ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  11/404

23.10.07

За позовом
Фермерського господарства «Владам»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Артемівський завод скловиробів»

про
розірвання договору.

Суддя  Євсіков О.О.

Представники сторін:

від позивача
Дудін Є.О. (предст. за дов.);

від відповідача
не з’явились.

У судовому засіданні 22.10.2007 за згодою представників сторін на підставі ст. 85  ГПК  України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство «Владам»звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про розірвання договору № 15/03 від 15 березня 2007 року,  укладеного  між Фермерським господарством "Владам" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Артемівський завод скловиробів", у зв'язку з істотним порушенням відповідачем своїх

зобов'язань.

Ухвалою суду від 15.10.2007 розгляд справи відкладався до 23.10.2007.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок прострочення та подальшого невиконання відповідачем (боржником) зобов’язань за договором № 15/03 від 15 березня 2007 року для позивача (кредитора) виконання вказаного зобов'язання втратило інтерес, а тому позивач просить розірвати спірний договір.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив. У зв’язку з нез’явленням представників відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи відкладався, ухвали про призначення розгляду справи та про її відкладення направлялися відповідачу за всіма наявними у матеріалах справи адресами, в т.ч. зазначеними в його реєстраційних документах.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши  пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, починаючи з 15 березня 2007 року між Фермерським господарством "Владам" (покупець) та ТОВ "ТД "Артемівський завод скловиробів" (постачальник) існують правовідносини з приводу купівлі-продажу склобанок на підставі договору купівлі-продажу № 15/03 (далі - Договір), умови якого зі сторони постачальника належним чином не виконуються, чим порушуються права та законні інтереси ФГ «Вадам», що підтверджується наступним.

Так, відповідно до умов п. 1.1 Договору постачальник зобов'язався поставити фермерському господарству «Владам»склобанку: СКО –3 л. у кількості –840.000 шт.; СКО - 0,5 л. у кількості –920.000 шт.; Твіст офф - 1,8 л. у кількості –520.000 шт.

Фермерське господарство «Владам»належним чином виконувало свої зобов'язання стосовно оплати за склобанки згідно з Графіком оплати (п. 2.3 Договору) та розділом 6 Договору, про що свідчать банківські виписки, а саме:

БВ - 0000103 від 20.03.2007 на суму 37 607,52 грн.;

БВ - 0000114 від 23.03.2007 на суму 34 426,56 грн.;

БВ - 0000119 від 27.03.2007 на суму 36 096,00 грн.;

БВ - 0000122 від 28.03.2007 на суму 42 300,00 грн.;

БВ - 0000125 від 29.03.2007 на суму 84 600,00 грн.;

БВ - 0000138 від 05.04.2007 на суму 100 000,00 грн.;

БВ - 0000165 від 25.04.2007 на суму 50 000,00 грн.;

БВ - 0000166 від 26.04.2007 на суму 47 400,00 грн.;

БВ - 0000197 від 21.05.2007 на суму 100 000,00 грн.;

БВ - 0000200 від 22.05.2007 на суму 50 000,00 грн.;

БВ - 0000202 від 23.05.2007 на суму 100 000,00 грн.;

БВ - 0000205 від 24.05.2007 на суму 20 000,00 грн.;

БВ - 0000207 від 29.05.2007 на суму 50 000,00 грн.;

БВ - 0000208 від 30.05.2007 на суму 50 000,00 грн.,

що загалом складає –802.430,08 (вісімсот дві тисячі чотириста тридцять грн. 08 коп.) гривен.

Пунктом 4.3 Договору передбачено Графік поставок склобанки постачальником.

Як свідчать матеріали справи, відповідач виконав свої зобов'язання лише в частині поставки склобанки СКО 0,5 л. в кількості 920.000 шт. на суму –432.971,52 (чотириста тридцять дві тисячі дев'ятсот сімдесят одну грн. 52 коп.) грн., що відповідає умовам договору.

Відповідно до графіку поставок з травня місяця 2007 року та станом на день розгляду спору відповідач, враховуючи передплату, зобов'язався поставити склобанку СКО об'ємом 3 л. у кількості 226.662 шт., а саме: - у травні місяці 2007 року –150.000 шт., у червні місяці 2007 року –76.662 шт.

Разом з тим, жодної поставки склобанки СКО –3 л. та Твіст офф - 1,8 л. зі сторони ТОВ "ТД "Артемівський завод скловиробів" не було здійснено.

Доказів зворотного суду не надано.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.  Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Всупереч вимогам ст. 526 Цивільного Кодексу України, незважаючи на неодноразові, як зазначає позивач, усні вимоги щодо припинення порушення прав та законних інтересів Фермерського господарства «Владам»зі сторони відповідача не вжито жодних заходів.

Позивач також зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, виникла реальна загроза зриву виробничих програм господарства, оскільки склобанка використовується для виробництва соків та овочевої консервації ТМ «Владам».

При цьому зазначене виробництво має відбуватися в безперервному циклі, що не допускає простою з таких причин як нестача скло банки. Впевненості ж в тому, відповідач взагалі поставить склобанку СКО –3 л. та Твіст офф - 1,8 л., як стверджує позивач, у нього не було.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого  цивільного  права  та права іншої особи від порушень і протиправних посягань.

Самозахистом є  застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Способи самозахисту мають  відповідати  змісту  права,  що порушене,  характеру дій,  якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням.

Способи самозахисту  можуть   обиратися   самою   особою   чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Нездійснення  особою  права  на  захист не є підставою для припинення  цивільного  права,   що   порушене,   крім   випадків, встановлених законом.

Враховуючи наведенні обставини, позивач, керуючись п. 1 ст. 15, ст. 19, 20 Цивільного кодексу України, призупинив попередню оплату вартості склобанки відповідачу і, як свідчать матеріали справи, змушено було звернутися до іншого постачальника з метою забезпечення потреб свого виробництва в склобанці.

Позивачем на адресу відповідача була надіслана письмова вимога № 513 від "20" липня 2007 року (копія в справі). У надісланій вимозі позивач заявив про свій намір розірвати договір № 15/03 від 15 березня 2007 та про припинення сплати грошових коштів за поставку склобанки згідно з договором в односторонньому порядку, оскільки неналежне виконання зобов'язань є істотним порушенням умов договору, а значне прострочення продавцем виконання своїх зобов'язань втратило для покупця інтерес, позивач вимагав повернути попередньо сплачені грошові кошти.

Станом на день розгляду спору відповіді на лист позивача відповідач не надав, своїх зобов'язань за договором не виконав.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна  та  розірвання господарських   договорів   в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона  договору,  яка  вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір,  повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором.

Сторона договору,  яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання договору,  у  двадцятиденний  строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони  не  досягли  згоди  щодо  зміни (розірвання)  договору  або  у  разі   неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу   поштового   обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо  судовим  рішенням  договір  змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним  рішенням,  якщо  іншого   строку   набрання   чинності   не встановлено за рішенням суду.

Ст. 214 ЦК України передбачено, що відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Ст. 654 ЦК України встановлює, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Ст. 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Ст. 651 ЦК України встановлює, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Ст. 651 ЦК України встановлює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.  У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи те, що внаслідок прострочення та подальшого невиконання відповідачем (боржником) зобов’язань за договором № 15/03 від 15 березня 2007 року для позивача (кредитора) виконання вказаного зобов'язання втратило інтерес, відповідачем було допущено істотне порушення договору, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховувала при укладенні договору, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору № 15/03 від 15 березня 2007 року,  укладеного  між Фермерським господарством "Владам" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Артемівський завод скловиробів", в зв'язку з істотним порушенням відповідачем своїх

зобов'язань.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання умов договору суду не подав.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі 203,00 грн. (держмито у сумі 85,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладаються на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір № 15/03 від 15 березня 2007 року,  укладений  між Фермерським господарством "Владам" (57210, Миколаївська обл., Жовтневий р-н, смт. Воскресенське, вул. Котовського, 25, ідент. код 22430066) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Артемівський завод скловиробів" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, ідент. код 30307964).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Артемівський завод скловиробів" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, ідент. код 30307964; з р/р № 1453 у ФВАТ „Укрексімбанк”, м. Харків, МФО 351618, або з будь-якого іншого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження) на користь Фермерського господарства „Владам” (57210, Миколаївська обл., Жовтневий р-н, смт. Воскресенське, вул. Котовського, 25, ідент. код 22430066; р/р № 9101 в МФ АКБ „Київ”, МФО 326320) судові витрати в сумі 203,00 грн. (держмито у сумі 85,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку від дати його підписання як такого, що оформлене згідно зі ст. 84 ГПК України.

Суддя
О.О. Євсіков

Дата підписання рішення –26.10.2007.