донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

11.09.2007 р.
справа №16/211пн

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви  Г.І.

суддів

Акулової  Н.В. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_2. - за дов. № НОМЕР_2р.,
ОСОБА_3. - за дов. № НОМЕР_3р.,

від відповідача:

ОСОБА_4.- за дов.№ НОМЕР_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб»єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

26.06.2007 року

по справі

№16/211пн (Манжур В.В.)

за позовом

Комунального підприємства «Готель
Родіна», м. Горлівка Донецької області

до

Суб»єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка Донецької області

про

Визнання договору оренди таким,
що втратив чинність

ВСТАНОВИВ:

У 2007 році позивач, Комунальне
підприємство «Готель Родіна»,                           м. Горлівка
Донецької області, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької
області до відповідача Суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка
Донецької області про визнання договору оренди таким, що втратив чинність.

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК
України змінено предмет позову заявою НОМЕР_4р., якою він просив суд розірвати
договір оренди НОМЕР_5р. з додатковою угодою від 15.04.05 р.

Рішенням від 26.06.2007року
господарським судом Донецької області повністю задоволені позовні вимоги
Комунального підприємства «Готель Родіна», м. Горлівка Донецької області.
Розірвано договір оренди НОМЕР_5р., укладений між КП «Готель Родіна»та СПД
ОСОБА_1. про оренду приміщень будівлі готелю «Родіна», розташованої за адресою:
м. АДРЕСА_1, площею 162,7 кв.м. Судове рішення мотивоване тим, що в даному
випадку зміною істотної обставини є викуп орендованого приміщення, тобто дія
даного договору на момент прийняття рішення є безпідставною.

Відповідач, Суб»єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка Донецької області,  з прийнятим рішенням не згоден, тому
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Позивач, Комунальне підприємство
«Готель Родіна»,                                             м.
Горлівка Донецької області, надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому
зазначив, що  рішення від 27.02.07 р. та
постанова від 22.05.07 р. по справі № 35/5пд, на які посилається апелянт,
скасовані постановою Вищого господарського суду України від 08.08.07 р. та
справу направлено на новий розгляд, відсутні порушення норм процесуального
права та норми матеріального права застосовані вірно. Тому позивач просив суд апеляційної
інстанції рішення господарського суду Донецької області залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення. До відзиву
надані документи, а саме: копії плану приміщень першого поверху готелю,
розташованих за адресою: м. АДРЕСА_1та копії свідоцтва про власність ТОВ
«Центральна»приміщення за цією адресою.

В судовому засіданні позивач усно
просив залучити до матеріалів справи акт звірки розрахунків, який не прийнято
судовою колегією до матеріалів справи, оскільки такого акту ухвалою суду про
порушення апеляційного провадження не було витребувано, крім того, аналогічний
акт вже є в матеріалах справи.

В судовому засіданні відповідач
заявив усне клопотання про залучення до матеріалів справи його письмових
пояснень з додатковими документами. Судовою колегією дане клопотання розглянуте
та частково задоволене в частині залучення до матеріалів справи пояснень
відповідача. В частині залучення до матеріалів справи додаткових документів,
судова колегія відмовила, оскільки відповідачем не надано належним чином
оформленого клопотання в порядку вимог ст. 101 ГПК України про можливість
такого залучення з викладенням виключних причин, з яких ці матеріали не були
надані для розгляду суду першої інстанції. Крім того, ці документи були подані  судовій колегії в копіях, взагалі не
засвідчених належним чином, що виключає можливість їх розгляду судом.

Судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну
скаргу, оскільки для з'ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів,
що знаходяться в матеріалах справи №16/211пн, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну
“Про судоустрій” та ст.101 ГПК України на підставі встановлених фактичних
обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи
щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає
справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”,
рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню даних
правовідносин, а за їх відсутності  - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини
справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджується
двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129
Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини,
змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України,
правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь
у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення
суду відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
між позивачем, КП «Готель Родіна»,                  м. Горлівка Донецької області
та відповідачем, Суб»єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка
Донецької області було укладено договір оренди нежилих приміщень від
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Відповідно до умов п. 1.1
вищенаведеного договору, орендодавець (ВАТ «Готель Родіна», м. Горлівка
Донецької області) передає, а орендар (СПД ОСОБА_1, м. Горлівка Донецької
області) приймає в орендне користування приміщення бару з більярдними залами,
площею 240 кв.м. та приміщення пивного бару, площею 150 кв.м. у готелю по
АДРЕСА_1.

Предметом зазначеного договору у
тому числі були наступні приміщення:
№№ 33а, 34, 34а, 35а, 36, 37 та частина приміщення № 33.

Наймодавець, ВАТ «Готель Родіна»,
був ліквідований шляхом реорганізації, у зв»язку з чим, на підставі п. 2 ст.
781 ЦК України дію договору оренди б/н від ІНФОРМАЦІЯ_1р. було припинено.

На підставі листа орендаря ОСОБА_1.
від 28.12.00р. та у зв»язку з реорганізацією орендодавця за договором оренди
ВАТ «Готель Родіна»у Комунальне підприємство «Готель Родіна», 02.01.01 р. між
КП «Готель Родіна» (орендодавець) та СПД ОСОБА_1. (орендар) був укладений новий
договір оренди на ту ж саму площу нежитлового приміщення будинку готелю.

Після проведення технічної
інвентаризації орендованого приміщення між сторонами була укладена Додаткова
угода до вищезазначеного договору оренди від 15.04.05 р., якою п. 1.1 договору
оренди від 02.01.01 р. було викладено в наступній редакції: «Орендодавець здає,
а Орендатор приймає у тимчасове користування приміщення, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, площею 162,7 кв.м., розташоване на першому поверсі, під
бар».

Таким чином, сторони в
добровільному порядку змінили текст п. 1.1 спірного договору і в посилання
відповідача на залишення залишку тексту цього пункту в старій редакції
судом  правомірно до уваги не прийнято.

Відповідно до рішення Горлівської
міської Ради № ІV/21-12 від
25.02.05 р. та наказу Горлівського представництва Фонду державного майна
України № 85 від 17.05.05 р. та № 67 від 28.04.05 р., СПД ОСОБА_1.
приватизувала частину будинку, розташованого за адресою: м. АДРЕСА_1, площею
162,7 кв.м., на підставі чого було укладено договір купівлі-продажу № НОМЕР_6.,
нотаріально посвідчений.

В період з квітня 2005 р. по
травень 2005 р. відповідач оплачував оренду приміщення з розрахунку площі
розміром 150 кв.м.

Відповідно до приписів ст. 606 ЦК
України, ст.. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»зобов»язання найму за спірним договором оренди від 02.01.01 р.
припинилися з 26.05.05 р., тобто з моменту викупу приміщень, що були об»єктом
оренди.

Згідно п. 1 ст. 652 та ст. 653 ЦК
України, у разі зміни істотної обставини, якими сторони керувались при
укладенні договору, такий договір може бути розірвано.

Статтею 651 ЦК України передбачено,
що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано
за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

В даному випадку зміною істотної
обставини є викуп орендованого приміщення, тобто дія даного договору на даний
час є безпідставною.

Судова колегія, надавши правову
оцінку укладеному сторонами спірному договору оренди, вважає, що цей договір є
різновидом господарських договорів і тому правовідносини сторін за цим
договором регулюються нормами Господарського кодексу України, Закону України
«Про оренду державного та комунального майна» і нормами Цивільного кодексу
України в тій частині, що  не
врегульована спеціальним законодавством.

Так, підстави для розірвання
спірного договору викладені в Цивільному кодексі України, а порядок його
розірвання передбачений нормами ст. 188 Господарського кодексу України та
нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно
яких не допускається одностороння відмова від виконання договору або його зміни
та розірвання.

Враховуючи вищевикладене, суд
першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги та розірвав договір
оренди НОМЕР_5р., укладений між КП «Готель Родіна»та СПД ОСОБА_1. про оренду
приміщень будівлі готелю «Родіна», розташованої за адресою: м. АДРЕСА_1, площею
162,7 кв.м.

Доводи апеляційної скарги не
приймаються судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами
справи.

Отже, відповідно до статті 47
Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею
за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу
України  рішення господарського суду
Донецької області від 26.06.07року у справі №16/211пн ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають
суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам процесуального права, з
урахуванням застосування судовою колегією норм матеріального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній
скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49,
99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Суб»єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області від 26.06.2007року у справі №16/211пн
залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від
26.06.2007року у справі №16/211пн -без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п'ятиденний термін  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І.
Діброва

Судді:          Н.В.
Акулова

О.В.
Стойка

Надр.5 прим:

1 -у справу;

2 -позивачу;

3 -відповідачу;

4 -ДАГС;

5 -ГС Дон. обл.

Вик. Ложка Н.Л.