ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007 р.
№ 14/178

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.

суддів :
Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

у відкритому судовому засіданні за участю представників

Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації "Кераміст"
не з'явився

ЗАТ "Сталеливарна компанія"
не з'явився

розглянувши касаційну скаргу
ЗАТ "Сталеливарна компанія"

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2007

у справі
№  14/178

за позовом
Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації "Кераміст"

до
ЗАТ "Сталеливарна компанія"

про
стягнення 307 704, 98 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області (суддя Бойко І.А.) від 01.02.2007 в позові відмовлено.

Донецький апеляційний господарський суд (судді: Мірошниченко С.В., Колядко Т.М., Скакун О.А.) переглянув в апеляційному порядку вказане рішення і постановою від 28.03.2007 скасував його та прийняв нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Сталеливарна компанія" на користь Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації "Кераміст" 307 704 грн. 98 коп. боргу.

Закрите акціонерне товариство "Сталеливарна компанія" не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, подало касаційну скаргу в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

За твердженням скаржника, судом апеляційної інстанції не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що і призвело до прийняття помилкової постанови.

У відзиві на касаційну скаргу Торгівельно-промислова транснаціональна корпорація "Кераміст", просить постанову апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою

Переглянувши матеріали справи, Вищий господарський суду України

ВСТАНОВИВ:

Торгівельно-промислова транснаціональна корпорація "Кераміст" звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Сталеливарна компанія" про стягнення 307 704 грн. 98 коп. боргу.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що згідно договору № 123/К від 02.08.2005, укладеного між сторонами, він поставив відповідачу товарно-матеріальні цінності на загальну суму 547 704 грн. 98 коп., вартість яких останній сплатив лише частково. За підрахунками позивача, станом на день заявлення позову, заборгованість відповідача складає 307 704 грн. 98 коп., які він і просить суд стягнути у примусовому порядку.

Приймаючи рішення про відмову у позові, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами про наявність заборгованості та її розмір.

Переглядаючи рішення місцевого суду, Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши подані у справі докази та заслухавши представників сторін, встановив, що матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем згідно договору № 123/К від 02.08.2005, товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 547 704 грн. 98 коп., кількість, вартість та найменування яких відповідає підписаним сторонами специфікаціям.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем сплачено за отриману продукцію лише 240 000 грн., позовні вимоги визнані обґрунтованими.

Вказані висновки апеляційного господарського суду відповідають матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, тому колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, ст. ст. 111  ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2007 у справі № 14/178 господарського суду Донецької області залишити без змін, а касаційну скаргу ЗАТ "Сталеливарна компанія" - без задоволення.

Головуючий  суддя                                                                  В.Карабань

Судді                                                                                           Л.Ковтонюк

В.Чабан