ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів                                                                                                                                                             тел.77-99-18
просп.Миру,20                                                                                                                                                     тел. 678-853
=======================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

15 жовтня 2007р.                                                                                               Справа № 8/204

За позовом: Чемерського споживчого товариства, вул. 40 років Жовтня, с,Чемер, Козелецького району

До відповідача: Новошляхівської сільської ради Козелець кого району, вул. 30 років Перемоги, 1 с.Новий Шлях Козелецького району

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне підприємство „Чайка”, вул.Гарматна 38, м.Київ (Філія „Чемер” Державного підприємства „Чайка”, с.Новий Шлях Козелець кого району)

Про  визнання права власності

Суддя   Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

від позивача:  Хромова Г.В. –заступник головного бухгалтера, довір. №79 від 03.09.2007р.

від відповідача: не з’явився

від 3-ї особи: не з’явився

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 09.10.2007р. по 15.10.2007р. на підставі ч.3 ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

С У Т Ь          С П О Р У:

Позивачем заявлено позов про визнання права власності на об’єкт нерухомості: магазин “Продовольчі товари”, який розташований по вул.Московській, 6 в с.Новий Шлях Козелецького району та про зобов’язання відповідача провести оформлення права власності на зазначений об’єкт з  видачею свідоцтва.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що із заявою про оформлення права власності на вказаний спірний об’єкт звернулася інша особа: Державне підприємство “Чайка”, в зв’язку з чим позивачу було відмовлено у оформленні права власності на будівлю магазину. Крім того, відповідачем надіслано клопотання про розгляд справи у відсутності його представника.

Враховуючи, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях, судом  явка уповноважених представників відповідача обов’язковою не визнавалася, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача.

3-я особа в письмових поясненнях зазначає, що будівля магазину по вул..Московській у с.Новий Шлях Козелецького району з 1956р. обліковується на балансі, а тому, за думкою 3-ї особи, є власністю філії “Чемер” ДП “Чайка”.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представника позивача, 3-ї особи, з’ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

10 травня 2006 рок позивач звернувся до Новошляхівської сільської ради про видачу  рішення на право власності на об’єкт нерухомості –магазин „Продовольчі товари” по вул.Московській 6 у с.Новий Шлях Козелецького району Чернігівської області.

Листом від 16.05.2006р. за вих.№3-08/43 позивачу відмовлено у видачі рішення на право власності на вищезазначений об’єкт з підстав перебування його на балансі двох підприємств –Чемерського споживчого товариства та Філії „Чемер” ДП „Чайка” та необхідністю документального підтвердження права на споруду.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі рішення позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спірний об’єкт.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 1955 року Правлінням Чернігівської облспоживспілки прийнято постанову №93 про затвердження кошторису на будівництво сільмага Робкоопа Чемерського радгоспу ім.Десятиріччя Жовтня в сумі 132,35тис. крб.

Станом на 01.01.1956р. за розрахунком засобів та витрат на капітальне будівництво підсобного господарства Чемер , а саме магазину РСС, по балансу обліковувалось 96977крб.

Згідно п.54 постанови №144 Правління Чернігівської облсполживспілки від 20 вересня 1955 року „Про укрупнення споживчих товариств Чернігівської області” Радгоспробкооп „10 років жовтня” об’єднаний з Чемерським сільСТ (позивачем у справі).

Аналіз наведених постанов приводить суд до висновку, що кошти на будівництво спірного об’єкту нерухомості виділялись Чернігівською облспоживспілкою, до складу якої входить позивач, а тому після об’єднання з Радгоспробкооп „10 років жовтня” позивачем зазначене майно правомірно взято на баланс.

З реєстраційної картки Чемерського РСТ, складеної 01.01.1977р., вбачається, що магазин „Продтовари” побудований у 1956 році.

Як свідчить запис у Книзі по рахунку №90 „Основні кошти” Чемерського СТ введений в експлуатацію в 1956р. об’єкт нерухомості  значиться під інвентарним номером 179.

20 вересня 1994 року комісією з інвентаризації земель складено акт про перебування у користуванні позивача під забудовою –магазином №179 –0,07га земель, яка залишена Чемерському СТ у постійне користування. За користування земельною ділянкою позивачем сплачувався земельний податок, що підтверджується довідкою Новошляхівської сільської ради від 03.08.2006р. №3-08/78.

Крім того, з метою виявлення осіб, які вважають, що мають право власності на вищезазначений магазин, позивачем у газеті „Новини Принесення” від 15.07.2006р. розміщувалось оголошення з проханням в місячний термін надати підтверджуючі документи правлінню Чемерського Споживчого товариства.

В силу ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруду тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що після завершення будівництва магазину у позивача виникло право власності на зазначений об’єкт нерухомості,  а тому суд приходить до висновку, що позивач є власником вищевказаного об’єкту.

Відповідачем, а також  3-ю особою не надано суду доказів, щодо правомірності обліку на балансі  3-ї особи спірного приміщення магазину, 3-ю особою на надано суду доказів правонаступництва рабкоопа Чемерського радгоспу ім..10-річчя Жовтня, а тому судом не приймаються до уваги заперечення відповідача та 3-ї особи, що спірний об’єкт є власністю Державного підприємства “Чайка”.

Згідно із ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. N7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за  N157/6445, право власності на нерухоме майно потребує державної  реєстрації  прав  у Реєстрі прав власності  на  нерухоме  майно, що здійснюється БТІ за  місцезнаходженням  об'єктів  нерухомого майна на підставі правовстановлювальних  документів  коштом  особи, що звернулася до БТІ.

Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (далі - Перелік), наведений у додатку №1 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, серед яких зазначено, в тому числі свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами  місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями. Маючи намір здійснити реєстрацію права власності на об’єкти нерухомості, позивач звернувся до відповідача із заявою від 18.08.2003р. №21 про виготовлення технічної документації на магазин „Продовольчі товари” по вул.Московська 6 у с.Новий Шлях Козелецького району. 8 вересня 2003 року Козелецьким БТІ був виготовлений технічний паспорт на зазначений об’єкт нерухомості, за що позивачем по платіжному дорученню №1158 від 15.09.2003р. перераховано 314грн.10коп.

В силу ст.392 Цивільного кодексу України  власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що факт наявності у позивача права власності на об’єкти нерухомості, який розташований по вул.Московській 6, у с.Новий Шлях Козелецького району підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку що позов в частині визнання права власності є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Позовні вимоги про зобов’язання видати свідоцтво про право власності на об’єкт нерухомості не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки відповідно до згаданого вище додатку №1 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, рішення  судів,  третейських  судів  про  визнання права власності  на  об'єкти  нерухомого  майна,  віднесені до правовстановлювальних документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна, а тому відсутні підстави для видачі додаткового свідоцтва про право власності на об’єкт нерухомості.

Отже, з огляду на вищезазначене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст..49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.85 Господарського кодексу України, ст.ст.115,328,317,392 Цивільного кодексу України, Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002р. N7/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за  N157/6445, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за Чемерським споживчим товариством, вул.40 років Жовтня,6, с.Чемер Козелецького району (ідентифікаційний код 01776180, р/р 4 в ЧОД АППБ „Аваль”, МФО 353348) право власності на об’єкт нерухомості: магазин „Продовольчі товари”, який розташований за адресою: вул.Московська 6, с.Новий Шлях Козелецького району.

Стягнути з Новошляхівськолї сільської ради Козелецького району, с.Новий Шлях Козелецького району, вул..30 років Перемоги, 1 (ідентифікаційний код 21399609, відомості про рахунки відсутні) на користь Чемерського споживчого товариства, с.Чемер Козелецького району, вул..40 років Жовтня,6 (ідентифікаційний код 01776180, р/р 4 в ЧОД АППБ „Аваль”, МФО 353348) 85грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Суддя                                                            Т.Г.Оленич

15.10.07