СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

14 серпня 2007 року

Справа № 2-26/18172-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Ткаченка М.І.,

суддів
Лисенко В.А.,

Латиніна О.А.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився (Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1);

відповідача:
не з'явився (Управління екологічної інспекції Центрально-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього
природного середовища Міністерства охорони навколишнього природного середовища
України);

відповідача:
не з'явився (Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради);

розглянувши апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради на постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Проніна О.Л.) від 23 квітня 2007 року по справі № 2-26/18172-2006А

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Управління екологічної інспекції
Центрально-Кримського регіону Республіканського комітету Автономної Республіки
Крим з охорони навколишнього природного середовища Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України (вул. Кечкеметська,
198,Сімферополь,95000)

та Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15,Сімферополь,95000)

про визнання права на знос та
стягнення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим від 23 квітня 2007 року у адміністративній
справі № 2-26/18172-06А задоволено позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до
Управління екологічної інспекції Центрально-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього
природного середовища Міністерства охорони навколишнього природного середовища
України та Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради  про визнання права на знос дерев та визнання
права .

Не погодившись з вказаною
постановою суду першої інстанції, Виконавчий комітет Сімферопольської міської
ради звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційної
скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, котрим відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована
тим, що на думку відповідача судом першої інстанції при  прийнятті постанови були порушені норми
матеріального і процесуального права.

До початку судового засідання
від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить
апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

В судове засідання
представники сторін не з'явилися, про час і місце судового засідання були
повідомлені своєчасно та належним чином.

Судова колегія вважає
можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки  вони не надіслали судовій колегії  доказів про наявність поважних причин неявки
у судове засідання, а крім того їх явку не визнано обов'язковою.

Переглянувши ухвалу суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України,
судова колегія встановила наступне.

Фізична особа підприємець
ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Автономної Республіки Крим з
адміністративним позовом до Управління екологічної інспекції
Центрально-Кримського Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з
охорони навколишнього природного середовища Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України та Виконавчого комітету Сімферопольської міської
ради про визнання права на знесення, зелених насаджень у кількості 57 штук,
відповідно до акту обстеження зелених насаджень, які підлягають знесенню у
зв'язку із забудовою та упорядкуванням земельних площ на території Київського
району міста Сімферополя по проспекту Перемоги, 28-30 у зв'язку із будівництвом
торгівельного центру за № 24, визначеною Комісією, призначеної рішенням
Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради за № 2027 від 28 листопада
2003 року „Про створення постійно діючої комісії з визначення та відшкодування
збитків власникам землі та землекористувачам та обстеження земельних насаджень
підприємців”.

Також, позивач просив суд
визнати за ним право на знесення сосен кримських, у кількості п'яти штук, які
не увійшли до складу акту обстеження земельних насаджень, та які підлягають
знесенню у зв'язку із забудовою та упорядкуванням земельних площ на території
Київського району міста Сімферополя по проспекту Перемоги, 28-30 у зв'язку із
будівництвом торгівельного центру із відшкодуванням вартістю в розмірі 802,40
грн.

Вказані доповнення позивач
мотивував тим, що відновна вартість зелених насаджень була сплачена позивачем
(квитанція № 333 від 8 червня 2004 року), після чого позивач, як зазначено у
доповненнях, неодноразово звертався до відповідача з вимогою про видачу
відповідного дозволу, який виданий не був, тобто, як вважає позивач, його
звернення були проігноровані.

Відповідно до пунктів 1, 2
статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися
в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до статті 12
Земельного кодексу України До повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання
земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради
надають земельну ділянку у постійне користування юридичним особам із земель
комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб,
відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

Пунктами 1, 3 статті 124
Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних
ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому
статтями 118, 123 цього Кодексу.

Рішеннями Виконавчого
комітету Сімферопольської міської ради за №1263, 1594 від 26 липня 2002 року та
26 вересня 2003 року узгоджено з фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 місце розташування та розміри земельної ділянки по АДРЕСА_2, наданий
дозвіл на здійснення проектно-вишукувальних робіт з будівництва торгівельного
центру, а також затверджено акт вибору та обстеження земельної ділянки на якій
здійснюється будівництво.

На 20-ії сесії XXIV скликання
Сімферопольської міської ради було прийнято рішення від 25 травня 2004 року за
№ 288 відповідно до пунктів 2 та 2.12 якого вирішено на підставі проектів
відводу земельних ділянок, розроблених та узгоджених у встановленому порядку,
надати та передати юридичним та фізичним особам (суб'єктам підприємницької
діяльності) земельні ділянки в постійне користування, оренду із зміною
цільового призначення; земельні ділянки площею 0,500га та 0,0440га по АДРЕСА_2
передані в короткострокову оренду строком на два роки під будівництво
торгівельного центру.

На підставі вищезазначених
рішень 29 грудня 2004 року між Сімферопольською міською радою та  між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки, розташованої
по АДРЕСА_2.

Вказаний Договір нотаріально
посвідчений в Першій Сімферопольській Державній нотаріальній конторі Автономної
Республіки Крим та зареєстровано в реєстрі за №1-2262.

Договір оренди земельної
ділянки від 29 грудня 2004 року був зареєстрований в Кримській регіональній
філії Державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру при
Держкомзем України”, про що зроблено запис в книзі записів реєстрації договорів
оренди землі Київського району за НОМЕР_1 від 27 квітня 2005 року.

Відповідно до довіреності
виданої на ім'я ОСОБА_1, нотаріально посвідченої приватним нотаріусом
Сімферопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим НОМЕР_2
від 6 грудня 2005 року, фізична особа підприємець ОСОБА_2 уповноважив подавати
від його імені та отримувати на його ім'я документи, листи, заяви, інші
документи, сплачувати від його імені необхідні збори, мито й інші необхідні
платежі, розписуватись за нього, підписувати будь-які документи та договори,
розраховуватись при виконанні вищезазначених дій і вчиняти всі інші дії,
необхідні для виконання наданих повноважень, пов'язаних з земельною ділянкою
наданою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користування.

Відповідно до пункту 4.1 договору
оренди, земельна ділянка передається з метою несільськогосподарського
призначення, відповідно до пункту „б” статті 19 Земельного кодексу України, а
саме «будівництво торгівельного комплексу». Договором передбачена заборона на
самовільну зміну цільового призначення використання земельної ділянки.

Земельну ділянку виділено в
натурі, що підтверджується актом від 5 вересня 2005 року.

28 серпня 2006 року
Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю при Виконавчому
комітеті Сімферопольської міської ради був виданий Дозвіл на виконання
будівельних робіт за № 431, зокрема, відповідно до якого позивачу було
дозволено виконання будівельних робіт з будівництва торгівельного центру по
АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 4.6
Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України,
затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному
господарству за № 70 від 29 липня 1994 року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за № 301/511 від 14 грудня 1994 року, знесення та пересадка
дерев, чагарників, газонів, квітників може здійснюватись лише у разі наявності
спеціального дозволу (ордера).

Ордер видається на підставі
обстеження зелених насаджень, погоджено з місцевими органами Мінприроди
України, і рішення місцевого органу державної виконавчої влади.

Комісією, призначеною
рішенням Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради за № 2027 від 28
листопада 2003 року „Про створення постійно діючої комісії з визначення та
відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам та обстеження
земельних насаджень” був складений акт за № 24 обстеження земельних насаджень,
які підлягають знесенню у зв'язку із забудовою та упорядкуванням земельних площ
на території Київського району по АДРЕСА_2 у зв'язку із будівництвом
торгівельного центру підприємців: зобов'язано відшкодувати відновлювальну
вартість зелених насаджень, що зносяться в розмірі 10594,80 грн.

Зокрема до акту обстеження
увійшли насадження у кількості 57 штук, відновлювальна вартість яких була
сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням за
№ 333 від 8 червня 2004 року.

З метою отримання відповідного
дозволу на знесення зелених насаджень, позивач звернувся до Виконавчого
комітету Сімферопольської міської ради на що отримав відповідь (лист за
вихідним №А-12.6) від 7 липня 2005 року, в якому вирішення питання щодо надання
ордеру було відкладено на вирішення чергового засідання виконавчого комітету,
при цьому, як зазначив позивач, на момент звернення до суду з позовною заявою
відповідного дозволу позивачу не видано.

18 жовтня 2006 року
Управлінням екологічної інспекції Центрально-кримського регіону при
Республіканському комітеті Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього
природного середовища (надалі за текстом Інспекція) був складений акт про
дотримання природоохоронного законодавства відносно факту порубки до степені
припинення росту об'єкту озеленення по проспекту Перемоги в місті Сімферополі,
відповідно до якого встановлено, що на земельній ділянці, розташованій між
житловими будинками № 28-30 по проспекту Перемоги в місті Сімферополі, наданій
під будівництво торгівельного центру фізичним особам - підприємцям ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на підставі договору оренди земельного № 0405001 від 27квітня 2005року
виявлено наявність зрублених дерев та чагарників без наявності дозвільної
документації (ордеру), при цьому загальна кількість зрублених дерев та чагарників,
відповідно до акту склала 62 штуки.

Відповідно до акту перевірки,
на момент його складання знесенні дерева та чагарники знаходились на території
займаної земельної ділянки.

На підставі акту дотримання
природоохоронного законодавства Інспекцією був складений протокол за № 006459
від 18 жовтня 2006 року, відповідно до якого встановлено вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення передбаченого статтею 153 Кодексу про
адміністративні правопорушення України.

Як вибачається з
доданої до відзиву позивача на апеляційну скаргу копії постанови
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 23 квітня 2007
року адміністративний позив ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного
інспектора-начальника Управлінням екологічної інспекції Центрально-кримського
регіону при Республіканському комітеті Автономної Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища Ларина О.Л. неправомірними, був
задоволений.

Дії старшого державного
інспектора-начальника Управлінням екологічної інспекції Центрально-кримського
регіону при Республіканському комітеті Автономної Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища Ларина О.Л. щодо винесення постанови про
адміністративне порушення від 25 жовтня 2006 року № 6459/37-153 визнані
неправомірними, а сама постанова скасована.

Відповідно до статті 28
Закону України „Про благоустрій населених пунктів”, охорона, утримання та
відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев,
які виросли самосівом, здійснюється за рахунок коштів державного або місцевих
бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних
ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду,
- за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів,
затверджених у встановленому порядку.

Видалення дерев, кущів,
газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Постанови
кабінету Міністрів України „Про затвердження порядку видалення дерев, кущів,
газонів квітників у населених пунктах»за №1045 від 1 серпня 2006 року, відновна
вартість зелених насаджень визначається в порядку встановленому методикою
визначення відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

На момент видалення зелених
насаджень, розташованих на земельній ділянці, наданій в оренду з цільовим
призначенням -„будівництво торгівельного комплексу”, позивачем були виконані
всі умови, що опосередковують надання дозволу, при цьому затримку видання
ордеру вважаємо безпідставною та протизаконною.

На момент винесення
оскарженого акту, було виявлено п'ять дерев, які не були включені до акту
обстеження земельних насаджень, які підлягають знесенню у зв'язку із забудовою
та упорядкуванням земельних площ на території Київського району по АДРЕСА_2.
При цьому п'ять дерев, які не увійшли до акту обстеження від 14 лютого 2004
року, знаходяться на земельній ділянці, наданій в орендне користування та у
встановленому законом порядку підлягають знесенню із відповідним відшкодуванням
їх відновлювальної вартості.

Відповідно до звіту про
незалежну оцінку вартості окремо розташованих дерев (сосна Кримська) не
врахованих в акті обстеження, які підлягають знесенню у зв'язку із забудовою,
встановлена відшкодувальна вартість оремо розташованих дерев (п'ять штук), не
врахованих в акті обстеження зелених насаджень, які підлягають знесенню у
зв'язку із забудовою земельної ділянки, в тому числі сосна Кримська, діаметром
стовбуру 10 мм - 2шт.; сосна Кримська, діаметром стовбуру 13 мм. - 1 штука;
сосна Кримська, діаметром 14мм. - 1шт.; сосна Кримська, діаметром 15 мм. -
1шт., в розмірі 812,40 грн. з урахуванням ПДВ.

Таким чином, у розумінні
статей 16,104,162 16 Цивільного кодексу України, суд може відновити порушене
право та охоронюваний законом інтерес позивача шляхом визнання права на
знесення зелених насаджень.

Відповідно до статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який відповідно до статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1
статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб.

Відповідно до пункту 10
статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, акти органів
та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача,   якщо   він
заперечує   проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного
судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнята при правильному
застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги
Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, викладені в апеляційній
скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого
господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195,
пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206,
частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 23 квітня 2007 року у справі №
2-26/18172-2006-А залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

4. Ухвала може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в
порядку,  передбаченому статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        М.І. Ткаченко

Судді
В.А. Лисенко

О.А.Латинін