ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"22" серпня 2007 р.
справа № 20-7/418

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Санатор СКЛ”

(04136, місто Київ, вул. Маршала Гречко, 10 Б)

до відповідача          Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз”

(99003, місто Севастополь, вул. Гідрографічна, 1)

про          стягнення суми боргу за простим векселем № 26 від 15.10.2001 в розмірі 100000,00 грн. та відсотків в розмірі 16012,00 грн., всього 116012,00 грн.

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - не з'явився;

від відповідача:          - Сахацька С.О., начальник юридичного відділу, довіреність № 2994 від 18.06.2007;

Суть спору:

13.12.2005 (вх.№3134) Товариство з обмеженою відповідальністю „Санатор СКЛ” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Севастопольгаз” про стягнення суми боргу за простим векселем № 26 від 15.10.2001 в розмірі 100000,00 грн. та відсотків в розмірі 16012,00 грн., всього 116012,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем обов’язків  стосовно оплати вартості простого векселя.

Ухвалою суду від 15.12.2005 порушено провадження по справі (арк.с. 1-2).

Ухвалою суду від 05.06.2006 провадження по справі зупинено до вирішення пов’язаної з нею іншої справи №26/252 за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Санатор СКЛ” про визнання векселя № 26 недійсним (арк.с. 106).

02.08.2007 (вх.№ 25114) на адресу господарського суду м. Севастополя надійшло клопотання відповідача про поновлення провадження у справі у зв’язку з розглядом касаційної скарги відповідача на постанову Київського апеляційного суду м. Севастополя по справі № 26/253 (арк.с.126-128).

Ухвалою суду від 06.08.2007 провадження по справі поновлено в порядку частини третьої статті 79 ГПКУ, згідно з якою господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення (арк.с.130).

Позивач явку уповноважених представників в судові засідання не забезпечив, про причину нез’явлення суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в відзиві на позов (вх.№ 3147) позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в ньому, основні з яких полягають в тому, що спірний вексель виданий з порушенням діючого законодавства так як на момент видачі спірного векселю, договору, предметом якого є поставка товару, виконання робіт, надання послуг, між векселедавцем та „Оргтехбуд” не існувало, останній не є постачальником газу, акт прийому-передачі векселю від 15.10.2001 не може вважатись договором, яким оформлюється грошовий борг за фактично поставлений товар, виконані роботи, надані послуги, у позивача відсутнє право вимоги оплати боргу по векселю № 26,  з посиланням на статтю 4 Закону України „Про обіг векселів в Україні”; позивачем не надані в матеріали справи Акту пред’явлення векселю до платежу; крім того, ухвалою арбітражного суду м. Севастополя від 21.08.2000 порушено провадження по справі про банкрутство ВАТ „Севастопольгаз”, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не застосовуються неустойка (штраф, пеня) та інші санкції за невиконання або неналежне виконання грошових зобов’язань (арк.с.43-44).

Строк вирішення спору по справі продовжувався, розгляд справи відкладався, провадження у справі зупинялось та поновлювалось  в порядку статей 69, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представників позивача не перешкоджає розгляду спору по суті, так як матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника відповідача, суд, -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

15.10.2001 ВАТ по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз” емітовано простий вексель № 26, номінальною вартістю 100000,00 грн. зі строком погашення 31.12.2003, законним векселедержателем якого є ТОВ “Санатор СКЛ” (арк.с.12).

31.03.2005 зазначений вексель був придбаний позивачем відповідно до угоди про проведення розрахунків та акту приймання-передачі від 31.03.2005. На векселі є в наявності безперервний ряд індосаментів, а останній індосамент є бланковим (арк.с.13-15).

Вексель № 26 містить останнім бланковий індосамент. Підпис індосанта (Державна агрофірма „Квіти України”) міститься за звороті векселя, тому індосамент відповідає вимогам частини другої статті 13 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі”.

Одним з попередніх векселедержателів, ТОВ „ВК-Інвестбуд”, було пред’явлено відповідачу вексель до оплати, але оплата здійснена не була. Тому ТОВ „ВК-Інвестбуд” звернулось до приватного нотаріуса Севастопольського міського нотаріального округу Рижкової Н.В. за вчиненням протесту про несплату простого векселя.

09.01.2004 за № 11 приватним нотаріусом Рижковою Н.В. був складений Акт про протест векселю про неоплату, що підтверджується відповідним надписом на зворотній стороні векселя (арк.с.11).

До теперішнього часу вексель відповідачем не сплачений, таким чином сума боргу відповідача перед позивачем за вказаним простим векселем складає 100000,00 грн.

Спір виник у зв’язку з несвоєчасною оплатою відповідачем простого векселю.

Правовідносини сторін регулюються статтею 1 Закону України „Про цінні папері та фондову біржу”, статтями 13, 38, 48, 70, 77 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі”, статтею 2 Закону України „Про обіг векселів в Україні”.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про цінні папері та фондову біржу” цінні  папери  -  грошові  документи,  що  засвідчують  право володіння або відносини  позики,  визначають  взаємовідносини  між особою, яка їх випустила,  та  їх  власником  і  передбачають,  як правило, виплату доходу у  вигляді  дивідендів  або  процентів,  а також можливість передачі грошових та інших прав, що випливають  з цих документів, іншим особам.

Згідно зі статтею 21 вказаного Закону вексель - цінний  папір,  який  засвідчує  безумовне  грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену  суму грошей власнику векселя (векселеотримувачу).

Відповідно до частини другої статті 13 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі” індосамент може не містити найменування особи, на користь якої він вчинений, або може складатися лише з одного підпису індосанта (бланковий індосамент). В останньому випадку для того, щоб мати чинність, індосамент повинен бути написаний на звороті переказного векселя або на приєднаному до нього аркуші (алонжі).

Відповідно до частини першої статті 38 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі” держатель переказного векселя зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи від пред'явлення повинен пред'явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів.

Відповідно до частини першої статті 70 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі” позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Згідно частини першої статті 77  Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі” до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

Суму заборгованості в розмірі 100000,00 грн. позивач просить стягнути з урахуванням відсотків в розмірі облікової ставки НБУ, які по суті є неустойкою та складають 16012,00 грн.

Відповідно до статті 48 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі” з урахуванням положень пункту 5 статті 2 Закону України „Про обіг векселів в Україні” держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу, зокрема суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені, а також  відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Відповідно частини четвертої статті 12 Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення відсотків за векселем в розмірі 16012,00 грн. задоволенню не підлягає на підставі того, що ухвалою господарського суду м. Севастополя від 21.08.2000 порушено провадження по справі № 20-3/338 за заявою ДАТ “Чорноморнафтогаз” про визнання банкрутом ВАТ по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз”, та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня) та інші санкції за невиконання або неналежне виконання грошових зобов’язань  (арк.с.50).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 100000,00 грн. за простим векселем № 26 від 15.10.2001.

При викладених обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 100000,00 грн.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтею 1 Закону України „Про цінні папері та фондову біржу”, статтями 13, 38, 48, 70, 77 Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі”, статтею 2 Закону України „Про обіг векселів в Україні”, статтями 33, 34, 44, 49, 69, 75, 77, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз” (99003 м. Севастополь, вул. Гідрографічна, 1, ідентифікаційний код 03358305, п/р № 6010 в СФ „Промінвестбанк”, МФО 324515) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Санатор СКЛ” (04136 м. Київ, вул. Маршала Гречко, 10-Б, ідентифікаційний код 32072867, п/р № 7691 в Київської міській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 322012) заборгованість в розмірі 100000,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1000,00 грн., а також  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 101,71 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.          В решті позовних вимог в частині стягнення 16012,00 грн. відсотків за векселем відмовити.

Суддя                                                                                                           Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

27.08.2007