ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2007 р.
Справа  № 30/228-07-6339

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ОСЕЛЯ  ХХІ”

До відповідача:           Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК”

Про зобов’язання вчинити певні дії

Суддя                   Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: Гоголь Н.В. –згідно довіреності від 25.07.2007 р.

Від  відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)  „ОСЕЛЯ  ХХІ”, звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК” про зобов’язання відповідача  не чинити перешкод ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ” у виконанні зобов’язань  за договором від 05.04.2007р. про надання послуг сільськогосподарського призначення на земельній ділянці загальною площею 3,6740 га, що розташована на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (масив 12, ділянка 240), зобов’язання відповідача знести самовільно збудовану забудову на зазначеній земельній ділянці, а також про заборону відповідачу здійснювати будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач  про місце та час судових засідань повідомлявся за адресою, що відповідно до довідки Головного управління статистики в Одеській області  є його юридичною адресою.  Але, за даними пошти за цією адресою відповідач на даний час не знаходиться. Згідно п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006р. №01-81228 та п.11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. №01-8123  до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб- учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу , наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №954084, виданого Овідіопольским районним відділом земельних ресурсів 06.02.2007р., Митрофанський Олег Леонідович є власником земельної ділянки площею 3,6740 га у межах згідно з планом, що розташована на території  Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив №12, ділянка №240. Цільове призначення земельної ділянки –для ведення селянського господарства.

05 квітня 2007р. між гр. Митрофанським О.Л. (Замовник) та ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ” (Виконавець) був укладений Договір про надання послуг, згідно якого Виконавець зобов’язався протягом визначеного у договорі строку надавати за плату послуги по проведенню сільськогосподарських робіт (оранка, посів, збирання врожаю) на земельній ділянці Замовника площею 3,6740 га у межах згідно з планом, що розташована на території  Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив №12, ділянка №240, а Замовник зобов’язався оплачувати надані послуги.

З метою виконання прийнятих на себе за Договором зобов’язань  працівники ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ”, але не змогли приступити до виконання, так як на зазначеній земельній ділянці проводилися будівельні роботи  працівниками відповідача.

ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ” повідомило Замовника про неможливість виконання умов договору, з метою усунення можливості застосування до нього у подальшому штрафних санкцій, передбачених розділом 4 Договору. Своїм листом від  23.07.2007р. Митрофанський О.Л. повідомив, що не надавав згоди третім особам на здійснення будівництва на належній йому на праві власності земельній ділянці і не передавав її нікому у користування.  Крім того, Митрофанський О.Л. повідомив, що наполягає на виконанні ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ” прийнятих на себе за Договором від 05.04.2007р. зобов’язань.

За таких обставин, позивач вважає, що ТОВ „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК”  своїми діями перешкоджає йому у виконанні прийнятих на себе за Договором від 05.04.2007р. зобов’язань, на підставі яких ТОВ розраховувало на отримання прибутку, що є порушенням прав  та інтересів позивача.  Позивач зазначив, що ч.3 ст.13 Цивільного кодексу України передбачено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.  Відповідно ж до ч.6  цієї ж статті Цивільного кодексу України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. 2-5 цієї статті суд може зобов’язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати наслідки , встановлені законом.

Відповідач своїм правом за захист не скористався, своїх заперечень на позов та доказів в його обґрунтування до суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін по справі, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Згідно ст.16 Цивільного кодексу України  кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, Митрофанський Олег Леонідович є власником земельної ділянки площею 3,6740 га у межах згідно з планом, що розташована на території  Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив №12, ділянка №240.

Згідно ст.78 Земельного кодексу України  право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.  Здійснюючи своє право власності Митрофанський О.Л. уклав 05.04.2007р. з ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ” Договір про надання послуг.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона   має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Згідно ст.629 цього ж Кодексу договір є обов’язковим  для виконання сторонами. Отже, перешкоджаючи позивачу у здійсненні ним прийнятих на себе обов’язків за Договором від 05.04.2007р. відповідач порушує його права та інтереси,  завдає шкоди  господарській діяльності ТОВ „ОСЕЛЯ  ХХІ”.

Статтею 13 Цивільного кодексу України передбачено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.  Здійснюючи будівництво на земельній ділянці, що є предметом Договору від 05.04.2007р., ТОВ „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК” допустила дії, що направлені на завдання шкоди позивачу, що є неприпустимим.

За таких обставин, вимоги позивача  обґрунтовані, матеріалами справи  підтверджені, тому  підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача відповідно до ст.ст.44. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44,49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСЕЛЯ  ХХІ” задовольнити .

2.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК” () не чинити Товариству з обмеженою відповідальністю „ОСЕЛЯ  ХХІ” () перешкод у виконанні зобов’язань  за договором від 05 квітня 2007р. про надання послуг сільськогосподарського призначення на земельній ділянці загальною площею 3,6740 га, що розташована на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (масив №12, ділянка №240).

3.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК” () знести самовільно збудовану забудову на  земельній ділянці загальною площею 3,6740 га, що розташована на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (масив №12, ділянка №240).

4.          Заборонити  Товариству з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК” () здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці загальною площею 3,6740 га, що розташована на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (масив №12, ділянка №240).

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „СТРОЙТЕК” (м. Одеса, вул.. Прохоровська, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСЕЛЯ  ХХІ” (м. Київ, вул. Правобережна, 14, пр1000 в ТОВ КБ „СКБ” , МФО 388313, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 85 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118 грн.

6.          Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 26.07.2007р. - скасувати.

Рішення набирає чинності протягом 10-денного строку з дня його підписання.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 28 серпня 2007р.

Суддя