СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.07.07                                                                                 Справа № 6/426ад.

Суддя господарського суду Луганської області Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора в м. Брянці Луганської області в інтересах держави в особі

Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці, м. Кремінна Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства “Брянківський завод бурового устаткування”, м. Брянка  Луганської області

про стягнення  23 283 грн. 63 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Коньков Д.Г., дов. № 110/07-08 від 10.01.07;

від відповідача –Пшеничнюк О.М., дов. № 19-07 від 04.04.06;

від заявника –Шидлаускас П.В.;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 23 283 грн. 63 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, за яким  позов  визнав у повному обсязі та надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд прийшов до наступного.

Статтею 13 Закону України від 05.12.91 № 1931-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” передбачено, що підприємства та організації з коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій відповідно до п. п. “б” –“з” цієї статті.

Відповідно до Закону України від 17.02.2000 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України” з 16.03.2000 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, а органом стягнення на обов’язкове державне пенсійне страхування згідно Закону України від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов”язань платників податків  перед бюджетами та державними цільовими фондами” є виключно податкові органи, а також державні виконавці в межах їх компетенції.

Відповідно до  п.6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне страхування до Пенсійного фонду України, затовердженої постановою Правління ПФУ 19.12.2003. №21-1 управління ПФУ направляє підприємству розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування”.

Згідно з даними позивача суму боргу, пред’явлену до стягнення, складають суми пенсій, виплачених пенсіонерам  підприємства відповідача на суму 23 283 грн.63 коп.

В той же час матеріалами справи підтверджено, що фактична сума виплачених за період з 01.03.06. по 01.05.07. пенсій складає 23 283 грн. 63 коп.

Відповідач позовні вимоги  визнав повністю.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 51 КАС України відповідач має право визнати адміністративний позов. Суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси.

Під час судового розгляду справи, суд встановив, що дії відповідача по визнанню позову не суперечать закону та не порушують права та свободи інших осіб.

Приймаючи до уваги матеріали справи та доводи позивача, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний протягом 5 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 51,  87, 94, 98, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерним товариством “Брянківський завод бурового устаткуваання”, м. Брянка Луганської області, вул. Мічуріна, 1, код 01423122, р/р 033 ПІБ м. Стаханов МФО 304353 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області, м. Брянка, вул. Котовського, 6, код 21792364, р/р 9 ЛОУ “Ощадбанк” м. Луганськ, МФО 304665 заборгованість по пільговим пенсіям у сумі 23 283 грн. 63 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.07.2007.

Суддя                                                                                Т. А. Василенко

Помічник судді                                                                 Т.В.Шкуть