ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.08.07                                                                                       Справа №8/42/06-6/196/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді  Коробка Н.Д.    , Зубкова Т.П.  , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі: Лола Н.О.

За участю представника:

прокуратури: нез’явився

позивача:           Ликов А.І., дов. № 1799/08 від 29.08.2007 р.

відповідача:       Квітко В.А., дов. № 165 від 31.05.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», с. Успенівка Гуляйпольського району Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р. у справі № 8/42/06-6/196/07

про стягнення суми

встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р. у справі № 8/42/06-6/196/07 (суддя  Місюра Л.С.)  позов Прокурора Гуляйпільського району Запорізької області в інтересах Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області, м. Гуляйполе Запорізької області, (далі - позивач) задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 3.853,77 грн. заборгованості на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій; в доход державного бюджету стягнуто 220,00 грн. судових витрат.

Судом  першої інстанції  встановлено, що гр. Горпинич Т.Н., яка працювала на підприємстві відповідача, призначено пільгову пенсію. За період з січня по грудень 2005 р. заборгованість по відшкодуванню сум цих пенсій складає 3.853,77 грн. Суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Україна» є правонаступником прав та обов’язків, в т. ч. щодо покриття фактичних витрат, пов’язаних з виплатою і доставкою пільгових пенсій, від КСП «Україна». Керуючись Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, суд першої інстанції дійшов висновку щодо законності та обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся з  апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного  господарського суду.  Заявник  вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, просить  його скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої доводи мотивує наступним. КСП «Україна» було ліквідовано, а не реорганізовано шляхом перетворення. ТОВ «Україна» було створено 11.01.2000 р. і не є правонаступником КСП «Україна». Отже громадянка Горпинич Т.Н. не виробила на ТОВ «Україна» стаж, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Апеляційна  скарга  відповідача   прийнята до  розгляду  та  призначена  слуханням  на 30.08.2007 р.

Розпорядженням Першого заступника голови  Запорізького  апеляційного  господарського суду  № 2428 від 29.08.2007 р. розгляд  скарги  передано  колегії  суддів у складі:  головуючий – Коробка Н.Д., судді – Зубкова Т.П., Мойсеєнко Т.В.

У відзиві  на апеляційну скаргу  позивач та  його представник в судовому  засіданні, проти  доводів скарги  заперечив, просить  рішення господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р. у справі № 8/42/06-6/196/07  залишити  без  змін, апеляційну  скаргу - без  задоволення. Позивач зазначив, що КСП «Україна» було реорганізовано в ТОВ «Україна», змінило організаційно-правову форму господарювання. Також ТОВ «Україна» надало уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий стаж.

Прокурор Гуляйпільського району Запорізької області в судове  засідання не з’явився, вимоги, викладені в ухвалі Запорізького апеляційного господарського суду від 16.08.2007 р. не виконав, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі Прокурора Гуляйпільського району Запорізької області.

Представники сторін на  здійсненні  технічної фіксації  судового  процесу  не наполягали. За їх згодою  в  судовому  засіданні  оголошено  вступну  та резолютивну  частини  постанови.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів  дійшла висновку, що оскаржуваний  судовий  акт зміні або скасуванню не підлягає,   виходячи з наступного.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» він набрав чинності з 01.01.2004 р. Цей Закон є спеціальним в сфері регулювання правовідносини, що виникають між суб'єктами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсії на пільгових умовах та в пільгових розмірах призначаються на підставі  законодавства, що діяло раніше тобто на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення”,  Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України “Про  пенсійне  забезпечення” (далі - Закон) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на  інших  роботах із  шкідливими  і  важкими  умовами  праці, за  списком  N   2 виробництв, робіт, професій, посад  і  показників,  затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами  атестації  робочих місць:      чоловіки - після досягнення 55 років і при  стажі  роботи  не менше 25 років, з них не менше 12 років 6  місяців  на  зазначених роботах;      жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.      Працівникам,  які  мають  не  менше  половини  стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці,  пенсії  на  пільгових  умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею  12  цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи  чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської  продукції  в  колгоспах,  радгоспах,  інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних,  шляхових   і    вантажно-розвантажувальних    машин змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, -  після  досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д)  жінки,  які  працюють  доярками  (операторами   машинного доїння),  свинарками-операторами  в  колгоспах,  радгоспах,  інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.      Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в  порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

е) жінки, зайняті протягом  повного  сезону  на  вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну,- після  досягнення  50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком  виробництв  і  професій,  затверджуваним  у порядку, що визначається  Кабінетом  Міністрів  України,  -  після досягнення 50 років і при стажі  зазначеної  роботи  не  менше  20 років;

ж) жінки, які працюють у  сільськогосподарському  виробництві та виховали п'ятеро  і  більше  дітей,  -  незалежно  від  віку  і трудового стажу, в порядку, що  визначається  Кабінетом  Міністрів України;

з)  водії   міського  пасажирського  транспорту   (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і  великовагових  автомобілів,  зайнятих  у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв:      чоловіки - після досягнення 55 років і при  стажі  роботи  25 років, в тому числі на зазначеній  роботі  не  менше  12  років  6 місяців;      жінки - після досягнення 50  років  і  при  стажі  роботи  20 років, в  тому  числі  на  зазначеній  роботі  не  менше 10 років.

Пункт 4 статті 2 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що  об’єктом оподаткування для  платників збору,  визначених пунктами 1 та  2  статті  1 цього   Закону,   крім   тих,   які   є   платниками   фіксованого сільськогосподарського  податку,  об'єктом  оподаткування  є також фактичні   витрати  на  виплату  і  доставку  пенсій,  призначених відповідно  до  пунктів  "б"  -  "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне  забезпечення"  до досягнення працівниками пенсійного  віку,  передбаченого  статтею  12  Закону України "Про пенсійне  забезпечення" (Пункт  1  статті  2 доповнено абзацом четвертим згідно із Законом N 1461-III ( 1461-14 ) від 17.02.2000; із  змінами, внесеними згідно із Законом N 2613-IV ( 2613-15 ) від 31.05.2005 р.)

Саме Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку» N 2613-IV ( 2613-15 ) від 31.05.2005 р. пункт  1  статті  2 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» доповнений словами     "крім    тих,    які    є    платниками    фіксованого сільськогосподарського податку", але Закон України N 2613-IV ( 2613-15 ) від 31.05.2005 р., згідно з його Прикінцевими положеннями, набирає чинності з 1 січня 2006 року.

З 01.01.2005 р. відповідно до Закону України № 2287 від 23.12.2004 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування сільськогосподарських підприємств» платники фіксованого сільськогосподарського податку відшкодовують фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених згідно з п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України   № 21-1 від 19.12.2003 р. (далі - Інструкція), відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється тими підприємствами, на яких стаж, що дає право на таку пенсію, було вироблено пропорційно стажу роботи. У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (п.п. 6.2, 6.3 Інструкція).

Підпунктом 2.2.1 пункту 2.1 Інструкції визначено, що платниками є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.

ТОВ «Україна» - відповідач у справі - у визначенні підпункту 2.2.1 пункту 2.1 зазначеної Інструкції є платником.

Згідно з п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів  органів  Пенсійного  фонду  України  щорічно  в повідомленнях  про  розрахунок  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,  призначених відповідно  до  частини  2 "Прикінцевих  положень"  Закону  України  "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",  які  надсилаються  підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Підприємства  щомісяця  до  25-го   числа   вносять   до Пенсійного  фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах (п. 6.8 Інструкції).

Не  сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату  та  доставку  пільгових  пенсій,  зазначених  в абзаці   другому   пункту   6.1   цієї  Інструкції,  стягуються  з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно  до  норм  Закону України  "Про  порядок  погашення  зобов'язань  платників податків перед  бюджетами  та  державними  цільовими  фондами" (п. 6.9 Інструкції).

Частиною 8 пункту 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що  відповідний орган Пенсійного  фонду  звертається  в  установленому законом порядку і подає  вимогу  про  сплату  недоїмки  до  відповідного  підрозділу державної   виконавчої   служби.   У   зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду  також  має  право   звернутися   до   суду   чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.

Як свідчать матеріали справи, а саме копія трудової книжки (а.с. 58 – 60, т. 2) і довідка № 79 від 31.03.2003 р., видана відповідачем (а.с. 9, т. 1), Горпинич Тетяна Наумівна працювала дояркою в ТОВ «Україна» з 10.04.1976 р. по 31.12.1980 р., з 01.01.1982 р. по 15.01.2000 р., з 01.02.2000 р. по 31.12.2000 р., повністю виконувала встановлені норми по обслуговуванню тварин. Це дає право Горпинич Т.Н. на пільгову пенсію згідно з п. «д» ст. 13 Закону України «Про  пенсійне  забезпечення».

Згідно з протоколом 120980 від 24.03.2003 р. Горпинич Тетяні Наумівні  позивачем було призначено пенсію на пільгових умовах. Зазначений протокол відповідачем не оскаржений. За період з січня по грудень 2005 р. позивачем було витрачено на виплату і доставку пільгової пенсії Горпинич Т.Н. 3.853,77 грн., про що свідчать матеріали справи.

Позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про сплату пенсій пенсіонерам, що одержали право на пільгову пенсію, працюючи на даному підприємстві,  відносно        Горпинич Т.Н. на загальну суму 3.853,77 грн. (а.с. 10 – 21, т. 1).

Відповідач 3.853,77грн. заборгованості позивачу не перерахував.

Стягнення з відповідача на користь позивача 3.853,77 грн. заборгованості на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій стало предметом спору в суді першої інстанції.

Відповідно до листа № 892/01-46 від 11.06.2007 р. Гуляйпільської районної державної адміністрації (а.с. 44, т. 2) КСП «Україна» реформовано в ТОВ «Україна» та є його правонаступником по заборгованості перед бюджетом, Пенсійним фондом, держресурсами та кредитами банку.

Згідно з доповненнями до Статуту ТОВ "Україна", зареєстрованих 16.02.2000 р. (а.с. 12,  т. 2), ТОВ «Україна» є правонаступником КСП "Україна" по заборгованості перед бюджетом, Пенсійним фондом України, держресурсами та кредитами банку. Зазначені зміни до Статуту ТОВ «Україна» були чинні до 25.08.2005 р.

Також слід зазначити, що згідно з довідкою Головного управління статистики у Запорізькій області № 15-7/2995 від 24.05.2007 р. (а.с. 106, т. 1) ідентифікаційний код – 30733111, який належав КСП «Україна» належить також ТОВ «Україна».

Як свідчить витяг з трудової книжки Горпинич Т.Н., 24.01.2002 р. вона була звільнена з членів ТОВ «Україна» за власним бажанням, та більше ніде не працювала.

Вихід Горпинич Т.Н. з товариства та виділення їй земельного паю в натурі не є підставою для відмови відповідача відшкодовувати виплачені їй суми пільгової пенсії. Інакше буде мати місце порушення законного права працівників на пільгову пенсію.

Належних доказів ліквідації КСП «Україна» відповідачем ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано. Навпаки матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Україна» є правонаступником КСП "Україна", у тому числі щодо покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції  стосовно того, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування  або зміни постанови господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р. у справі № 8/42/06-6/196/07.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 - 105  Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», с. Успенівка Гуляйпольського району Запорізької області, залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р. у справі № 8/42/06-6/196/07 - без змін.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді  Коробка Н.Д.

Зубкова Т.П.  Мойсеєнко Т. В.