ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.07                                                                                                  Справа  13/161-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ай Консалтінг»м. Київ

до  1. Закритого акціонерного товариства          „Дослідний завод зварювального          устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона”, м. Київ

2.          Києво –Святошинського бюро технічної інвентаризації, м. Київ

про визнання права власності та зобов’язання вчинити дії

Суддя           Наріжний С.Ю.

Представники:

від позивача Алексенко Н.В. - довіреність;

від відповідача 1. Довбик М.О. - доручення ;

від відповідача 2. не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ай Консалтінг» (далі –позивач) заявлено позов до Закритого акціонерного товариства „Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” (далі - відповідач 1) та до Києво–Святошинського бюро технічної інвентаризації (далі –відповідач 2) про визнання права власності на нерухоме майно та зобов’язання провести реєстрацію права власності на це майно.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що до відповідача 1 ним заявлено вимогу про визнання права власності, а до відповідача 2  про визнання права власності на нерухоме майно та зобов’язання провести реєстрацію права власності на це майно.

Позивач  обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 05.02.2002 року він уклав з Дослідним заводом зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України, правонаступником якого є відповідач 1 договір купівлі –продажу №2/02 та підписав акт прийому –передачі майна від 19.02.2002 р. відповідно до якого набув права власності на майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво–Святошинський район, с. с. Новосілки, вул. Лісова 1а, проте Києво–Святошинське бюро технічної інвентаризації в порушення вимог закону не визнає та не реєструє право власності на нерухоме майно за позивачем.

12.04.2007 р. представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог №142 від 11.04.2007 р. згідно якої просить суд визнати за ним право власності на  об’єкти нерухомості, які він придбав згідно договору купівлі-продажу №2/02 від 05.02.2002 р. згідно даних (найменування, площа, позначення) технічної інвентаризації проведеної 04.04.2007 р. Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації та зобов’язати відповідача 2 зареєструвати за позивачем право власності на зазначені об’єкти нерухомості, а саме:

-          будинок охорони (літ. «И»), площею 12,5 м2 –«будка прохідна»по договору;

-          навіс (літ. «Г»), площею 221 м2 – «склад балонів»по договору;

-          насосна (літ. «Д»), площею 27,6 м2 –«бетон. будинок»по договору;

-          будинок бетонний (літ. «К»), площею 13,8 м2 –«бетон. будинок»по договору;

-          побутова будівля (літ. «З»), площею 13,1 м2 –«домик дерев. (щитовий)»по договору;

-          огородження (№1, №2, №3), площею 677,4 м2 –«домик битовка»по договору;

-          водонапірна башта (№4), 1 шт. –«транспортна підстанція»по договору;

-          ангар № 1 (літ. «А»), площею 505,7 м2 –«метал. Ангар № 1» по договору;

-          прибудови (літ. «а»та «а`»), площею 81,8 м2 –«котельна»по договору;

-          кислородна (літ. «Е»), площею 29,3 м2 –«склад газу»по договору;

-          ангар (літ. «В»), площею 183,3 м2 –«склад красок»по договору;

-          лакокрасочна (літ. «Ж»), площею 182,5 м2 –«склад магазин»по договору;

-          ангар № 2 (літ. «Б»), площею 714,6 м2 –«ангар № 2»по договору.

Заява відповідає ст. 22 ГПК України та таким чином подальший розгляд справи здійснюється щодо вимог позивача заявлених в заяві про уточнення позовних вимог №142 від 11.04.2007 р..

Відповідач 1 в судовому засіданні надав суду відзив на позов №265/241 від 12.04.2007 р. згідно якого зазначив, що права власності на об’єкти  нерухомого майна, які наведені у позовній заяві він не має, будь-яких правовстановлюючих документів на зазначене майно в наявності у нього також не має, у зв’язку з чим просить суд вирішити спір згідно ст. 75 ГПК України.

12.04.2007 р. до суду надійшов лист відповідача 2 згідно якого останній просить суд розглядати справу за відсутності його представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.02.2002 р. між позивачем та Дослідним заводом зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України”, правонаступником якого є ЗАТ„Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” був укладений договір купівлі-продажу №2/02 (далі –Договір). Відповідно до п. 1.1 договору Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України” передав у власність позивачу будівлі (далі –майно), що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Лісова 1а, ціна та склад яких визначається в договорі та специфікації №1 до даного договору, яка є його невід’ємною частиною, підписана повноважними представниками сторін, скріплена їх печатками, а позивач зобов’язується прийняти та оплатити майно на умовах нижченаведених в даному договорі.

Згідно специфікації №1 до договору позивач набув власності на наступне майно: домік відпочинку площею 15 кв.м, будку прохідну площею 9 кв.м., склад балонів площею 22 кв.м., бетон. будинок площею 17 кв.м., бетон. будинок площею, 17 кв.м, домік дерев. (щитовий) площею 16 кв.м., домік битовку площею 16 кв.м., метал. ангар №1 площею 495 кв.м., транспортну підстанцію площею 24 кв.м., котельну площею 72 кв.м, склад газу площею 30 кв.м., склад красок площею 195 кв.м., склад магазин площею 200 кв.м., ангар №2 площею 648 кв.м.

Згідно акту приймання-передачі від 19.02.2002 року до договору  купівлі–продажу №2/02 Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України передав, а позивач прийняв у власність, а саме володіння, користування і розпорядження майно визначене в специфікації №1 до договору, що розташоване за адресою Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Лісова 1а.

Судом встановлено, що договір відповідає чинному на момент укладення договору Цивільного кодексу УРСР. Відповідно до ст. 128 Цивільного кодексу УРСР (та ст. 334 Цивільного кодексу України) право власності виникає з моменту передачі майна, якщо інше не передбачено законом або договором.

Оскільки свої зобов’язання по договору  позивач виконав належним чином, то таким чином у позивача виникло право власності на вищезазначене майно з моменту передачі йому майна, тобто з 19.02.2002 р.

Водночас, як зазначає позивач на даний час він позбавлений такої правомочності як розпорядження майном притаманної виключно власнику майна, оскільки Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України не мав правовстановлюючих документів на вищевказане майно, що є предметом договору купівлі-продажу №2/02 від 05.02.2002 р. і внаслідок цього позивач фактично позбавлений можливості відчужити або іншим чином розпоряджатись наданим йому майном оскільки Києво-Святошинське БТІ не реєструє право власності на нерухоме майно без правоустановчих документів.

На лист позивача №131 від 12.01.2007 р. про надання наявних у відповідача 1 як правонаступника Дослідного заводу зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України правовстановлювальних документів на майно колишнього Дослідного заводу зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України, яке було придбане позивачем по договору від 05.02.2002 р. відповідач 1 зазначив, що під час реорганізації Дослідного заводу зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України вказане в договорі майно згідно Переліку нерухомого майна, що передається у власність відповідача 1 до статутного фонду відповідача 1 не ввійшло, будь-які право встановлювальні документи у нього відсутні.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено право власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У даному випадку відповідач 1 не заперечує права власності на спірне майно за позивачем, а позивач не обґрунтував яким чином відповідач 1 посягає або оспорює його право власності. Таким чином вимоги до відповідача 1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідач 2 не визнає позивача власником вищевказаного нерухомого майна та відмовляється здійснювати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем, оскільки договір купівлі-продажу №2/02 від 05.02.2002 р. не був нотаріально посвідчений, про що і зазначає в своєму листі  №60юр-1 від 10.04.2007 р., який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст.  3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.  Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Зазначені органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України.

Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах (інформ. лист Вищого господарського суду України від 22.11.2005 р. N 01-8/2167).

Згідно ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до переліку документів які є підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно віднесено, зокрема, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений 05.02.2002 р., під час чинності Цивільного кодексу УРСР, який не вимагав обов’язкового нотаріального посвідчення угод щодо купівлі-продажу нерухомості між юридичними особами.  Зазначене узгоджується з положенням  п. 5 ст. 3 зазначеного Закону відповідно до якого право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Таким чином у позивача є належні документи (купівлі-продажу №2/02 від 05.02.2002 р) на підставі яких підтверджується його право власності на спірне нерухоме майно.

Враховуючи наведене позовні вимоги до Києво–Святошинського бюро технічної інвентаризації є правомірними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю згідно заяви про уточнення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов до Києво–Святошинського бюро технічної інвентаризації  задовольнити повністю.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ай Консалтінг»(м. Київ, вул. Закревського 22, )  право власності на майно,  а саме: будинок охорони (літ. «И»), площею 12,5 м2; навіс (літ. «Г»), площею 221 м2; насосна (літ. «Д»), площею 27,6 м2; будинок бетонний (літ. «К»), площею 13,8 м2; побутова будівля (літ. «З»), площею 13,1 м2 ; огородження (№1, №2, №3), площею 677,4 м2 ; водонапірна башта (№4), 1 шт.; ангар № 1 (літ. «А»), площею 505,7 м2 , прибудови (літ. «а»та «а`»), площею 81,8 м2; кислородна (літ. «Е»), площею 29,3 м2; ангар (літ. «В»), площею 183,3 м2; лакокрасочна (літ. «Ж»), площею 182,5 м2; ангар № 2 (літ. «Б»), площею 714,6 м2 , що є предметом договору купівлі-продажу №2/02 від 05.02.2002 р., укладеним між ТОВ «Бі Ай Консалтінг»та Дослідним заводом зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України.

3.          Зобов’язати Києво-Святошинське Бюро технічної інвентаризації зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ай Консалтінг»(м. Київ, вул. Закревського 22, ) право власності на майно,  а саме будинок охорони (літ. «И»), площею 12,5 м2; навіс (літ. «Г»), площею 221 м2; насосна (літ. «Д»), площею 27,6 м2; будинок бетонний (літ. «К»), площею 13,8 м2; побутова будівля (літ. «З»), площею 13,1 м2 ; огородження (№1, №2, №3), площею 677,4 м2 ; водонапірна башта (№4), 1 шт.; ангар № 1 (літ. «А»), площею 505,7 м2 , прибудови (літ. «а»та «а`»), площею 81,8 м2; кислородна (літ. «Е»), площею 29,3 м2; ангар (літ. «В»), площею 183,3 м2; лакокрасочна (літ. «Ж»), площею 182,5 м2; ангар № 2 (літ. «Б»), площею 714,6 м2 , що є предметом договору купівлі-продажу №2/02 від 05.02.2002 р., укладеним між ТОВ «Бі Ай Консалтінг»та Дослідним заводом зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України.

4.          Стягнути з Києво–Святошинського бюро технічної інвентаризації (м. Київ, вул. проспект Перемоги 130/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ай Консалтінг»(м. Київ, вул. Закревського 22, ) 1489 (тисячу чотириста вісімдесят дев’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          В позові до відповідача 1 відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                         Наріжний С.Ю.