КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2007                                                                                           № 13/408

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився,

від відповідача - не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "Кур"єрська Авіапошта України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.11.2006

у справі № 13/408

за позовом                               ДП "Кур"єрська Авіапошта України"

до                                                   Закритого акціонерного товариства  "Український мобільний зв'язок"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  заборону вчинення дій, які можуть порушити право користуванням майном

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 26.12.2006 було оголошено відкладення на 18.01.2007 відповідно до ст. 77 ГПК.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2006 в позові Дочірнього підприємства “Кур’єрська Авіапошта України” відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати. Також позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення було прийняте з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

07.11.2003 між позивачем та відповідачем було укладено договір №1374069 про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку та договір №1639855/1.10798086 від 11.05.2004 про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку. За умовами даних договорів відповідач зобов’язався надавати позивачу послуги стільникового радіотелефонного зв'язку в межах України, а позивач - своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги, авансові внески та плату за утримання номерів в мережі стільникового радіотелефонного зв’язку відповідача по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку.

Позивачу було надано такі телефонні номери: 8-050-240-93-00; 8-050-462-39-00.

Згідно умов договору відповідач зобов’язаний надавати послуги позивачу згідно з договорами, Правилами користування мережами стільникового зв’язку та Тарифами відповідача, позивач, у свою чергу, зобов’язаний користуватись послугами стільникового радіотелефонного зв’язку у повній відповідності до умов договорів та Правил користування мережами стільникового зв’язку відповідача. Надання послуг починається після внесення позивачем на підставі відповідного рахунку відповідача повної суми первинного авансу та його зарахування на особовий рахунок позивача.

Позивач стверджує, що відповідач в односторонньому порядку зупинив

зв’язок та припинив надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку в період з 03.11.2005 по 07.11.2005 чим порушив умови договору, мотивуючи це тим, що позивачем незаконно використовувалися абонентські радіо термінали ECCOM Basic або обладнання типу “bridge”.

Позивач повідомив відповідача про припинення надання послуг мобільного зв’язку та просив поновити надання послуг за тарифним пакетом “Необмежений”, а також зобов’язався не використовувати обладнання типу “bridge”, що підтверджується листом від 04.11.2005.

Також листом від 01.12.2005 позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання інформації щодо припинення надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку з 03.11.2005 по 07.11.2005 за телефонними номерами позивача. Пізніше позивач повторно звертався до відповідача з цією вимогою, але відповіді не отримав. Відбиток поштового штампу та підпис представника відповідача на повідомленні про вручення підтверджує, що листи з вимогами відповідач отримав.

Статтею 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивач зобов’язаний довести вину відповідача, а також довести, що через порушення зобов’язання відповідачем він поніс певні збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В матеріалах справи знаходиться рахунок фактура №СФ-0000724 від 06.10.2005 та платіжне доручення №330 від 06.10.2005, що підтверджує придбання позивачем абонентський радіотермінал Ессоm стандарту GSM 900/1800 у ТОВ “Ланком системс”.

Згідно Сертифікату відповідності №UA1.025.60390-04 та додатку до нього радіотермінал абонентський Eccom стандарту GSM 900/1800 можливо використовувати без одержання спеціальних дозволів Центру “Укрчастотнагляд”. В матеріалах справи відсутні докази того, що дане обладнання було придбане позивачем та, що на нього поширюється дія Сертифікату відповідності.

Пунктом 8.4.1. Правил користування мережами стільникового зв’язку встановлено, що відповідач може тимчасово обмежити обсяг послуг стільникового радіотелефонного зв’язку якщо абонент використовує переадресацію вхідних чи вихідних викликів за допомогою тонального набору сигналів через будь-які комунікаційні пристрої, що є додатковою послугою, яка надається відповідачем за відповідними тарифами на підставі окремої угоди або відмовляється укладати таку угоду та оплачувати надані послуги.

Згідно п. 1 ст. 32 Закону України “Про телекомунікації”, споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на вільний доступ до телекомунікаційних послуг; вибір оператора, провайдера телекомунікацій; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікації вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до п. 1 ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: використовувати кінцеве обладнання, що має документ про підтвердження відповідності; не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для падання телекомунікаційних послуг третім особам; виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення.

Відповідно до п. 8 ст. 38 Закону України “Про телекомунікації”, оператори телекомунікацій мають право на: установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи, на які регулюються Державою відповідно до цього Закону; присвоєння телефонних номерів споживачам у межах виділеного оператору номерного ресурсу; скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила користування падання і отримання телекомунікаційних послуг, або відключення кінцевого обладнання споживача, якщо воно не має виданого в установленому законодавством порядку документа про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, у порядку, визначеному цими правилами.

За твердженнями позивача відповідач зупинив надання послуг за телефонними номерами: 8-050-240-93-00; 8-050-462-39-00 через використання позивачем обладнання типу “bridge”.

Згідно ч. 1ст. 652 ЦК України, ч.1 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що позивачем не доведено замовлення у відповідача на умовах укладених договорів послуг з використання обладнання, яке здійснює переадресацію вхідних чи вихідних викликів за допомогою тонального набору, направлення відповідачеві пропозиції на використання та отримання дозволу на використання обладнання типу “bridge” у своїй господарській діяльності в отриманих від відповідача телефонних номерах 8-050-240-93-00; 8-050-462-39-00 на умовах окремого договору, а також не доведено придбання сертифікованого обладнання типу “bridge”. Тому апеляційна скарга Дочірнього підприємства “Кур’єрська Авіапошта України” не підлягає задоволенню, а підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2006 відсутні.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Кур’єрська Авіапошта України” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2006 у справі № 13/408 без змін.

Матеріали справи № 13/408 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді