ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2007                                                                                             Справа № А25/298-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Прокопенко А.Є.–доповідач,

суддів: Крутовських В.І,  Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання   Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Кірєєв С.В., довіреність №727  від 28.12.06,  представник;

від відповідача: Лук"яненко Р.М., довіреність №152-07/6-0019  від 29.01.07,  юрисконсульт

розглянувши апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в м.Києві, м.Київ на  постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  30.10.06р.  у справі   №  А25/298-06

за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю “Оптіма Телеком” м.Дніпропетровськ

до  Державної інспекції з контролю за цінами в м.Києві, м.Київ

про скасування рішення.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2006р. у справі №А25/298-06 (суддя –Чередко А.Є.)  задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Оптіма Телеком” м.Дніпропетровськ про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в м.Києві про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №62 від 25.05.06р.

Оскаржуючи постанову господарського суду Державної інспекції з контролю за цінами в м.Києві  просить її скасувати, посилаючись на помилковість висновків суду.

Скаржник вважає, що суд не прийняв до уваги порушення позивачем при встановленні телефонних номерів абонентам наказу Держкомзв”язку “Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги” №120 від 07.06.02р. щодо збільшення граничних тарифів на встановлення квартирних телефонних ліній.

Позивач заперечення на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні просить залишити постанову господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, апеляційний  господарський суд вважає, що постанова господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення приймаючи до уваги наступне.

25.05.2006р. Державною інспекцією з контролю за цінами у. м. Києві було прийняте рішення № 62 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, за яким було прийнято рішення про вилучення у відповідача в доход державного бюджету 450533,30грн. - необґрунтовано отриманої виручки та 901066,60грн.- штраф у двократній сумі необґрунтовано отриманого розміру виручки.

Рішення № 62 від 25.05.2006р. було прийнято позивачем на підставі акту перевірки порядку застосування  тарифів   на  загальнодоступні  телекомунікаційні  послуги   Київської  філії ТОВ “Оптіма-Телеком від 07.04.2006р. № 145. При проведені перевірки відповідач дійшов висновку, що позивачем   у    період    з    09.03.2005р.    по 09.03.2006р. необґрунтовано отримана виручка внаслідок завищення граничних тарифів на установлення телефонних апаратів для населення у  розмірі 460533,30грн., оскільки у цей період позивачем укладено 1288 договорів на встановлення телефонних  ліній   по  тарифу  640,00грн.   за  одну  лінію,   а     наказом  Держкомзв'язку  „Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги" № 120 від 07.06.2002р. встановлено, що тариф на встановлення телефонної лінії становить 240,00грн.

У зв'язку з невизнанням позивачем висновків перевірки відповідачем була проведена повторна перевірка, про що був складений акт № 216 від 15.05.2006р. За результатами даної перевірки відповідачем було встановлено, що сума необґрунтовано отриманої виручки становить 450533,30грн., враховуючи фактичну оплату укладених до 10.01.2006р. договорів.

Наказом Держкомзв'язку „Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги" № 120 від 07.06.2002р. встановлені граничні тарифи на основні послуги електрозв'язку, зокрема поз. 1 ст. 1 розділу 1 Граничних тарифів встановлено тариф на установлення основного телефонного апарата. підключеного до окремої лінії у розмірі 240,00грн. з ПДВ.

Позивачем   протягом   з   09.03.2005р.   по   10.01.2006р.   укладалися   з   фізичними  особами договори на надання послуг телефонного зв'язку, згідно з якими позивач зобов'язався за плату виконати роботи, що забезпечують підключення кінцевого пристрою абонента через абонентську телефонну лінію до телефонної мережі загального користування, з наступним наданням платних послуг телефонного зв'язку у відповідності до умов договору.

Пунктами 4.1.1. цих договорів було передбачено, що вартість послуг позивача (включаючи  вартість установки) однієї телефонної лінії складає 640,00грн. з ПДВ.

Як встановлено господарським судом умовами договорів не було встановлено вартості установлення основного телефонного апарата, підключеного до окремої лінії у розмірі 640,00грн. з ПДВ, а зазначена вартість включає в себе, окрім вартості установки ще і вартість інших послуг, які абонент відповідно до умов договору має право отримати без додаткової оплати на їх активацію та які не є регульованими.

Перевіряючими  у акті перевірки від 15.05.06р. зазначено, що вартість додаткових послуг визначена наказом директора ТОВ “Оптіма-Телеком” від 23.09.03р. №69, а саме: конференц-зв”язок 5,00грн.  на місяць, передача виклику –2,50 за місяць, переадресація –4,50 –5,00грн. за місяць, будильник – 2,50грн. за місяць. Також перевіряючі  посилаються на те, що право передати телефонну лінію іншим особам передбачено розділом І ст. 4 “Переоформлення договору на користування телефоном” Граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку, затверджених наказом Держкомзв”язку України від 07.06.02р. №120 “Про затвердження Граничних тарифів на основі послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги”, вартість яких встановлена в розмірі від 7,50грн. до 240,00грн.

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами господарського суду про необґрунтованість доводів відповідача про те, що на вищеперелічені послуги позивачем встановлена щомісячна плата згідно наказу №63 від 23.09.03р., оскільки вказаний наказ передбачає безкоштовне включення і відключення від даних послуг, а щомісячна вартість цих послуг входить до абонентської плати, тобто не сплачується додатково.

Також розділом 1 ст. 4 “Граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги” встановлена вартість переоформлення  договору на користування телефоном, а не вартість отримання права передавати (відчужувати) телефонну лінію третім особам, тобто набуття права власності на телефонну лінію.

Згідно з п. 3 Наказу Держкомзв”язку  “Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги” №120 від 07.06.02р., кожному підприємству електрозв’язку (оператору) надається право підключати споживачам 30 відсотків абонентських номерів новозбудованої (розширеної) мережі місцевого телефонного зв’язку із застосуванням договірних тарифів.

Як вбачається із акту перевірки від 07.04.06р. відповідач провів перевірку договорів про надання послуг  телефонного зв’язку, нарядів на виконання робіт по установленню телефонів, реєстрів оплати готівкових платежів та банківських платіжних документів за період з 09.03.05р. по 09.03.06р. вибірково, кількість перевірених договорів у акті не вказано, висновки перевіряючими зроблено на підставі наданого позивачем реєстру на укладення 1288 договорів за період з 09.03.05р. по 09.03.06р.  Загальна кількість укладених позивачем договорів на встановлення телефонів фізичним особам за цей період відповідачем не встановлювалась.

Позивачем припинено укладення договорів з вартістю 640грн. за одну телефонну лінію з 10.01.06р. на підставі наказу №1 від 16.01.06р. директора Київської філії ТОВ “Оптіма-Телеком”.

Заявою про уточнення підстав позову від 30.10.06р. (а.с. 67) поданої позивачем до господарського суду, позивач  зазначив, що всього за перевіряє мий період з 09.03.05р. по 09.03.06р. ним було укладено договорів на установку телефонів фізичним особам кількістю 3859, також зазначено, що за уточнений період перевірки з 09.03.05р. по 31.12.05р. ним було укладено договорів на установку телефонів фізичним особам кількістю 2918.

На підтвердження своїх доводів позивачем до суду апеляційної інстанції надано довідку від 20.06.07р. за №1754 за підписом директора філії та головного бухгалтера, в якій підтверджено, що за перевіряємий період (з 09.03.05р. по 09.03.06р.) Київською філією ТОВ “Оптіма-Телеком” було укладено 3859 договорів на установку телефонів фізичним особам.

Таким чином з врахуванням 30% на підключення телефонного зв”язку із застосуванням договірних тарифів відповідно п. 3 Наказу Держкомзв”язку “Про затвердження тарифів на основні послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги “ №120 від 07.06.02р. позивач мав право заключити від загальної кількості укладених з фізичними особами договорів, 1157 договорів із застосуванням договірних тарифів.

Вищезазначене відповідачем  не встановлювалось і не аналізувалось, про що свідчать висновки актів двох перевірок, але як правомірно зазначено господарським судом вартість необґрунтовано отриманої позивачем виручки визначена відповідачем по усім 1223 договорам.

Як вбачається із акту перевірки від 15.05.06р. позивач зменшив розрахунок кількості договорів, укладених за його висновком з порушенням, врахувавши період перевірки до 10.01.06р., на 25 договорів.

Таким чином, врахувавши зменшення періоду нарахування позивач мав право укласти договорів із застосуванням договірних тарифів у кількості 1150 (3834х30%).

За викладених підстав господарський суд обґрунтовано встановив, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний господарський суд вважає, що постанова господарського суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови господарського суду.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.06р. у справі №  А 25/298-06  залишити без змін,   апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                    А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                             В.І.Крутовських

Суддя                                                                                               А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                          А.В.Тальян