ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" липня 2007 р.                                                             Справа №     А18/227-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Приватного підприємства "ВЄКІР"

до  Державної податкової інспекції у Бородянському р-ні Київської області

про      зобов'язання до вчинення дій

За участю представників:

Позивач -  Слободенюк С.Д.

Відповідач -  Маковій О.О.

Суть спору:

До господарського суду Київської області надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ВЄКІР»в особі  Ліквідатора  Слободенюка  Сергія Дмитровича (далі - позивач) до  Державної податкової інспекції  у  Бородянському районі (далі - відповідач)  про  зобов’язання вчинити дії.

Провадження  в адміністративній справі було відкрите відповідно до  ухвали від  29.05.2007 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог  посилається на протиправну бездіяльність відповідача,  яка перешкоджає  завершенню  процедури реорганізації позивача  у встановленому законодавством порядку.

Відповідач надав заперечення  на позов,  в яких  пояснив, що  в ході  перевірки  було виявлено, що  позивач не передав правонаступнику  орендовану земельну ділянку, не надав доказів  розірвання відповідного договору з Бородянською райдержадміністрацією.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2007 року, ліквідатор Приватного підприємства «ВЄКІР», звернувся до Державної податкової інспекції у Бородянському р-ні Київської області з заявою по Ф № 8-ОПП «Про припинення платника податків».

В даній заяві ліквідатор на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», п. 8.3.1 Наказу ДПА від 19.02.1998 р. № 80 «Про затвердження порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів)»та Рішення засновника ПП «ВЄКІР»№ 1 від 12.12.2006 року, в зв'язку із проведенням реорганізації юридичної особи шляхом приєднання, просив відповідача - ДПІ у Бородянському р-ні надати Довідку про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах) за формою № 22-ОПП.

У зв’язку з чим   в період з 02.04.2007 року по 06.04.2007 року співробітниками Державної податкової інспекції у Бородянському р-ні Київської області проводилась виїзна позапланова перевірка Приватного підприємства «ВЄКІР»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 28.10.2005 року по 06.04.2007 року. За результатами даної перевірки було складено Довідку за № 171/23-33710579 від 12.04.2007 року про  відсутність порушень податкового законодавства, однак, відповідь Державної податкової інспекції у Бородянському р-ні Київської області на заяву по Ф № 8-ОПП «Про припинення платника податків» позивач не отримав.

Як вбачається з пояснень сторін  відмова  відповідача  надати Довідку про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах) за формою № 22-ОПП мотивована необхідністю надання доказів   розірвання Договору оренди земельної ділянки від 23.06.2006 року № 2-3684.

Крім того, Ліквідатор 16.04.2007 року звернувся до ДПІ у Бородянському р-ні з офіційним листом за № 1 щодо надання інформації на підставі якого нормативно-правового акта співробітники ДПІ у Бородянському р-ні Київської області  вимагають надати підтверджуючий документ, про те, що право оренди на земельну ділянку перейшло до правонаступника ПП «ВЄКІР»- Товариства з обмеженою відповідальністю «Озеро Мрії». Однак, відповідач не надав  відповіді.

Позивач звернувся до суду за захистом  своїх прав та охоронюваних законом інтересів, вважаючи позицію Державної податкової інспекції у Бородянському р-ні Київської області необґрунтованою, такою, що не відповідає діючому законодавству.

В ході розгляду спору судом було встановлено, що 12.12.2006 року засновником Приватного підприємства «ВЄКІР»було прийнято Рішення № 1 про реорганізацію підприємства шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Озеро Мрії», після чого 12.12.2006 року Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Озеро Мрії»прийняли Рішення про прийняття на себе майна, всіх прав та обов'язків Приватного підприємства «ВЄКІР», тобто бути правонаступником, після його припинення як юридичної особи (Протокол Загальних зборів учасників ТОВ «Озеро Мрії»№ 2 від 12.12.2006 року.).

У відповідності до ст. 104 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Також, ст. 19 Закону України «Про господарські товариства»передбачено, що припинення діяльності підприємства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції. При реорганізації товариства вся сукупність прав та обов'язків товариства переходить до його правонаступників. Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання. поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду, а відповідно до п. 3 даної статті - у разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

Тобто, у відповідності до зазначених  статей, законодавець чітко розділяє поняття реорганізації та ліквідації та чітко зазначає, що всі права та обов'язки переходять до правонаступника,  таким чином, ТОВ «Озеро Мрії»являється правонаступником всіх прав та обов'язків ПП «ВЄКІР»з моменту його ліквідації.

Позивач являється орендарем земельної ділянки за Договором оренди земельної ділянки від 23.06.2006р. № 2-3684.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ст. 31 цього ж Закону, договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря.

Але згідно ст. 205 Господарського кодексу України - господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням.

Як  погоджено сторонами, зокрема, в  п. 13.7 Договору оренди земельної ділянки від 23.06.2006 року № 2-3684 - реорганізація Орендаря не є підставою для змін умов або розірвання даного Договору. Тобто сторони даного Договору, у відповідності до діючого законодавства, домовились про те, що в разі наявності правонаступників, вони не будуть змінювати або розривати Договір.

Таким чином, ТОВ «Озеро Мрії»є правонаступником всіх прав та обов'язків ПП «ВЄКІР», вт.ч. і за Договором оренди земельної ділянки і набуло права на земельну ділянку на підставі, визначеній ст. 131 Земельного кодексу України.

Крім того,  ліквідація  позивача, як юридичної особи є безумовною підставою для припинення орендних відносин  в разі відсутності правонаступника,  при наявності після ліквідації правонаступника  до нього переходять  всі права і обов’язки  попередника на підставі закону, для чого достатньо  лише  зазначення умови про правонаступництво.

Відповідач дійшов хибного висновку, вважаючи  за необхідне   передачу  орендованої земельної ділянки в якості майна, що  належить  юридичній особі,   передача майнових прав  за волевиявленням особи можлива лише в разі  права розпорядження відповідним майном, чого  орендні правовідносини  не передбачають,  перехід права на земельну ділянку в разі правонаступництва  передбачений законодавчо і лише після  завершення ліквідації, при цьому   не  може бути  змінений чи обмежений за волевиявленням сторін.

Діюче законодавство передбачає вичерпний перелік  документів, які  необхідно  надавати державним податковим органам при реорганізації юридичної особи, зокрема, Наказом ДПА України від 19.02.1998 року № 80 «Про затвердження порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів)». На виконання  визначеного порядку реорганізації суб’єкта господарювання - юридичної особи  позивачем  в особі ліквідатора були надані відповідачу всі необхідні документи, а саме: копія Рішення засновника № 1 від 12.12.2006 року, в якому міститься розпорядження про припинення юридичної особи та розпорядження про призначення Ліквідатора, заяву по Ф № 8-0ПП, оригінал довідки про взяття на облік платників податків за Ф № 4-ОПП.

У відповідності до п. 8.3.1 Наказу ДПА від 19.02.1998 р. за № 80, органи державної податкової служби зобов'язані в разі подачі платником податків заяви за формою № 8-ОПП, після проведеної перевірки платника податків та його відокремлених підрозділів та спливу законодавчо встановлених строків сплати узгоджених податкових зобов'язань такого платника податків та його відокремлених підрозділів у разі встановлення факту відсутності заборгованості платника податків та його відокремлених підрозділів перед Державним бюджетом України та місцевими бюджетами з податків, зборів (обов'язкових платежів), які контролюються органами державної податкової служби, підрозділ обліку та_ звітності органу державної податкової_ служби, складають довідку про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах) за формою № 22-ОПП (додаток 16) та передає її до підрозділу обліку платників податків для направлення відповідальній особі платника податків за умови виконання таких вимог:

наявності повідомлень від фінансових установ про закриття всіх рахунків такого платника податків, у тому числі відкритих через відокремлені підрозділи;

повернення до органу державної податкової служби оригіналів документів, що видані платнику податків та його відокремленим підрозділам (свідоцтва, патенти, довідки за формою № 4-ОПГІ, інші довідки тощо) і підлягають поверненню відповідно до законодавства, а також засвідчені копії цих документів, якщо такі видавались та підлягають поверненню до органу державної податкової служби.

Такі вимоги позивач виконав повністю, рахунок відкритий у фінансовій установі було закрито, оригінал довідки за Ф № 4-ОПП здано до ДПІ у Бородянському р-ні.

Також,  п. 8.7 зазначеного Наказу ДПА України передбачено, що якщо після проведення перевірки та спливу законодавчо визначених строків сплати узгоджених податкових зобов'язань платника податків, який реорганізується, встановлено відсутність податкових зобов'язань та/або податкового боргу, план реорганізації такого платника податків з органом державної податкової служби не узгоджується, підрозділ обліку та звітності складає довідку про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах) за формою № 22-ОПП (додаток 16) і передає її підрозділу обліку платників податків для надання платнику податків за умови виконання платником податків вимог, передбачених цим Порядком для випадків ліквідації платників податків.

Факт відсутності податкових зобов'язань та/або податкового боргу перед Державним бюджетом України та місцевими бюджетами з податків, зборів (обов'язкових платежів), які контролюються органами державної податкової служби встановлений в Довідці про результати виїзної позапланової перевірки Приватного підприємства «ВЄКІР»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 28.10.2005 року по 06.04.2007 року № 171/23-33710579 від 12.04.2007року.

Діючим законодавством України чітко визначено  порядок проведення ліквідації чи  реорганізації  юридичної особи, зокрема, права та обов’язки ліквідатора та органів державної податкової служби при проведенні процедури реорганізації юридичної особи, в т.ч. і шляхом приєднання до іншої юридичної особи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України  правовий порядок  в Україні  грунтується на  засадах,  відповідно до яких ніхто не може  бути примушений  робитит те,  що не  передбачено законодавством.

Органи державної влади і місцевого самоврядування  зобов'язані діяти  лише на підставі і в межах повноважень та  у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з огляду на норми  Конституції України  встановлено, що державні органи в Україні повинні діяти в межах і у спосіб, що визначені в законі, в той  час, як  фізичні і юридичні особи  мають право займатися  будь-якими видами діяльності, що не заборонена законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну податкову службу Україні», посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів підприємств.

Недотримання відповідачем  вимог  закону  в процедурі  проведення позивачем реорганізації свого підприємства,  свідчить про протиправну бездіяльність Державної податкової інспекції, що виражена в затриманні видачі Довідки про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах) за формою № 22-ОПП.

У відповідності до ст. 6 Кодексу професійної етики працівника державної податкової служби України, затвердженого Наказом ДПА України від 07.02.2006 року № 59 - Працівник зобов'язаний дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Отже, посадові особи органів державної податкової служби повинні керуватись та зобов'язані дотримуватись Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів органів державної влади, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень, прав та охоронюваних законом інтересів підприємств.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України  до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, право особи, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, передбачено ст. 104 КАС України.

Згідно п. 4 ст. 105 КАС України - позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Також, ст. 162 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи по суті, відносить прийняття постанови про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

За наслідками розгляду спору  суд  вважає висновки відповідача необґрунтованими, оскільки   до компетенції органів  державної податкової служби  належить контроль за справлянням податків і зборів  в порядку, визначеному законодавством,  участь  органів ДПС  в процедурі  ліквідації підприємства також чітко регламентована з огляду на їх функції в системі державних органів.

Юридична особа вважається ліквідованою  після внесення відповідного запису державним реєстратором, за наслідками  проведеної процедури ліквідації  на підставі наданих ліквідаційною комісією документів, визначених в Законі України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців».

Таким чином,  до компетенції державних податкових органів не належить перевірка дотримання підприємством процедури ліквідації, в частині, що не пов’язана зі сплатою  податкових зобов’язань.

Дії  відповідача є протиправним втручання в підприємницьку діяльність позивача,  оскільки необґрунтовані нормами  відповідного законодавства, поза компетенцією, крім того,    рішення про відмову у наданні відповідної довідки  не  оформлене  офіційно, тому  кваліфікується як протиправна бездіяльність.

Відповідно до статті 6 Господарського кодексу України  визначено загальні принципи господарювання, серед яких  свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; заборона незаконного втручання  органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Відповідно до ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст. 19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України  в адміністративних справах  про протиправність  рішень, дій чи бездіяльності  суб’єкта владних повноважень  обов’язок щодо доказування  правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності  покладається на відповідача,  якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши  норми чинного законодавства, всебічно розглянувши  обставини спору, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до  94 КАС України    відшкодування  витрат по сплаті судового збору  в сумі 6,80  грн. підлягає з  місцевого бюджету на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України,

п  о  с  т  а  н  о  в  и  в  :

1.     Позов   задовольнити  повністю.

2.  Визнати протиправною бездіяльність  Державної податкової інспекції  у Бородянському районі (07800, Київська обл., смт. Бородянка, вул. Леніна, 361), що полягає у ненаданні  Ліквідатору приватного підприємства  «ВЄКІР»довідки  про відсутність заборгованості  по податках, зборах (обов’язкових платежах) за  формою 22-ОПП.

3.   Зобов’язати  Державну податкову інспекцію  у Бородянському районі  (07800, Київська обл., смт. Бородянка, вул. Леніна, 361) видати  Ліквідатору приватного підприємства  «ВЄКІР»(07855, Київська обл., Бородянський р-н, с. Козинці, вул. Нова, 9, кв. 4, код 33710579) довідку  про відсутність заборгованості  по податках, зборах (обов’язкових платежах) за  формою 22-ОПП в місячний термін з дна набрання постановою суду  законної сили.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства  «ВЄКІР» (07855, Київська обл., Бородянський р-н, с. Козинці, вул. Нова, 9, кв. 4, код 33710579)  6,80 (шість) грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Кошик А. Ю.