донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.10.2007 р.                                                                           справа №43/231пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Іванікова Л.В. (довіреність №222 від 18.09.07р.),

від відповідача:
Мінкевич І.М. (довіреність б/н від 25.07.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
06.08.2007 року

по справі
№ 43/231пд

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Феротрейд" м.Макіївка

до
Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк

про

Та за зустрічним позовом
до відповідача

про
розірвання договору № 58 від 07.07.06р. та стягнення 472928 грн. 92 коп.
Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк
Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл.
визнання договору № 58 від 07.07.06р. правочином, укладеним під впливом обману та недійсним, та визнання дій  неправомірними.

В С Т А Н О В И В:

У  2007  році  позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл., звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк, про розірвання договору № 58 від 07.07.06р. у зв’язку з істотним порушенням відповідачем умов  договору та стягнення  472 928 грн. 92 коп.

27.07.07р. відповідач, Закрите акціонерне товариство „Інженерні технології України”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл. про визнання договору № 58 від 07.07.06р. правочином, укладеним під впливом обману та недійсним; та визнання, що позивачу незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки, розмір яких буде визнаний в суді.

Заявою № 180 від 01.08.07р. ТОВ „Феротрейд” уточнив свої позовні вимоги, виклавши їх наступним чином: признати договір № 58 від 07.07.06р. розірваним у зв’язку з невиконанням ЗАТ „Інженерні технології України” своїх зобов'язань; зобов’язати відповідача повернути грошові кошти у розмірі 382 661 грн. 64 коп., які складають суму невиконаних робіт і які отримані ним безпідставно; стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 90 267 грн. 28 коп.

Рішенням від 06.08.2007р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл. були задоволені. Суд першої інстанції визнав договір № 58 від 07.07.06р. розірваним у зв’язку з невиконанням ЗАТ „Інженерні технології України” своїх зобов'язань. Стягнув з ЗАТ „Інженерні технології України” грошові кошти у розмірі 382 661 грн. 64 коп., які  складають суму збитків, понесених позивачем в результаті попередньої оплати відповідачеві робіт, які в подальшому не були виконані, та збитки в розмірі 90 267 грн. 28 коп. Судове рішення мотивоване тим, що виконавець свої зобов’язання з виконання обумовлених договором робіт не виконав, внаслідок чого замовник заявою № 79/а від 11.04. 2007р. правомірно відмовився від подальшого виконання договору та вимагав розірвати укладений між сторонами договір № 58 від 07.07.06. Також доведеною позивачем суд вважає суму попередньої оплати, набуту виконавцем безпідставно в розмірі 382661 грн. 64 коп. З метою настання реального виконання невиконаних виконавцем робіт та узгодження проекту  замовником укладені договори зі сторонніми підприємствами на суму  90 267 грн. 28 коп.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк було відмовлено в зв’язку з недоведеністю, оскільки такий засіб захисту як визнання договору  правочином, укладеним від впливом обману, визнання факту того, що позивачу заподіяні збитки, не є встановленими нормою ст. 16 ЦК України засобами захисту порушеного права. Пред’явлення вимог в позові щодо стягнення матеріальних збитків, розмір яких буде визнаний в суді, суперечить приписам п. 3 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, яким обов’язок зазначення ціни позову покладається на позивача. Визнання договору № 58 від 07.07.2006р. недійсним за підстав введення виконавця в оману, суд вважає невідповідним дійсності та таким, що суперечить приписам ст.ст. 215, 230 ЦК України.

Відповідач за первісним позовом, Закрите акціонерне товариство „Інженерні технології України”, м.Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 06.08.2007р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити повністю та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Від позивача за первісним позовом до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він з вимогами апеляційної скарги відповідача не погодився та просив рішення господарського суду Донецької області від 06.08.07р. залишити без змін,  апеляційну скаргу - без задоволення та задовольнити позовні вимоги  про розірвання договору № 58 від 07.07.06р. в зв’язку з істотним порушенням відповідачем його договірних зобов”язань (оскільки з причини прострочення виконання відповідачем його зобов”язань продовження договірних стосунків між сторонами втратили інтерес для позивача); стягнути з відповідача збитки, які понесені позивачем в зв’язку з невиконанням відповідачем договору в розмірі 472 928 грн. 92 коп.

Сторони, відповідно до вимог ст.101 ГПК України надали суду додаткові матеріали, які були залучені до матеріалів справи в зв’язку з задоволенням судовою колегією клопотань позивача та відповідача.

В судовому засіданні відповідач, Закрите акціонерне  товариство „Інженерні технології України”, м.Донецьк, усно заявив клопотання про залучення до матеріалів справи Листа №08-12/3226 від 17.08.07р. про укладення договору між позивачем та Енергопостачальною компанією ТОВ „СЕРВІС-ІНВЕСТ” на поставку електроенергії з 04.06.07р.

Судова колегія задовольняє клопотання відповідача та залучає вищезазначений лист до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне    розглянути   апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин   справи   достатньо  матеріалів,  що  знаходяться  в  матеріалах   справи   № 43/231пд, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду не в повному обсязі відповідає вищевказаним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.07.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” (далі –Замовник) та Закритим акціонерним товариством „Інженерні технології України” (далі –Підрядник) був укладений Договір № 58, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Підрядник взяв на себе зобов’язання своїми силами та засобами, з забезпеченням належної якості здійснити проектування, дефектування, доукомплектування, монтаж та запуск в експлуатацію силових агрегатів технологічних плавних установок.  Загальна вартість договору складає 675 000 грн. (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до п.п. 1.2 та 2.3 Договору Замовник забезпечував Підряднику додаткову поставку матеріалів та грошових коштів для забезпечення своєчасної здачі відповідачем кожного з об’єктів, передбачених пунктом 1.1 Договору.

На виконання п.2.3 Договору про перерахування авансу в розмірі 50% від вартості кожного окремого виду робіт, позивач перерахував відповідачеві згідно платіжних доручень грошові кошти:

№  271/7 суму 140 000,00грн.,  №  272/7 суму 95 000,00грн., №  14/9 суму 15 000,00грн.,   №  9/10 суму 15 000,00грн., №  16/10 суму 25 000,00грн.,  №  30/10 суму 20 000,00грн., №  7/11 суму 20 000,00грн., №  13/11 суму 40 000,00грн., №  6/12 суму 20 000,00грн., №  11/1 суму 50 000,00грн.  Всього на суму 440 000,00грн.

Пунктом 1.3 Договору сторони передбачили строк початку та закінчення кожного окремого виду робіт, передбачених пунктом 1.1 та Додатком № 1, який є невід’ємною частиною Договору.

Відповідачем були порушені свої зобов’язання, передбачені пунктом 3.1 Договору, щодо виконання робіт, визначених договором якісно та в строки, узгоджені календарним планом, не припускаючи відхилень.

11.01.07р. сторони уклали додаткову угоду №1 до Договору № 58 від 07.07.06р., яким продовжили термін виконання кожного виду робіт.

11.04.07р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” на адресу Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” був надісланий лист №79/а з пропозицією  розірвати Договір № 58 і провести звірку розрахунків. Також ТОВ „Феротрейд” наполягав на поверненні коштів, перерахованих на адресу ЗАТ „Інженерні технології України” та на відшкодуванні збитків, в зв’язку з прострочкою та невиконанням відповідачем його договірних зобов”язань.

За замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” була зроблена експертна оцінка обладнання та матеріалів, які належать позивачу, розташованих за адресою: м.Макіївка, вул.Свердлова,10. Згідно з висновком експерта, Закритим акціонерним товариством „Інженерні технології України”  виконані роботи та поставлені матеріали на загальну суму 57 338 грн. 36 коп.

Як вбачається з пояснень позивача, в зв’язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі своїх зобов’язань у передбачений Договором термін, позивач підписав додаткові договори на виконання робіт з іншими підприємствами:

-   ПП „Харцизький центр земельного кадастру” на суму 12 095,33грн.

- ПП „Союз-Ютапс” на суму 73 246,80грн. (оплачено 70 000грн.,борг 3 246,80грн.)

-  ПП „ТЕД” на суму 1 800грн.

-  ДП „Донецький експертно-технічний центр” на суму 1 125,15грн.

За цих підстав Товариство з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” звернулось до господарського суду Донецької області за захистом своїх порушених прав.

В процесі розгляду справи відповідач, Закрите акціонерне  товариство „Інженерні технології України”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області із вищезазначеною зустрічною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані ГК України.

Згідно частини 2 пункту 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом посилається на Договір № 58 від 07.07.2006р. з Додатками №№ 1,2, які є невід’ємними частинами вищевказаного договору та Додатковою угодою №1 від 11.01.07р.

Однак, як правомірно встановлено судом, відповідач свої зобов’язання по договору в повному обсязі не здійснив, доказів здачі готових робіт суду не надав, зокрема не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції актів приймання –передачі кожного окремого виду робіт згідно календарного плану, який є невід’ємною частиною договору.

Згідно експертної оцінки обладнання та матеріалів, які належать позивачу, розташованих за адресою: м.Макіївка, вул.Свердлова,10, ринкова вартість обладнання та матеріалів (встановленого виконавцем) з урахуванням технічного стану, вказаного в дефектній відомості з ПДВ станом на 17.05.2005р. складає 57 338 грн.  36  коп.

Тобто загальна вартість сплачених замовником, але не здійснених виконавцем робіт становить 382 661 грн. 64 коп.

За приписом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, Договір №58 від 07.07.06р. за своєю правовою природою є договором підряду.

Судовою колегією не приймаються до уваги ствердження заявника апеляційної скарги, заявлені усно в судовому засіданні про те, що спірний договір є договором будівельного підряду, оскільки воно не підтверджується матеріалами справи. У Додатку №2 до Договору №58 від 07.07.06р. вказано, що роботи за договором стосуються проектування, електрозабезпечення та ревізії, доукомплектування та ремонту обладнання, тобто роботи відповідача не були пов’язані з будівництвом або реконструкцією нежитлового приміщення цеху СП „Харцизького ремонтно-механічного заводу” ТОВ „Торгового дому „Граніт”.

Відповідач свої зобов’язання з виконання обумовлених договором робіт в строки, передбачені умовами договору, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень, не виконав, внаслідок чого замовник заявою № 79/а від 11.04.2007р. відмовився від подальшого виконання договору.

Так, відповідач повинен був виконати кожний з видів робіт у строки, передбачені календарним планом зі змінами, внесеними до нього Додатковою угодою №1 від 11.01.07р.:

-   проектування, узгодження зовнішніх силових мереж енергозбереження –початок 01.08.06р., закінчення 30.08.06р.

-          проектування, узгодження загальнозаводської підстанції –початок 01.08.06р., закінчення 01.02.07р.

-          проектування електропостачання ДПС-1, ИАТ-1, ЄШП-1 - початок 01.08.06р., закінчення 28.02.07р. і т.д.

Відповідачем не виконані роботи, що підтверджується відсутністю самих проектів, так і актів приймання –передачі виконаних робіт замовнику.

При підписанні Договору №58, а також Додаткової угоди №1 від 11.01.07р., відповідачем не було обумовлено інших умов щодо надання йому додаткових матеріалів, рішень тощо, так як роботи відповідача не пов’язані з будівництвом (роботи по зведенню фундаменту, даху та фасаду, проведення комунікацій, під’їзних шляхів  тощо) та реконструкцією. У Додатку №2 до Договору №58 від 07.07.06р. вказано, що роботи за договором стосуються електрозабезпечення, ревізії, доукомплектування та ремонту обладнання.

За умовами п.п. 2.3, 2.4 Договору, ТОВ „Феротрейд” перерахував грошові кошти, а ЗАТ „Інженерні технології України”, відповідно до п.1.1 повинно було виконати роботи своїми силами та засобами, але не виконало свої договірні зобов’язання.

За цих підстав, господарським судом обґрунтовано розірвано Договір № 58 від 07.07.2006р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” та Закритим акціонерним товариством „Інженерні технології України”.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка  зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі  належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Збитки –це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б уразі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст.224 ГК України.

Проте, позивачем потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов’язань, причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням зобов’язань та заподіяними збитками.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами не було здійснено ніяких дій щодо укладання додаткових угод до Договору №58 про зміну терміну виконання робіт.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.847 ЦК України, підрядник зобов’язаний своєчасно попередити замовника про наявність обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Як правомірно досліджено судом першої інстанції, підрядником не було надіслано на адресу замовника жодного листа про наявність будь-яких обставин, що можуть зашкодити виконанню робіт. Тобто, відповідач не довів належним засобом доказування, що в нього була відсутня можливість виконати роботи.

За цих підстав, місцевим господарським судом, правомірно стягнута сума перерахованої позивачем відповідачу попередньої оплати в розмірі 382 661,64грн., але помилково застосовані правові норми ст.1212 ЦК України, тому апеляційний господарський суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення абзац 14 аркушу 4 і викласти мотивування наступним чином:

„Оскільки договірні правовідносини між сторонами не припинилися, строк дії договору, встановлений до повного виконання сторонами робіт  своїх зобов’язань, не закінчився, грошові кошти були перераховані позивачем на підставі договору в якості попередньої оплати, питання про розірвання договірних стосунків між сторонами вирішується одночасно з цією вимогою про стягнення грошових коштів, підлягає до стягнення сума грошових коштів 382 661,64грн. в якості реальних збитків, спричинених позивачеві невиконанням відповідачем його договірних зобов”язань в строки, передбачені умовами договору.”

Згідно з п. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Виходячи з вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в частині розірвання Договору №58 від 07.07.06р. та стягнення 382 661,64грн. є правомірним.

Проте господарський суд Донецької області в частині задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми збитків в розмірі 90 267 грн. 28 коп., прийняв рішення з неповним з'ясуванням обставин, в зв'язку з чим висновки, викладені в рішенні, частково не відповідають обставинам справи.

В  обґрунтування заявленого позову в частині стягнення збитків в розмірі 90 267 грн. 28 коп. позивач надав копії  договорів на виконання робіт, підписані з іншими підприємствами, а саме: ПП „Харцизький центр земельного кадастру”, ПП „Союз-Ютапс”, ПП „ТЕД”, ДП „Донецький експертно-технічний центр”.

Але, як вбачається з матеріалів справи, предмети та види виконаних робіт за Договором №58 та вищевказаними договорами не співпадають.

ТОВ „Феротрейд” в обґрунтування заявлених вимог в цій частині надав документи, а саме договори з іншими фірмами, які не підтверджують факт понесення збитків у вигляді додаткових витрат в розмірі 90 267 грн. 28 коп., спричинених позивачеві саме з вини відповідача.

Так, предметом Договору №327 від 29.12.06р. позивача з ПП „Харцизький центр земельного кадастру” була кадастрова зйомка земельної ділянки вартістю 12 095,33грн., тоді як за спірним договором відповідач не брав на себе зобов”язань із виконання робіт по кадастровій зйомці земельної ділянки.

За договорами позивача з ПП „Союз-Ютапс” на суму 73 246,80грн., ПП „ТЕД” на суму 1 800грн.,  ДП „Донецький експертно-технічний центр” на суму 1 125,15грн. також були виконані роботи, які не мали відношення до зобов”язань відповідача за Договором №58 від 07.07.06р.

Тобто, в обґрунтування понесених позивачем збитків у вигляді додаткових витрат, позивач надав матеріали, які не мають доказової сили. Також відсутній причинно-наслідковий зв’язок, між невиконанням відповідачем своїх обов’язків за договором та  між понесеними додатковими витратами позивача.

З огляду на вищенаведене, позивачем не доведені належними засобами доказування його позовні вимоги в частині стягнення збитків 90 267 грн. 28 коп. Тому в цій частині рішення господарського суду Донецької області підлягає скасуванню,  а  у  позовних вимогах ТОВ „Феротрейд” до ЗАТ „Інженерні технології України”  про стягнення збитків у вигляді додаткових витрат на суму 90 267 грн. 28 коп. слід відмовити.

Що стосується відмови господарського суду Донецької області у задоволенні зустрічних позовних вимог Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”,  апеляційна інстанція погоджується з висновком судом першої інстанції з огляду на наступне.

Вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення матеріальних збитків, розмір яких буде визнаний в суді, суперечить приписам п. 3 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, яким обов’язок зазначення ціни позову покладається на позивача.

Щодо позовних вимог в частині визнання Договору № 58 від 07.07.2006р. недійсним за підстав введення виконавця в оману, оскільки замовник шляхом обману понудив виконавця порушувати вимоги діючого законодавства України, коли вимагав від нього проведення робіт, на які в подальшому була накладена заборона, місцевим господарським судом також  правомірно відмовлено.

Стаття 215 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою недійсності правочину - недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України, зокрема, якщо зміст правочину суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не було вільним і не відповідало його внутрішній волі; правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним тощо.

Як досліджено господарським судом Донецької області в процесі розгляду справи, наявність чи відсутність у замовника дозволу на будівництво (реконструкцію) об’єкту, який дає право на проведення проектних робіт, а також вищевказане рішення Харцизької міської ради № 5/9-365 від 30.11.2006р., не може впливати на зміст правочину –договору підряду та не звільняє виконавця від виконання його зобов’язань в натурі.

Одночасно, ЗАТ  „Інженерні технології України” згідно з його Статутом не є особою, на яку покладені повноваження щодо контролю чи перевірки підстав здійснення замовником будь-яких робіт. Відповідальність за здійснення окремих робіт без відповідного дозволу покладається на особу, яка замовила роботи, а не на виконавця.

Належних доказів неможливості виконання відповідачем робіт, які були передбачені умовами спірного договору, що підписаний відповідачем без заперечень та зауважень, ним суду не надано. Посилання заявника апеляційної скарги на відсутність постачання електроенергії в зв’язку з тим, що договір  на поставку електроенергії  ТОВ „Сервіс-Інвест” з  ТОВ „Феротрейд” лише з 04.06.07р., судовою колегією до уваги не прийнято, оскільки будівля, в якій необхідно було виконати деякі роботи відповідачеві, розташована на території іншої юридичної особи, позивачем надані копії договорів ТОВ „Торговий дім „Граніт” та СП „Харцизький ремонтно-механічний завод” з енергопостачальниками 2005-2006 років.

Таким чином, відповідачем не доведено, що на територію заводу постачання електроенергії не здійснювалось  та у підрядника за договором не було можливості виконати роботи у передбачений термін.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення. Зокрема, питання щодо призупинення дії рішення Харцизької міської ради про надання згоди на будівництво та реконструкцію цеху, не є предметом розгляду даної справи і правовідносини між позивачем та органами місцевої влади не стосуються правовідносин між сторонами по спірному договору, оскільки в тексті договору відсутні умови про необхідність наявності будь-яких попередніх дозволів будь-яких органів влади на проведення робіт відповідачем.

За таких обставин, рішення господарського суду Донецької області від 06.08.2007 року по справі № 43/231пд підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга –частковому задоволенню, у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми збитків в розмірі 90 267 грн. 28 коп. слід відмовити в зв’язку з недоведеністю, виключити з мотивувальної частини рішення абзац 14 на аркуші 4, виклавши в цій частині рішення суду першої інстанції за мотивами, викладеними в постанові.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються  на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 48, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 116, 117, 122 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 06.08.2007 року у справі № 43/231пд  задовольнити частково.

Рішення  господарського  суду Донецької області від 06.08.2007 року у справі № 43/231пд  –скасувати частково, в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл. про  стягнення з Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк суми збитків в розмірі 90 267 грн. 28 коп.

Викласти резолютивну частину рішення наступним чином:

„Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл. до Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк задовольнити частково.

Розірвати Договір № 58 від 07.07.06р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл. та Закритим акціонерним  товариством „Інженерні технології України”, м.Донецьк.

Стягнути з Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк, 83062, вул.Ткаченка,129, ЗКПО 21972523 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл., 86108, вул.Свердлова,1, ЗКПО 34150792,  збитки в розмірі 382 661 грн. 64 коп., витрати по сплаті держмита в розмірі 85 грн., витрати по сплаті держмита в розмірі  3 826 грн. 61 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 112 грн. 66 коп.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”, м.Макіївка Донецької обл. про стягнення з Закритого акціонерного  товариства „Інженерні технології України”, м.Донецьк суми збитків в розмірі 90 267 грн. 28 коп.

Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка про визнання укладеного між сторонами договору  № 58 від 07.07.2006р. правочином, укладеним від впливом обману, визнання договору  № 58 від 07.07.2006р. недійсним, визнання, що позивачу незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки, розмір яких буде визнаний в суді.”

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 06.08.2007 року у справі № 43/231пд залишити без змін, виключивши з мотивувальної частини рішення абзац 14 на аркуші 4.

Зобов’язати господарський суд Донецької області видати наказ, при умові виконання вимог ст.122 ГПК України видати поворотний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС