків та сплати сум єдиного податку
згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

За таких обставин позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 161-163
КАСУ Господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) на користь місцевого бюджету
Заводського району м. Миколаєва (р/р 0003, код платежу 16050200,
ГУДКУ у Миколаївській області, МФО 826013, ОКПО 23626096) 447 грн. 11 коп.
боргу по сплаті єдиного податку.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється
ухвала.

Суддя

А.К.Семенов