ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.07 р.                                                                               Справа № 41/214

Суддя господарського суду Донецької області      Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Костянтинівської міської ради, м. Костянтинівка

до відповідача: Комунального підприємства „Донецькоблводоканал”, м. Донецьк

про стягнення на користь місцевого бюджету Костянтинівської міської ради збитки, заподіяні водним ресурсам у розмірі 16710,42 грн.

При участі представників:

від позивача: Горілка В.Я. – довіреність від 12.12.2006 року.

від відповідача: Кошуба В.О. – довіреність від 01.01.2007 року

в засіданні брали участь: прокурор Даниленко С.М.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Костянтинівської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” про стягнення на користь місцевого бюджету Костянтинівської міської ради збитків, заподіяних водним ресурсам у розмірі 16710,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що в ході перевірки з питань додержання вимог природоохоронного законодавства в Костянтинівському ВУВКХ, який є структурним підрозділом Комунального підприємства „Донецькоблводоканал”, проведеної спеціалістами Державної екологічної інспекції в Донецькій області, встановлено порушення вимог водного законодавства. Прокурор стверджує, що перевіркою встановлено, що в період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року відповідачем здійснювалось спеціальне водокористування без відповідного дозволу і нормативів гранично допустимих нормативів скидання забруднюючих речовин, а саме, здійснено забір води в об’ємі 236400 м. куб. та проведено скид стічних вод в об’ємі 695100 м. куб.

Прокурор зазначив, що сума збитків, завдана в результаті самовільного скиду забруднюючих речовин зі стічними водами склала 405,92 грн., а в результаті самовільного забору і використання підземних вод – 16304,50 грн. Суму збитків розраховано відділом міжрегіонального оперативного екологічного контролю по Макіївському регіону Державної екологічної інспекції в Донецькій області на підставі „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995р. № 37 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.06.95р. за №162/698 та „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації”, затвердженої наказом Державного комітету по водному господарству України № 290 від 29.12.2001 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 18.01.2002 року за № 44/6332.

Відповідач, відповідно до відзиву на позовну заяву, проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що скид стічних вод є одним з видів спеціального водокористування та здійснюється на підставі дозволів, які видаються у встановленому порядку органами Мін природи України. На виконання зазначених вимог 01.12.2006 року відповідач письмово звернувся до Державного управління охорони оточуючого природного середовища Донецької області з клопотанням про продовження строків дії дозволів на спеціальне водокористування, проте, відповідь на клопотання було отримано відповідачем 12.03.2007 року, тобто в порушення місячного строку, встановленого Інструкцією про порядок розроблення та затвердження гранично допустимих концентрацій скидання речовин у водні об’єкти зі стічними водами. Таким чином, на думку відповідача, збитки водним ресурсам завдано не з вини відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси,  які  знаходяться  в  межах  території  України, природні ресурси її континентального шельфу,  виключної (морської)економічної зони є об'єктами права власності Українського  народу. Від  імені  Українського  народу  права власника здійснюють органи державної  влади  та  органи  місцевого  самоврядування  в  межах, визначених Конституцією.

Статтею 142 Конституції України встановлено, що матеріальною  і  фінансовою  основою  місцевого самоврядування  є  рухоме  і  нерухоме  майно,  доходи    місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що  є  у  власності територіальних громад.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” Сільські,   селищні,  міські  ради  є  органами  місцевого самоврядування,  що представляють відповідні територіальні громади та   здійснюють   від  їх  імені  та  в  їх  інтересах  функції  і повноваження  місцевого  самоврядування,  визначені   Конституцією України, цим та іншими законами.

Стаття 11 цього Закону передбачає, що виконавчими органами сільських, селищних,   міських, районних  у  містах  (у  разі  їх  створення)  рад  є їх виконавчі комітети,  відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських,  селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам,  а з питань  здійснення  делегованих  їм повноважень органів виконавчої влади  -  також  підконтрольними  відповідним  органам  виконавчої влади.

Згідно статті 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” органи  місцевого  самоврядування  є  юридичними особами і наділяються цим та  іншими  законами  власними  повноваженнями,  в межах  яких  діють  самостійно  і  несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі  повноваження  органів виконавчої влади,  у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Стаття 18 цього ж закону встановлює, що відносини органів місцевого    самоврядування    з підприємствами,  установами та організаціями,  що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах   повноважень,   наданих  органам  місцевого  самоврядування законом. Органи місцевого самоврядування можуть виступати з ініціативою щодо  перевірок, а також організовувати проведення перевірок на  підприємствах,  в установах та організаціях,  що не перебувають у  комунальній   власності,   з   питань   здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади.

Відповідно до ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження, у тому числі, визначення   в   установленому порядку   розмірів   відшкодувань  підприємствами,  установами  та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та  інші екологічні збитки, а також делеговані повноваження, у тому числі, здійснення   контролю   за   додержанням   земельного  та природоохоронного законодавства,  використанням і охороною земель, природних  ресурсів  загальнодержавного  та  місцевого   значення.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про  охорону навколишнього природного   середовища", місцеві Ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного  середовища  на  своїй  території  і  в   межах   своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють  контроль  за  додержанням  законодавства   про охорону навколишнього природного середовища; припиняють господарську діяльність підприємств, установ та організацій  місцевого  підпорядкування,  а  також  обмежують   чи зупиняють   (тимчасово)   діяльність   не   підпорядкованих   Раді підприємств,  установ  та  організацій  в  разі   порушення   ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища; координують    діяльність    відповідних     спеціально уповноважених  державних  органів  управління  в  галузі охорони навколишнього  природного  середовища та використання природних ресурсів на території місцевої Ради.

Згідно частини 2 цієї статті місцеві  Ради  можуть   здійснювати   й   інші   повноваження відповідно до законодавства України.

Статтею 10 Водного кодексу України до  відання сільських, селищних, міських та районних у містах Рад у галузі регулювання водних відносин на їх території віднесено, зокрема: здійснення  заходів  щодо  раціонального  використання  і охорони вод та відтворення водних ресурсів; контроль за використанням і охороною вод  та  відтворенням водних ресурсів; обмеження,  тимчасова  заборона  (зупинення)  діяльності підприємств  та інших об'єктів в разі порушення ними вимог водного законодавства в межах своєї компетенції; вирішення  інших  питань  у  галузі  регулювання  водних відносин у межах своєї компетенції.

Статтею 39 Закону України "Про  охорону навколишнього природного   середовища" розмежовані поняття охоронюваних природних об’єктів місцевого значення та загальнодержавного значення.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним є питання скиду стічних вод у р. Кривий Торець, а також самовільне користування водою з природного водного об’єкту. Зазначені природні водні об’єкти знаходяться на території позивача, тому вони є природними об’єктами місцевого значення, що обумовлює правомірність звернення прокурора в інтересах Костянтинівської міської ради і з огляду на наведені вище положення законодавства Костянтинівська міська рада є належним позивачем по справі.

Відповідач, Комунальне підприємство „Донецькоблводоканал”, є юридичною особою, включений до ЄДРПОУ за кодом 03361425.

12.04.2007 року державним інспектором Торецького міжрайонного відділу аналітичного контролю Державної екологічної інспекції в Донецькій області відповідно до ст. 20 Закону України „Про  охорону навколишнього природного   середовища” проведено перевірку водоохоронного законодавства ВУВКГ м. Костянтинівка, який є структурним підрозділом Комунального підприємства „Донецькоблводоканал”, в частині дотримання затверджених нормативів скиду зворотних вод ВУВКГ м. Костянтинівка біологічно очищених стічних вод у р. Кривий Торець, про що складено акт перевірки виконання водоохоронного законодавства № 16/1 від 12.04.2007 року (далі – акт перевірки).

Перевіркою встановлено та в акті перевірки зафіксовано, що в період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року ВУВКГ м. Костянтинівка здійснював скид стічних вод з очисних споруд після біологічної очистки у р. Кривий Торець без дозволу Держуправління екоресурсів в Донецькій області, що є порушенням п. 9 ст. 44 Водного кодексу України, а також самовільне користування водою з природного водного об’єкту. На 12.04.2007 року підприємство не має дозволу на спецводокористування.

За фактом порушення природоохоронного законодавства державним інспектором Торецького міжрайонного відділу аналітичного контролю Державної екологічної інспекції в Донецькій області був складений протокол від 12.04.2007 року № 1, відповідно до якого в період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року Торецьке районне ВУВКГ м. Костянтинівка здійснювало скид стічних вод з очисних споруд у р. Кривий Торець без дозволу Держуправління екоресурсів, що є порушенням п. 9 ст. 44 Водного кодексу України, і заподіяна шкода навколишньому природному середовищу. Як свідчить відмітка на протоколі, посадові особи, винні в порушенні природоохоронного законодавства від пояснень відмовились.

Постановою відділу оперативного міжрайонного екологічного контролю по Торецькому регіону Державної екологічної інспекції в Донецькій області про накладення адміністративного стягнення від 20.04.2007 року, встановлено, що заступник директора – начальник Костянтинівського РВУВКГ Христинець В.Г. вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44 Водного Кодексу України, тим, що підприємство з 01.01.2007 року працює без дозволу на спецводкористування (здійснює забір та скид води в природні джерела), в результаті чого гр. Христинець В.Г. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн.

Відповідно довідки Костянтинівського управління Торецького РВУВКГ Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” від 18.04.2007 року № 2485/12, за І квартал 2007 року використано 236,4 т. м. куб. питної води з власного джерела „Біла Гора”.

Відповідно до розрахунку розміру збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання підземних вод Костянтинівським ВУВКГ за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року, виконаного начальником відділу ОМЕК по Торецькому регіону, розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів склав 16304,508 грн.

Відповідно до розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів ВУВКГ м. Костянтинівка за скид без дозволу стічних вод у р. Кривий Торець за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року, виконаного державним інспектором аналітвідділу ОМЕК, загальний збиток, заподіяний державі за самовільний скид стічних вод у річку Кривий Торець за контрольований період склав 405,92 грн.

Таким чином, внаслідок порушення підприємством вимог Водного кодексу України, Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” державі був заподіяний збиток на загальну суму 16710,42 грн.

Відповідно до ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема, дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно із статтею 48 цього кодексу спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та  скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання  забруднюючих  речовин  із зворотними водами із застосуванням каналів.

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об'єкти  допускається  лише  за умови наявності нормативів  гранично  допустимих  концентрацій  та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 40 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Як зазначалось, актом перевірки встановлено, що станом на 12.04.2007 року підприємство не має дозволу на спецводокористування.

Таким чином, відповідачем було здійснене спеціальне водокористування без наявності відповідного дозволу, чим порушені вимоги ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України, а також ст. 40 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом перевірки виконання водоохоронного законодавства № 16/1 від 12.04.2007 року. Також, здійснення спеціального водокористування без дозволу підтверджено відповідачем в ході провадження по справі. Заперечень щодо встановлених обставин порушення природоохоронного законодавства відповідачем не наведено.

У відповідності до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Статтею 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”  передбачена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища і в тому числі зобов’язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок таких порушень.

Відповідно до ст. 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, у повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

У зв’язку з порушенням норм природоохоронного законодавства внаслідок самовільного використання підземних вод за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року та з урахуванням норм „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації”, затвердженої наказом Державного комітету по водному господарству України № 290 від 29.12.2001 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 18.01.2002 року за № 44/6332, була розрахована сума збитку, яка дорівнює 16304,5 грн.

Також, у зв’язку з порушенням норм природоохоронного законодавства внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів за скид без дозволу стічних вод у р. Кривий Торець за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року та з урахуванням норм „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995р. № 37 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.06.95р. за №162/698, було розраховано суму збитків, яка склала 405,92 грн.

Відповідачем на надано суду заперечень щодо проведення зазначених розрахунків, суму збитків в загальному розмірі 16710,42 грн. відповідачем не оспорено.

Сума збитків у розмірі 16710,42 грн. не сплачена відповідачем на день подання позову і заявлена прокурором до стягнення. Суму збитків прокурор просить стягнути на користь місцевого бюджету Костянтинівської міської ради.

В статті 47 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” зазначається про утворення місцевих фондів охорони довкілля у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок зборів за забруднення, частини грошових стягнень за порушення норм і правил охорони довкілля та шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Таким чином, вимоги прокурора про стягнення суми збитків на користь місцевого бюджету Костянтинівської міської ради обґрунтовані.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відповідачем не з його вини завдано збитки водним ресурсам, оскільки, як зазначалось, забір води з водних об'єктів є видом спеціального водокористування та відповідач був зобов’язаний, за відсутності дозволів припинити з відповідної дати забір води з природного водного об’єкту та скид забруднюючих речовин. Доказів неможливості такого припинення відповідачем не надано.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 142 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 16, 18, 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 15, 39, 40, 47, 68, 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст. 10, 44, 48, 49, 70, 111 Водного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Костянтинівської міської ради до Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” про стягнення на користь місцевого бюджету Костянтинівської міської ради збитків, заподіяних водним ресурсам у розмірі 16710,42 грн. – задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” (м. Донецьк, вул. Університетська, 13, ) на користь місцевого бюджету Костянтинівської  міської ради збитки, заподіяні водним ресурсам у розмірі 16710,42 грн.

Стягнути з Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” (м. Донецьк, вул. Університетська, 13, )  на користь Державного бюджету України  державне  мито  в  розмірі 167,10 грн.

Стягнути з Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” (м. Донецьк, вул. Університетська, 13, ) на користь Державного бюджету України  (розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 118 грн.

Суддя