ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.01.07                                                                                       Справа №4/245

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Шевченко Т. М. судді  Шевченко Т. М.    , Мойсеєнко Т. В.  , Яценко О.М.

при секретарі: Шернік О.В.;

За участю представників:

позивача: Бордюг Т.Є. – довіреність б/н від 23.06.2006 року;

відповідача: Опанасенко В.Л. – довіреність №8 від 03.01.2007 року;

Третьої особи на стороні позивача: Босієва Н.Г. – довіреність б/н від 17.07.2006 року;

Варфоломієва О.Є. – довіреність б/н від 17.07.2006 року;

Третьої особи-1, на стороні відповідача: не з’явився;

Третьої особи-2, на стороні відповідача: Кобець О.С.  – довіреність б/н від 10.05.2006 року;

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю  «Твердиня»,  Запоріжжя

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.11.2006р. про забезпечення позову

у справі № 4/245

За позовом: Акціонерного товариства «Наш банк», м. Запоріжжя

До відповідача: Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», м. Запоріжжя

Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація «Вкладники банку «Наш банк», м. Запоріжжя

Третя особа-1, на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Наш Клуб», м. Запоріжжя

Третя особа-2, на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Твердиня», м. Запоріжжя

про зобов’язання скасувати запис у реєстрі прав власників на нерухоме майно та зазначити у якості власника АТ «Наш банк»

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 158 від 25.01.2006р. справа № 4/245 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий – судя Шевченко Т.М. (доповідач), судді:  Яценко О.М., Мойсеєнко Т.В.

Колегія суддів прийняла справу до провадження.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.11.2006 року (суддя Зінченко Н.Г.) частково задоволено заяву позивача щодо вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом заборони ТОВ «Твердиня» та іншим особам вчиняти будь-які дії, направленні на відчуження  та/або обтяження будь-якими зобов’язаннями нерухоме майно: нежитлові будівлі, приміщення ресторану, стіни з буту та цегли, зазначені у плані літерою А, що розташовані за адресою 69017 м. Запоріжжя, о. Хортиця, будинок відпочинку,42 (а.с.136 том 1)

ТОВ «Твердиня» (3 особа), не погодившись з ухвалою  суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Запорізької області скасувати.

В апеляційній скарзі заявник, в обґрунтування своїх доводів, посилається на наступне: зазначає,  що суд не об’єктивно оцінив обставини справи та дійшов помилкового висновку про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у рамках даної справи не розглядається спір про право власності на майно, відносно якого застосовані заходи забезпечення позову; спір про скасування запису у Реєстрі прав власності на нежитловий будинок відсутній, так як цей запис вже скасовано; ТОВ «Твердиня» вважає, що вимога про відновлення запису про право власності на спірне майно за АТ «Наш банк» задоволенню не підлягає, так як рішенням господарського суду по іншій справі визнано право власності на нежитловий будинок за ТОВ

«Твердиня». За зазначених обставин, стверджує заявник апеляційної скарги, відсутні правові підстави, передбачені  статтями 66, 67 ГПК України для забезпечення позову шляхом заборони Товариству «Твердиня» та іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню або обтяженню зобов’язаннями  спірні об’єкти нерухомості.

В судовому засіданні представник ТОВ «Твердиня»  підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача - Акціонерного товариства «Наш банк» в судовому засіданні  заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу господарського суду обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що питання обґрунтованості оскарженої ухвали залишає на розсуд суду,  зазначив, що оспорювана ухвала не впливає на обсяг його прав та обов’язків у даному спорі.

Третя особа -1 на стороні відповідача (ТОВ «Наш клуб») письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Вкладники банку «Наш банк»  вважають, що господарський суд правомірно прийняв заходи щодо забезпечення позову.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами,  наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Представниками сторін у судовому засіданні заявлено клопотання про відмову від застосування технічних засобів запису судового процесу, яке колегією суддів задоволено, за їх згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, що  прибули  в судове засідання, колегія суддів встановила наступне:

22.09.2005 р. господарським судом Запорізької області порушено провадження по справі  №4/245 за позовом Акціонерного Товариства «Наш банк» до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про зобов’язання скасувати запис у реєстрі прав власників на нерухоме майно, вчинений на підставі договору купівлі-продажу нежитлового будинку №67-05/03, який в подальшому був визнаний недійним, та зазначити у якості власника даного нерухомого майна Акціонерне товариство «Наш банк». В  процесі судового розгляду господарським судом до участі у справі у якості 3 осіб  без самостійний вимог на предмет спору залучені  Громадська організація «Вкладники банку «Наш банк»,  ТОВ «Твердиня»,  ТОВ «Наш клуб».

Ухвалами господарського суду  провадження у справі неодноразово зупинялося у зв’язку із апеляційним та касаційним оскарженням  третіми особами (ТОВ «Твердиня) процесуальних документів, прийнятих в процесі розгляду справи, в тому числі і тих, що не підлягають оскарженню відповідно до приписів ГПК України.

В судовому засіданні 16.11.2006 року  господарський суд розглянув клопотання позивача   про забезпечення позову, яке мотивовано наступним: АТ «Наш банк» вказує, що у разі задоволення позову про відновлення реєстрації права власності на спірні об’єкти нерухомості за  АТ «Наш банк», може бути утруднено виконання такого  рішення господарського суду, так як на даний час право власності  на спірні об’єкти зареєстровано  за ТОВ «Наш клуб», тому він має всі можливості для відчуження  даного об’єкту. Суд клопотання задовольнив частково, а саме:

Ухвалою від 16.04.2006 суд забезпечив позов шляхом заборони ТОВ «Твердиня» та іншим особам вчиняти будь-які дії, направлення на відчуження  та/або обтяження будь-якими зобов’язаннями нерухоме майно: нежитлові будівлі, приміщення ресторану, стіни з буту та цегли, зазначені у плані літерою А, що розташовані за адресою 69017 м. Запоріжжя, о. Хортиця, будинок відпочинку,42.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до приписів статей 66, 67  Господарського процесуального Кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Забезпечення позову допускається в будь якій стадії провадження  у справі, якщо невжиття таких заходів  може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачеві, іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету позову.

Згідно з п.8 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Таке правило повинно застосовуватися і до інших осіб, яким на підставі ст. 67 ГПК України забороняється вчиняти дії щодо предмету спору.

Таким чином, прийняття передбачених законом  мір щодо забезпечення позову  є правом суду, що розглядає спір.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суддя оцінює наявність обставин, що  зумовлює винесення відповідної ухвали, за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням доказів, що містяться в  матеріалах справи, керуючись законом.

В даній справі мова йде про  зобов’язання скасувати запис у реєстрі прав власників на нерухоме майно, вчинений на підставі договору купівлі-продажу нежитлового будинку №67-05/03, який в судовому порядку визнано недійним, та зазначити у якості власника даного нерухомого майна Акціонерне товариство «Наш банк».

Як свідчать матеріали справи, до укладення договору купівлі - продажу №67-05/03, укладеного АТ «Наш банк» (продавцем)  з ТОВ «Наш клуб» (покупцем)  власником  спірного майна був АТ «Наш банк», відповідно, за ним було зареєстровано право власності на це майно. Після визнання зазначеного договору купівлі-продажу недійсним в судовому порядку, АТ «Наш банк», стверджуючи, що він знову набув право власності  на спірні об’єкти нерухомості, звернувся до господарського суду з позовом про скасування  запису у реєстрі прав власників на спірне нерухоме майно, та зазначення у якості власника даного нерухомого майна Акціонерне товариство «Наш банк». Отже, спір стосується об’єктів нерухомості - нежитлових будівель, позначених у плані літерою А, що розташовані за адресою 69017 м. Запоріжжя, о. Хортиця, будинок відпочинку,42,  заявлених на нього речових прав, саме відносно зазначеного майна господарський суд застосував  заходи забезпечення позову.

При винесенні ухвали про  забезпечення позову суд першої інстанції не порушив жодної норми  законодавства, що регулює дані правовідносини.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість застосування господарським судом Запорізької області заходів до забезпечення  позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним.

Також слід зазначити, що висновки ТОВ «Твердиня» про  безпідставність заявлених позовних вимог, які судом, на його думку, не будуть задоволені, є передчасними. Господарський суд, розглядаючи питання  щодо застосування заходів по забезпеченню позову, не вирішує  питання про обґрунтованість та доведеність заявленого позову.

За наведених обставин апеляційну скаргу ТОВ «Твердиня», м. Запоріжжя,  слід залишити без задоволення, а ухвалу  господарського суду Запорізької області від 16.11.2006 року по справі № 4/245 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твердиня», м. Запоріжжя, залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.11.2006 року про забезпечення позову по справі № 4/245 - без змін.

Матеріали справи № 4/245 направити до господарського суду Запорізької області для розгляду по суті.

Головуючий суддя Шевченко Т. М.

судді  Шевченко Т. М.

Мойсеєнко Т. В.  Яценко О.М.