ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

За позовом
ОСОБА_1

до
ОСОБА_2

третя особа-1, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача         ОСОБА_3

третя особа-2, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача          Товариство з обмеженою
відповідальністю „Аллонж”

третя особа-3, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача      Голосіївська районна у м. Києві державна
адміністрація

про
визнання недійсними рішень та скасування державної    реєстрації редакції статуту

Суддя
Демидова А.М.

Представники:

від
позивача              ОСОБА_4 -
представник

від
відповідача          ОСОБА_5 -
представник

від
третьої особи-1    не з'явився

від
третьої особи-2    не з'явився

від
третьої особи-3    не з'явився

29.05.2007 р. за згодою представників
сторін, присутніх у судовому засіданні, оголошено вступну та резолютивну
частини рішення відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу
України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, у якому просить суд:

1) визнати недійсним відчуження
ОСОБА_2 своєї частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю „Аллонж” у
розмірі 1 566 000, що складає 90% статутного капіталу, на користь ОСОБА_3;

2) визнати недійсними рішення
Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж”,
оформлені протоколом № 6 від 10.08.2006 р.;

3) скасувати державну реєстрацію
редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж”, яку
проведено 14.08.2006 р. Державним реєстратором Голосіївської районної у м.
Києві державної адміністрації.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 11.05.2007 р. порушено провадження у справі за № 23/184, залучено до
участі у справі у якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, у якості третьої особи-2, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою відповідальністю „Аллонж”, у якості третьої особи-3, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
-Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію, призначено розгляд
справи на 23.05.2007 р. та викликано у судове засідання представників сторін та
третіх осіб.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 23.05.2007 р. розгляд справи
відкладено на 29.05.2007 р.

У судове засідання, призначене на
29.05.2007 р., з'явились представники позивача та відповідача.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що перебуває із відповідачем - ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі з 6 травня 2005 року і на час подання зазначеного
позову.  Частка Відповідача - її чоловіка
у статутному капіталі третьої особи-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю
„Аллонж” у розмірі 1 566 000 грн., що складає 90 % статутного фонду, була
придбана останнім 26.04.2006 р. на спільні кошти подружжя, під час перебування
у шлюбі, та є їх (позивача та відповідача) спільною сумісною власністю. Між
тим, зазначає, що 9 серпня 2006 року відповідач подав на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Аллонж” заяву про вихід зі складу учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” та передачу (відчуження) своєї
частки в розмірі 1 566 000 (один мільйон п'ятсот шістдесят шість тисяч), що складає
90% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж”,
третій особі-1 - ОСОБА_3. Рішення про вихід зі складу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” та відступлення частки у статутному фонді було
оформлено протоколом № 6 Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” від 10 cерпня 2006 року.

Позивач вказує на те, що оскільки
дозволу у будь-якій формі на відчуження частки у статному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю „Аллонж”, яка належить відповідачу і є їх спільною
сумісною власністю, вона не давала, то відчуження є незаконним, а тому просить
його визнати таким та скасувати рішення загальних зборів, яким воно оформлено.

Відповідач у письмових поясненнях
до позовної заяви, наданих його представником у судовому засіданні 23.05.2007
р., позов визнав. Зазначив, що не знав, що належна йому частка у статутному
фонді Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” належить на праві
спільної сумісної власності йому та позивачу, а тому не знав, що повинен
отримувати відповідну згоду при її відчуженні. Крім того, представник
відповідача повідомив, що відповідач передав свою частку ОСОБА_3 безоплатно.

Представники третіх осіб у судові
засідання 23.05.2007 р. та 29.05.2007 р. двічі не з'являлись, хоча учасники
судового процесу належним чином повідомлялись про час і місце слухання справи
ухвалами суду від 11.05.2007 р. та від 23.05.2007 р. (рекомендованими листами),
що підтверджується відмітками на зворотніх сторонах зазначених ухвал.
Конверт з ухвалою суду від 23.05.2007 р., надісланий 23.05.2007 р. на адресу
третьої особи-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” за адресою,
зазначеною у позовній заяві, - 03022, м. Київ, вул. Амурська, 6, рекомендованою
кореспонденцією, повернувся з довідкою відділення поштового зв'язку про
незнаходження адресата за зазначеною адресою.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та додатково надані
документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, оглянувши у судовому засіданні оригінали документів, копії яких
знаходяться у матеріалах справи, суд -

В С Т А Н О В
И В :

6 травня 2005 року було укладено
шлюб між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач). З моменту реєстрації шлюбу
та на час розгляду справи шлюб існував безперервно, на час розгляду справи
позивач і відповідач проживають однією сім'єю.

26 квітня 2006 року відповідно до
протоколу № 4 Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” відповідач був прийнятий до складу учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж”. Цим же протоколом оформлено
рішення про збільшення розміру статутного фонду Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” та внесено відповідачем 1 549 350 грн., у результаті
чого частка відповідача у Товаристві з обмеженою відповідальністю „Аллонж”
становила 1 566 000 грн., що становить 90 відсотків статутного фонду Товариства
з обмеженою відповідальністю „Аллонж”.

9 серпня 2006 року відповідач подав
заяву про вихід з складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю
„Аллонж” та передачу (відчуження) своєї частки у розмірі 1 566 000 грн.
ОСОБА_3. Зазначене рішення було оформлено протоколом № 6 від 10 cерпня 2006
року, цим же протоколом було вирішено збільшити розмір статутного фонду
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” до 2 540 000 грн. та
затвердити нову редакцію Статуту Товариства.

Передача частки у статутному фонді
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” є правочином у розумінні ст.
202 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України,
перебуваючи безперервно у зареєстрованому шлюбі позивач та підповідач набули
права спільної сумісної власності на частку у статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю „Аллонж” у розмірі 90 %, що становить 1 566 000 грн.
та спільно володіли майновими зобов'язальними правами на цю частку. Відповідно
до ч. 1 ст. 65 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності за взаємною згодою. Як
встановлено судом, позивач такої згоди не надавала, а відповідач, здійснюючи
правочин по відчуженню частки, діяв самостійно, на власний розсуд, чим допустив
порушення права власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного
кодексу України порушення порядку укладення угоди відповідачем, а саме
відсутність згоди позивача, є підставою для звернення до суду з позовом про
визнання недійсним відчуження відповідачем частки в Товаристві з обмеженою
відповідальністю „Аллонж”, оскільки відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу
України на укладання таких договорів не поширюється положення про наявність
презумпції згоди другого з подружжя, відтак до вказаних правовідносин слід
застосувати положення ст. 215 Цивільного кодексу України про недійсність
правочину, з урахуванням п. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд
приходить  до висновку про
обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині визнання недійсним  відчуження Відповідачем частки у статутному
фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж»на користь ОСОБА_3

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовну вимогу в частині визнання недійсними рішень, оформлених
протоколом № 6 Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” від 10.08.2006 р., просив визнати недійсним вказаний
протокол тільки в частині рішення про відчуження частки у статутному капіталі
відповідачем на користь ОСОБА_3 (пункт.1 протоколу № 6 від 10.08.2006 р.) та
рішення про реєстрацію редакцій статуту Товариства з обмеженою відповідальністю
„Аллонж” від 14.08.2006 р., оскільки вони є похідними від першої позовної
вимоги і мають наступити як наслідок задоволення першої позовної вимоги.

Суд прийняв вказані уточнення до
відома та вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню,
оскільки визнання недійсним рішення про відчуження частки у статутному капіталі
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” тягне за собою визнання
недійсним рішення про затвердження редакції статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” від 14.08.2006 р. (пункт 4 протоколу № 6 від
10.08.2006 р.) через поновлення права власності відповідача на раніше відчужену
частку, а відтак і поновлення його членства у Товаристві з обмеженою відповідальністю
„Аллонж”. Враховуючи незаконність відчуження частки у статутному фонді
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” на користь ОСОБА_3, рішення
Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” від
14.08.2006 року в частині реєстрації редакції статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аллонж” від 14.08.2006 р. також повинні бути визнані
недійсними.

У процесі розгляду справи позивач
відмовився від вимоги про скасування державної реєстрації редакції статуту
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж”, яку проведено 14 серпня 2006
року Державним реєстратором Голосіївської районної у м. Києві державної
адміністрації, оскільки наслідок у вигляді скасування державної реєстрації
редакцій статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж” від
14.08.2006 р. наступає в силу ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців», якою встановлено, що у разі  постановлення
судового  рішення  щодо скасування рішення засновників
(учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до
установчих  документів  юридичної особи, або про визнання повністю
або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи,
державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис щодо
скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне прийняти
відмову позивача від позову у частині скасування державної реєстрації редакції
статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Аллонж”, яку проведено 14
серпня 2006 року Державним реєстратором Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, та припинити провадження у справі у зазначеній частині
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 60, 65 Сімейного кодексу України, ст.ст. 33, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80,
ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.
Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення
Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю
"Аллонж", оформлених протоколом № 6 від 10.08.2006 року, у частині
передачі належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аллонж»(, 03022, м. Київ, вул. Амурська,
6) у розмірі 90 %, що становить 1 566 000 грн., на користь ОСОБА_3 (пункт 1
протоколу № 6 від 10.08.2006 р.), та зміни до статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аллонж" (, 03022, м. Київ, вул.
Амурська, 6).

3. В іншій частині позовних вимог
прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі.

4. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) 85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита та 118
(сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно
до ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
А.М. Демидова

Дата
підписання -31.05.2007 р.