ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2007
Справа №2-27/7122-2007А

За позовом – Товариство з обмеженою відповідальністю «Променисте»,м. Ялта, с.м.т Гаспра, вул.. Севастопольське шосе,  б. 1.

До відповідача – ДПІ в м. Ялта, м. Ялта, вул. Васильова, 16.

Третя особа – ТОВ «Дисоюгстрой», м. Ялта, вул.. Українська, 7, кв. 49.

Про скасування    податкового повідомлення – рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –    не з’явився.

Від відповідача – Володькін, дор. у справі.

Від третьої особи  -    не з’явився.

Сутність спору:

Позивач  – товариство з обмеженою відповідальністю «Променисте»  звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом  про  скасування    податкового повідомлення – рішення ДПІ в м. Ялта   від 07.02.2007 р. №/0, яким зменшено бюджетне відшкодування ТОВ «Променисте» на суму 256057 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 128029 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було фактично призначено без наявності законних підстав повторну перевірку питань, які вже були перевірені  раніш. Тобто позивач вважає, що при призначенні планової документальної перевірки в січні  2007 р., потім і при проведенні цієї  перевірки,  яка фактично є повторною, відповідачем було допущено порушення порядку проведення перевірок, що тягне за собою незаконність як висновків в акті перевірки, так і податкового повідомлення – рішення,  прийнятого на підставі вказаного акту. При цьому питання про зменшення бюджетного відшкодування на суму 256057 грн. вирішено перевірючими без попереднього вивчення первинних документів.   До того ж, позивач вважає, що законодавець не ставить виникнення права на бюджетне відшкодування в залежність від того, коли у отримувача товару виникло забовязання перед постачальником, а визначає, що суми ПДВ повинні бути фактично сплачені постачальникам товару.

На підставі викладеного,  просить позов задовольнити.

Суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Дисоюгстрой», ( м. Ялта, вул.. Українська, 7, кв. 49 ), оскільки вказана юридична особа виступала генеральним підрядником за генеральним  договором підряду №15/12 від 15.12.2004 р.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що позивачем було фактично допущено завишення суми бюджетного відшкодування  у розмірі 256057 грн. Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, що дорівнює сумі податку, фактично сплаченої покупцем товарів ( послуг ) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів ( послуг ). Таким чином,   вважає, що винесене податкове повідомлення – рішення було винесено у чіткої відповідності до норм чинного законодавства України.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, витребувані судом документи не представила, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представників сторін і прокуратури АР Крим, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

В період з 10.01.2007 р. по 29.01.2007 р. ДПІ в м. Ялта було проведено виїзну планову  документальну перевірку з  питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого   законодавства України за період з 01.10.2005 р. по 30.09.2006 р.

По результатам перевірки було  складено акт від 31.01.2007 р. №342/23-0/32450374/7.

В ході проведення перевірки було встановлено завищення суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування з бюджету на 256057 грн. за грудень 2005 р., що  є  порушенням п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану  вартість».

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ в м. Ялта було винесено податкові  повідомлення – рішення від 07.02.2007 р. №/0, яким зменшено бюджетне відшкодування ТОВ «Променисте» на суму 256057 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 128029 грн.

Позивач, не скористався правом на адміністративне оскарження вказаного акту ненормативного характеру, а звернувся до суду з вказаним позовом.

При таких обставинах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячі з наступних підстав.

Згідно з даними податкової декларації з ПДВ за січень 2006 р. та додатку до декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» ТОВ «Променисте», а саме рідку 25 Декларації, сума,  що підлягає  бюджетного відшкодуванню складає 490479 грн., а за даними перевірючих сума бюджетного відшкодування склала 234422 грн. Таким чином,  перевіряючими було зроблено висновок що позивач завищив суму бюджетного відшкодування на 256057 грн. за грудень 2005 р., що є порушенням  п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану  вартість».

Відповідно до п. 1.8 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до  преамбули Закону України “Про податок на додану вартість” цей Закон  визначає  платників  податку  на  додану вартість, об'єкти,  базу та ставки оподаткування,  перелік неоподатковуваних та    звільнених    від    оподаткування   операцій,   особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної,  порядок  обліку,  звітування  та  внесення  податку до бюджету.

Відповідно до п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”   якщо    у   наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до  складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Дослідивши вказані норми Закону, суд дійшов висновку, що  переважне значення для отримання права на бюджетне відшкодування має саме факт фактичної сплати сум податку на додану вартість отримувачем товарів ( послуг ), тобто позивачем по справі,  постачальникам товару ( послуг ).

Факт сплати сум ПДВ позивачем  постачальникам підтверджується матеріалами справи та відповідачем по суті не заперечується.

Відповідно до п.п. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” від 21.1.2000 р. №2181 заяви   на  повернення  надміру  сплачених  податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених  податковими законами,  можуть бути подані не пізніше 1095 дня,  наступного  за  днем  здійснення  такої  переплати  або отримання права на таке відшкодування.

Судом встановлено, що ДПІ  в м. Ялта в період з 05.07.2006 р. по 13.07.2006 р. було проведено позапланову виїзну  документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України по відшкодуванню ПДВ, заявленого позивачем до бюджетного відшкодування згідно декларації по ПДВ за грудень  2005 р. ( вх. № 116515 від 22.05.2006 р. ); січень 2006 ( вх.№ 29656 від 22.05.2006 р. ); лютий 2006 р. ( вх. №29663 від 22.05.2006 р. ); березень 2006 р. ( вх. № 29666 від 22.05.2006 р. ); квітень 2006 р. ( вх. №29651 від 22.05.2006 р. ).

По результатам перевірки було складено акт № 1654/23-4/32450374  від 13.07.2006 р.

По результатам проведення вказаної перевірки було виявлено, зокрема те, що позивачем по справі було завищено суму бюджетного відшкодування за:

-          грудень 2005 р.  на 14144 грн.;

-          за січень 2006 р. на 452 грн.;

-          за лютий 2006 р. на 68720 грн.;

-          за березень 2006 р. на 93, 00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки  відповідачем по справі було винесено податкове повідомлення – рішення від 13.07.2006 р. №/0 відповідно до якого загальна сума зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ склала загальну суму у розмірі 83409,00 грн., з якого зокрема 14144 грн. за грудень 2005 р.

Вказане податкове повідомлення – рішення позивачем  в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалося, що свідчить про визнання платником податків правомірності висновків відповідача про зменшення бюджетного відшкодування на вказану суму за грудень 2005 р.

Відповідно до ст.. 11 – 1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» плановою виїзною  перевіркою  вважається  перевірка  платника податків щодо своєчасності,  достовірності, повноти нарахування та сплати   ним  податків  та  зборів  (обов'язкових  платежів),  яка передбачена у плані роботи органу державної  податкової  служби  і проводиться  за  місцезнаходженням  такого платника податків чи за місцем  розташування  об'єкта  права  власності,  стосовно   якого проводиться така планова виїзна перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за  письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік

Таким чином, суд дійшов висновку, що перевіркою, що була проведена відповідачем в період з 10.01.2007 р. по 29.01.2007 р.   було повторно перевірено правильність сплати та відшкодування ПДВ з  боку позивача за період з 01.05.2005 р. по 30.09.2006 р. Однак проведення перевірки двічі з одного і того ж питання за один і той же період в ході проведення планової перевірки  чинним законодавством України не передбачений.

До того ж треба вказати на такий факт.

В ході проведення перевірки, по результатам якої було складено акт від 31.01.2007 р. №342/23-0/32450374/7, 19.01.2007 р. на адресу позивача було ДПІ в м. Ялта надіслано запит з вимогами надання для перевірки реєстрів податкових накладних та податкові накладні за період з 01.20.2005 р. по 30.09.2006 р.

Позивач відповів листом №02/07/2007 від 22.01.2007 р. і вказав що вказані в запиті документи вже надавалися для перевірки та були перевірені  попередніми перевірками та повторно для перевірки, без встановлених законом підстав, представлені не будуть.

Не зважаючи на відсутність у нього первинних документів позивача, відповідач все ж таки проводить перевірку в ході якої виявляє факт завищення суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування з бюджету на суму  256057 грн. за грудень 2005 р.

Відповідно до п. 1.1 «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» Порядок  розроблено  відповідно  до  вимог   Закону України  "Про  державну податкову службу в Україні"  для застосування  посадовими  особами  органів  державної   податкової служби при оформленні матеріалів невиїзних документальних, виїзних планових   та   позапланових   перевірок   з   питань   дотримання податкового,   валютного   та   іншого  законодавства,  суб'єктами господарювання - юридичними особами,  їх філіями,  відділеннями та іншими    відокремленими    підрозділами    (далі    -    суб'єкти господарювання).

Відповідно до п. 1.2 вказаного Порядку Плановою   виїзною   перевіркою   вважається   перевірка суб'єкта господарювання щодо своєчасності,  достовірності, повноти нарахування  та  сплати  ним  податків  та  зборів   (обов'язкових платежів),   яка  передбачена  у  плані  роботи  органу  державної податкової  служби  і  проводиться  за  місцезнаходженням   такого суб'єкта  господарювання  чи  за місцем розташування об'єкта права власності,  стосовно  якого  проводиться   така   планова   виїзна перевірка.

Акт -  службовий  документ,  який  стверджує  факт проведення невиїзної документальної  або  виїзної  планової  чи  позапланової перевірки      фінансово-господарської     діяльності     суб'єкта господарювання  і  є  носієм  доказової  інформації  про  виявлені порушення  вимог  податкового,  валютного  та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Факти  виявлених  порушень  податкового,  валютного   та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко,  об'єктивно та в повній  мірі,  із  посиланням на первинні або інші документи,  які зафіксовані  в   бухгалтерському   та   податковому   обліку,   що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, відповідач не міг повною мірою і об’єктивно провести  перевірку, оскільки позивачем не були надані необхідні первинні документи. ( На підставі чого відповідач міг зробити висновок про завищення суми бюджетного відшкодування на 256057 грн. за грудень 2005 р.? ).

Треба вказати на той факт, що в ході позапланової перевірки, по результатам якої було  складено акт № 1654/23-4/32450374  від 13.07.2006 р., представниками відповідача було досліджено всі необхідні первинні документи позивача, однак порушень, встановлених актом  від 31.01.2007 р. №342/23-0/32450374/7, виявлено не було.

Розглядаючи питання передбачені  ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що при проведенні перевірки і винесенні податкового повідомлення-рішення, працівниками ДПІ в м. Ялта  вимоги ст. 19 Конституції України та чинного законодавства України  грубо порушені.

При таких  обставинах, винесення податкового повідомлення-рішення в порядку, визначеному  Законом України «Про порядок  погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами» є неправомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач  правомірність винесення спірного  податкового повідомлення -  рішення належним чином не обґрунтував.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ резолютивна   частина   постанови   суду   про   визнання нормативно-правового акта незаконним або таким,  що не  відповідає правовому акту вищої юридичної сили,  і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до уваги той факт, що  опублікуванню належить постанова суду,  яка виноситься по справі,  результати якого зачіпають права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який виник між сторонами по справі  зачипає тільки їх інтереси. Результат розгляду даного  спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40  грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Постанову оголошено 24.07.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено 30.07.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.  Скасувати  податкове повідомлення – рішення державної податкової інспекції в м. Ялта від 07.02.2007 р. №/0.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь  товариства з обмеженою відповідальністю «Променисте», м. Ялта, с.м.т Гаспра, вул.. Севастопольське шосе,  б. 1, ( , р/р 01 в ЯФ КРД «Південний», МФО 384522 ) 3,40  грн. судового збору.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.