СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

10.09.07
Справа№ 6/199

Господарський суд Львівської
області, розглянувши матеріали справи

за позовом:

Товариства з обмеженою
відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м. Донецьк

до відповідача:

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Жовква Львівської області

про:

стягнення 23 613,61 грн.

Суддя:            Артимович В.М.    при секретарі Митник М.Б.

Артимович В.М.

При секретарі:

Митник М.Б.

Представники

від позивача:

Мазур І.Я. -представник
(довіреність № б/н від 10.08.07 року) Ніколаєв О.О. -представник (довіреність
№ б/н від 10.0.07 року)

від відповідача:

не з'явився

Представнику позивача роз'яснено
права та обов'язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема, право заявляти
відводи.

Суть спору:
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з
обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м. Донецьк, надалі
-позивач, до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Жовква Львівської області,
надалі -відповідач, про стягнення 23 613,61 грн.

Ухвалою суду від 12.07.07 року про
відкриття провадження у справі розгляд справи призначено на 30.07.07 року.

В судове засідання 30.07.07 року
сторони не з”явилися, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не
виконали, причин неявки суду не повідомили, хоча належно були повідомлені про
час і місце розгляду справи.

Для надання можливості сторонам
виконати вимоги ухвали суду від 12.07.07 року розгляд справи судом відкладено.

Згідно розпорядження заступника
Голови господарського суду Львівської області від 17.08.07 року справу № 6/199
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м.
Донецьк, до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Жовква Львівської області,
про стягнення 23 613,61 грн. передано для розгляду судді Артимовичу В.М. у
зв”язку із закінченням терміну повноважень судді Гоменюк З.П.

В судове засідання 21.08.07 року
відповідач повторно не з”явився, вимог попередніх ухвал суду не виконав,
витребовуваних судом документів не подав.

В судове засідання 10.09.07 року
відповідач теж не забезпечив явки уповноваженого представника, причин неявки
суду не повідомив, відзиву на позов не подав, своїм правом на захист не
скористався.

Суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними у
справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
подані позивачем, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності,
суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Хілал Алюмініум Юкрейн" з вересня по грудень 2006
року відповідно до договору поставки № НОМЕР_1року, укладеного між сторонами,
здійснювало поставки відовідачу будівельних матеріалів, а саме: алюмінієвий
профіль, комплектуючі та фурнітуру.

Згідно Договору та на підставі
видаткових накладних НОМЕР_2року на суму 21 613 грн.76 коп., № НОМЕР_3року на
суму 6 227 грн. 12 коп., НОМЕР_4року на суму 1 276 грн.38 коп., позивач
поставив товар на загальну суму 29117 грн. 26 коп.

Згідно із п. 2.3 Договору оплата за
отриманий товар здійснюється покупцем на підставі виставленого рахунку-фактури
на суму товару, який поставляється, шляхом перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача. Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури №
НОМЕР_5. на суму 21613 грн. 76 коп., НОМЕР_6р. на суму 6 227грн. 12 коп., та
НОМЕР_7р. на суму 1 276 грн. 38 коп.

Виконуючи свої зобов'язання за
договором, позивач поставив відповідачу товар згідно вищевказаних видаткових, а
відповідач прийняв цей товар, про що свідчать підписи уповноважених осіб
відповідача на видаткових накладних та довіреності на придбання
товарно-матеріальних цінностей НОМЕР_8р. на суму 8 000 грн. 00 коп., та
НОМЕР_9р., на суму 30 000 грн.00 коп.

Згідно із п. 2.4. договору оплата
за товар здійснюється покупцем (відповідачем) протягом трьох банківських днів з
моменту виставлення рахунку-фактури. Моментом поставки товару є дата передачі
товару, яка вказана в видатковій накладній, підписаної повноваженими
представниками обох сторін.

Таким чином відповідач повинен був
розрахуватися за отриманий від позивача товар та перерахувати грошові кошти на
розрахунковий рахунок позивача в такі строки і в таких сумах: до 19.09.2006 р.
суму у розмірі 21 613 грн. 76 коп., до 02.11.2006 р. суму у розмірі 7 503 грн.
50 коп.

02.11.2006 р. відповідно до
банківської виписки відповідач перерахував на поточний рахунок позивача грошові
кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за
поставлений товар відповідно до рахунку фактури № НОМЕР_5. та частково оплатив
поставлений товар.

14.12.2006 року відповідач надав
гарантійний лист від 14.12.2006 р. про сплату боргу за видатковими накладними
НОМЕР_10року на суму 21613 грн.76 коп., № НОМЕР_3року на суму 6 227 грн. 12
коп., НОМЕР_4року на суму 1 276 грн.38 коп., до 20 грудня 2006 р.,

Однак, станом на 20.12.2006 р.
відповідач свої зобов'язання по оплаті за отриманий товар в повному обсязі не
виконав. Отже, на день подачі позову до суду сума заборгованості відповідача за
поставлений товар позивачеві складає 19 117 грн. 26 коп.

Відповідно до ст. 173
Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у
сфері господарювання, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Стаття 174
Господарського кодексу передбачає, що господарські зобов'язання можуть виникати
з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод,
не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Згідно ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

Також згідно зі ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття ж 526 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 5.1 договору у випадку
порушення стороною договірних обов'язків винна сторона несе відповідальність
згідно діючого законодавства. На підставі Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»у разі порушення покупцем
(відповідачем) строку сплати, останній сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості
по оплаті товару до моменту належного виконання. Тобто, крім заборгованості в
сумі 19 117 грн. 26 коп., відповідач повинен сплатити позивачеві пеню в розмірі
2 578 грн. 53 коп.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Отже, сума пені складає 2 578 грн.
53 коп., 3% річних становлять 456 грн. 84 коп., а інфляційні нарахування - 1
460 грн. 47 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед
позивачем складає 23 613 грн. 61 коп.

Враховуючи, що позивачем надано
достатньо об'єктивних та переконливих доказів на підтвердження своїх позовних
вимог, а також те, що відповідач відзиву на позов не подав та доказів оплати
боргу не представив, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник з вини
відповідача, судові витрати у відповідності до норми ст. 49 ГПК України слід
покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 509,
525, 526, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193
Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1Жовківського району Львівської області; п/р
НОМЕР_11в ВАТ „Кредитпромбанк” м. Львів, МФО НОМЕР_12, код ЄДРПОУ НОМЕР_13) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”
(83017, бул. Шевченко, 31, м. Донецьк; п/р 6000 у Донецькій дирекції
ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 335076, ) суму
заборгованості 23613,61 грн., у тому числі пеню в розмірі 2578,53 грн., 3%
річних 456,84 грн., інфляцію у розмірі 1460,47 грн. та 236,13 грн. сплаченого
державного мита та 118,00 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати у порядку,
встановленому ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя