ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2007                                                                                   Справа № 02-06/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів  :

головуючого                                          Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                                                Лотоцької Л.О., Головко В.Г.

при секретарі судового засідання       Ревкова Г.О.

з участю представника відповідача    Малиновський  В.О.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2007р. у справі

за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м. Кіровоград

до відповідача Редакції газети “Народне слово”, м. Кіровоград

про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В :

15.08.2007р. до господарського суду Кіровоградської області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” (далі ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”) в якому позивач просив зобов’язати редакцію газети “Народне слово” (далі Газета) спростувати недостовірні відомості, які були поширені відповідачем у номері від 2.08.2007р. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 700000гр. спричиненої моральної шкоди.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2007р. (суддя Таран С.В.) відмовлено в прийнятті позовної заяви в частині зобов’язання відповідача спростувати недостовірну інформацію. Позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди повернуто без розгляду позивачеві.

Не погодившись з ухвалою ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”  звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просило ухвалу скасувати. При цьому апелянт послався на те, що суд не мав підстав для відмови в прийнятті позовної заяви, оскільки відсутні перешкоди, що унеможливлюють розгляд заявленого позову в господарському суду.

У своєму відзиві Газета зазначила, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду апеляційної скарги не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивача, якого належним чином сповіщено про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав :

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції відмовлено у прийнятті позовної заяви в частині зобвоязання відповідача спростувати недостовірну інформацію в зв’язку з тим, що спір не підлягає розгляду в господарських судах. Іншу частина позову повернуто позивачу без розгляду, в зв’язку з тим, що спори про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням відомостей, що не відповідають дійсності, можуть бути розглянуто в суді лише за умови попереднього вирішення питання про їх спростування в загальному суді або добровільно особою, що поширила таку інформацію.

Вказані висновки є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі. Статтею 37 Закону України “Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” та ст.16,277 ЦК України передбачено право юридичної особи вимагати в судовому порядку спростування поширеної інформації.

З огляду на приписи ст.12 ГПК України, якою передбачено, що господарським судом підвідомчі спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, та на те, що суб’єктний склад переданого на розгляд суду спору не унеможливлює розгляд справи господарським судом, місцевий суд не мав підстав вважати, що позов про спростування оприлюдненої інформації не підлягає розгляду в господарських судах.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то повернувши позовну заяву в цій частині без розгляду, суд послався на те, що без попереднього розгляду в суді позову про спростування недостовірної інформації або без добровільного спростування такої інформації газетою, неможливий розгляд господарським судом питання про відшкодування моральної шкоди. При  цьому суд не зазначив норму матеріального права, яка унеможливлює безпосереднє звернення позивача до господарського суду з заявою про стягнення моральної шкоди або передбачає інший спосіб розгляду таких спорів. Посилання при цьому на Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996р. безпідставно, оскільки в них було викладено правову позицію суду щодо застосування ЦК Української РСР та не відображено зміни до законодавства, які відбулись після 2004р. В той же час, в п.9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/184 від 28.03.2007р. “Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію” зазначено, що ЦК України, на відміну від Цивільного кодексу Української РСР, допускається відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, без їх попереднього спростування. Отже, особа, чиї права або інтереси порушено поширенням недостовірної інформації, має право з урахуванням правил ГПК подавати до господарського суду об'єднані позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої її поширенням, та про спростування недостовірної інформації чи окремо будь-яку з цих вимог за власним вибором.

За таких обставин ухвалу суду повинно бути скасовано у відповідності до приписів п.4 ч1 ст.104 ГПК України через неправильне застосування судом норм процесуального права.

Колегія суддів не входить в обговорення питання про те, чи правильно (враховуючи оприлюднене прізвище автора публікації) позивачем визначено відповідача, оскільки це питання повинно бути розглянуто місцевим судом у відповідності до приписів ст.24 ГПК України.

Керуючись ст. 101, 103 –106 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2007р. скасувати, справу передати до цього ж суду для вирішення питання щодо можливості порушення провадження у справі.

Головуючий                                                                                                    А.О. Логвиненко

Суддя                                                                                                                 Л.О. Лотоцька

Суддя                                                                                                                    В.Г. Головко

Постанову оформлено у відповідності

до вимог ст.84 ГПК України 11.10.2007р.