ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"12" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 530/20-06

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Агробудівельний альянс „Астра”, Києво-Святошинський район, смт. Чабани

до
Відкритого акціонерного товариства „Племзавод Яненківський”, Переяслав-Хмельницький район, с. Пологи Яненки

про
стягнення 83781,24грн.

Суддя  Іваненко Я.Л.

В засіданні приймали участь:

від позивача
Керницький А.З., довіреність б/н від 10.01.2007р.

від відповідача
не з’явився

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Агробудівельний альянс „Астра” (надалі - позивач) до Відкритого акціонерного товариства „Племзавод Яненківський”, Переяслав-Хмельницький район (надалі - відповідач) про стягнення 83781,24грн.,  з яких 80015,24грн. основного боргу, 3766,00грн. пені.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.12.2006р. розгляд справи було призначено на 11.01.2007р. Розгляд справи відкладався у зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань по оплаті отриманого товару за договором купівлі-продажу №130-06 від 19.07.2006р.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце проведення судових засідань відповідно до п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. за № 75, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області та відповідною відміткою на перших примірниках ухвал суду від 25.12.2006 р., 11.01.2007р., та 29.01.2007р. проте в судові засідання 11.01.07р., 29.01.07р. та 12.02.2007р. свого представника не направив, відзиву та витребуваних ухвалами суду документів без поважних причин не надав. Тому справа відповідно до ст. 75 ГПК України розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агробудівельний альянс „Астра” (продавець) та Відкритим акціонерним товариством „Племзавод Яненківський” (покупець) 19.07.2006р. було укладено договір купівлі-продажу №130-06 СТ (надалі –Договір), відповідно до умов якого продавець зобов’язався передати, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити на умовах відстрочки платежу вартості сільськогосподарську техніку (далі - техніка), вартість, найменування, кількість, завод-виробник та якість якої зазначається в специфікації до Договору, яка є його невід’ємною частиною.

Відповідно до ст. 4 Договору, в день передачі техніки уповноважені представники сторін здійснюють огляд техніки та підписують Акт прийому-передачі техніки.

На виконання умов договору, а саме, пункту 4.3, позивач передав відповідачеві техніку –рапсові приставки до жатки Biso-integral CX 100 01 ET, 6,6м, №306210 та №306211, 2006р. випуску  на загальну суму 150015,24грн., що підтверджується належним чином оформленим та підписаним Актом прийому-передачі техніки по Договору купівлі-продажу №130-06СТ від 20.06.06р., та довіреністю, виданою на ім’я особи, уповноваженої відповідачем на отримання техніки ЯМА №306822, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. Договору покупець сплачує вартість техніки шляхом здійснення прямих банківських платежів на розрахунковий рахунок продавця . При цьому, кількість платежів, їх розмір та строк оплати зазначаються в Специфікації до Договору. Згідно зазначеної Специфікації загальна вартість техніки складає 150015,24грн. (загальна вартість Договору), а оплата здійснюється шляхом перерахування відповідачем 46,66% загальної вартості Договору до 20.07.06р. (перший платіж, що є передплатою) та 53,34% загальної вартості Договору до 28.07.06р. (остаточний платіж).

Як встановлено матеріалами справи, в порушення своїх договірних зобов’язань відповідач за поставлену техніку розрахувався частково, здійснивши 20.07.06р. передоплату в розмірі 70000грн., що складає 46,66% вартості техніки, у зв’язку з чим за останнім, станом на момент звернення позивача з позовом до суду, рахується заборгованість на загальну суму 80015,24грн.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За змістом частини першої та  частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того, відповідно до ст. ст. 526, 525 ЦК України зобов’язання має виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач своїми процесуальними правами, наданими йому ГПК України, не скористався, відзиву на позов, а також доказів повного (часткового) погашення заборгованості не надав.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 80015,24грн. заборгованості за отриману техніку є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах та порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Як зазначається в ч. 4 ст. 231 ГК України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965 ВР від 22.11.1996р. платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової  ставки Національного банку, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За правилами ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.5. Договору, у разі прострочки у здійсненні остаточного платежу понад строки, передбачені Договором,  покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми неоплаченого платежу (заборгованості) за кожен день допущеної прострочки.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 3766грн., проте згідно розрахунку господарського суду Київської області пеня на суму заборгованості 80015,24грн. за визначений позивачем період з 29.07.06р. по 07.11.06р. складає 3764,00грн. Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення 3766грн. пені та стягує з відповідача пеню в розмірі 3764,00грн.

На підставі ст.49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75,  82-84 ГПК України, господарський суд,–

вирішив:

1. Позовні вимоги  задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Племзавод Яненківський” (Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Пологи Яненки, код 20597543) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агробудівельний альянс „Астра” (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 1, код 30050930) 80015,24грн. (вісімдесят  тисяч п’ятнадцять грн. 24коп.) основного боргу, 3764,00грн. (три тисячі сімсот шістдесят чотири грн. 00коп.) пені та судові витрати: 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 837,79грн. державного мита.

3. В частині стягнення 2,00грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя