ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2007р.                                                                                Справа №  19/184

за позовом  Пирятинського учбово-виробничого підприємства Полтавського учбово-виробничого  об"єднання "Електроконтакт" УТОС,  м.Пирятин

до   Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ в особі відокремленого підрозділу „Держенерго нагляду у    Північному регіоні державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго", м. Харків     ,

про  визнання нечинним акту обстеження П-859 від 04.08.2005р.; визнання протиправними дій відповідача по складанню  акту обстеження П-859 від 04.08.2005р.; скасування  постанови ПП-126 від 12.08.2006р.; скасування припису  ППр-126 від 12.08.2005р.

Суддя:  Безрук Т.М.

Секретар судового засідання:  – Борисенко Н.М.

Представники :

від позивача:  Портний В.І. (директор)

від відповідача – Нечитайло В.І. (за дов.№314 від 29.12.2006р.)

Розглядається позовна заява про визнання  нечинним акту обстеження П-859 від 04.08.2005р.; визнання протиправними дій відповідача по складанню  акту обстеження П-859 від 04.08.2005р.; скасування  постанови ПП-126 від 12.08.2006р.; скасування припису  ППр-126 від 12.08.2005р.

У відзиві відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що зазначені акти прийняті на підставі норм діючого законодавства, в межах компетенції, встановленої законом.

Ухвалою суду від 07.12.2006р. було замінено відповідача - Державну інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Полтавській області на належного відповідача - Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго", м. Київ в особі  відокремленого підрозділу „Держенерго нагляду у Північному регіоні    державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго", м. Харків

В судовому засіданні 18.01.2007р. судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, -

Відповідно до ст.1 Закону України "Про електроенергетику споживачі енергії  це суб"єкти господарської діяльності та фізичної особи, що використовують енергію для власних потреб на  підставі договору про її продаж та купівлю.

Позивачем є  споживачем електроенергії, оскільки між ним і ВАТ "Полтаватеплоенерго" укладеного  договір на постачання електричної енергії  № 65 від 14.07.2003 р., що встановлено рішенням господарського суду Полтавської області від  31.07.2006р. по справі №4/364-18/164

Інспектор Держенергонагляду за результатом перевірки позивача видав припис № П-200 від 23.03.2005 р. про усунення виявлених порушень з посиланням у кожному пункті припису на вимоги  Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених начальником  Головдерженергонагляду 21.12.1984 р, які обов"язкові для споживачів електроенергії усіх міністерств та відомств, Правил улаштування електроустановок, та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від  31.07.1996 р. № 28 зі змінами та доповненнями і зареєстрованими в Мінюсті України 14.11.2002 р. за № 903/7191.

За результатом оскарження даного припису до господарського суду Полтавської області судом прийнято рішення від  31.07.2006р. по справі №4/364-18/164 про відмову у позові про визнання частково недійсним вказаного припису. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.10.2006р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.11.2006р. по даній справі відмовлено у відкритті касаційного провадження з перегляду постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.10.2006р. Отже, рішення господарського суду Полтавської області від  31.07.2006р. по справі №4/364-18/164 набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі  особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно акту обстеження №П-859 від 04.08.2005р. інспектором Держенергонагляду при перевірці позивача було встановлено факт невиконання позивачем пунктів 1, 7, 19, 20, 21, 22, 23, 24 припису № П-200 від 23.03.2005 р.

12.08.2005р. відповідачем прийнято постанову № ПП-126 про накладення на позивача штрафу в сумі 340 грн. за порушення законодавства про електроенергетику, а саме невиконання вищевказаних пунктів  припису № П-200 від 23.03.2005 р.

Крім того, 12.08.2005р. відповідачем прийнято припис № ППр –126, згідно якого приписано позивачеві 1) надати інформацію про сплату штрафу у Держбюджет України в розмірі 340 грн. у строк до 12.09.2005р.; 2) виконати пункти 1, 7, 19, 20, 21, 22, 23, 24 припису № П-200 від 23.03.2005 р. у строк до 12.09.2005р.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про електроенергетику" державний нагляд в електроенергетиці здійснює  Державна інспекція з енергетичного нагляду  за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України постановою від 7 серпня 1996 року № 929 зі змінами та доповненнями пунктом і затвердив Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії і установив, що це Положення є обов"язковим для постачальників та споживачів електричної і теплової енергії незалежно від форм власності та видів діяльності.

Згідно п.4 вказаного Положення завданнями та функціями державного енергетичного нагляду в тому числі є:

- контроль за дотриманням суб"єктами електроенергетики, суб"єктами відносин у сфері теплопостачання і споживання електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання енергії;

- здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб"єктами  електроенергетики суб"єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії;

- нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних і теплових установок та мереж  суб"єктів електроенергетики, суб"єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії;

Згідно ст.26 Закону України  "Про електроенергетику" безпечну  експлуатацію енергетичних установок споживачів та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

З огляду на викладене перевірка позивача проведена відповідачем згідно визначеної законом компетенції.

Як свідчать матеріали справи, відповідач неодноразово надсилав позивачеві повідомлення про проведення перевірки виконання вимог припису № П-200 від 23.03.2005 р., але інспектор до перевірки не допускався, про що складено акти від 07.06.2005р., від 24.06.2005р.

Відповідач рекомендованим листом направив позивачеві повідомленням №764 від 28.07.2005р. про проведення обстеження з 04.08.2005р., яке було одержано позивачем 01.08.2005р., про що свідчить відмітка на повідомлення про врученні поштового відправлення.

Державний інспектор Демешко В.М. здійснював 04.08.2005р. перевірку на підставі доручення на проведення обстеження від 28.07.2005р. №859, про проведену перевірку складено акт обстеження №859 від 04.08.2005р., який був підписаний представником позивача – головним інженером Гнатюком І.П.

Таким чином, твердження позивача, що перевірку виконання припису Інспекція провела без відома представника позивача та не уповноваженою  на проведення перевірки особою є необґрунтованим.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача по складанню  акту обстеження П-859 від 04.08.2005р. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також підлягають відхиленню вимоги про визнання  нечинним акту обстеження №П-859 від 04.08.2005р.

Відповідно до ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб”єкта владних повноважень. При цьому під рішенням суб”єкта владних повноважень слід розуміти певну юридичну форму рішень цих органів, тобто офіційний документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов"язковий характер для суб"єктів цих відносин.

В позові заявлені вимоги про визнання недійсним акту обстеження, який сам по собі не є рішенням, що має правові наслідки, та не є обов”язковим до виконання.

Відповідно до п. 2 Положення  про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженого                              постановою Кабінету Міністрів України   від 21 липня 1999 р. N 1312, штрафи за порушення  законодавства  про  електроенергетику накладаються на суб'єктів господарської діяльності за ухилення від  виконання  або  несвоєчасне виконання рішень чи приписів  Національної  комісії   регулювання   електроенергетики, Державної  інспекції  з  експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій.

Пунктом 5 Положення  про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику визначено, що старші  державні  інспектори  з  енергетичного  нагляду за режимами споживання електричної та теплової  енергії  мають  право накладати на суб'єктів господарської діяльності штрафи     за правопорушення,  передбачені  в  абзаці  третьому пункту 2 цього Положення,  - у розмірі  до  трьох  тисяч  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 7, 8 даного Положення визначено, що рішення про накладення штрафу приймається на підставі акта перевірки   суб'єкта   господарської   діяльності, складеного  посадовими  особами  Національної  комісії регулювання електроенергетики,  Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж або Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії.  Рішення  про  накладення  штрафу  оформляється  постановою відповідно  Національної  комісії  регулювання  електроенергетики, Державної інспекції з експлуатації електричних  станцій  і  мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії.

Доказів фактичного виконання вимог припису № П-200 від 23.03.2005 р. позивач суду не надав.

Таким чином, постанова № ПП-126 від 12.08.2006р. про накладення на позивача 340 грн. штрафу за невиконання акту-припису № П-200 від 23.03.2005 р.  є правомірною, підстави для її скасування відсутні.

Посилання позивач на те, що спірні припис та постанова прийняті відносно факту невиконання припису № П-200 від 23.03.2005 р.,  оскарження правомірності прийняття якого на той час було предметом справи в господарському суді, судом відхиляється з наступного.

Пунктом 12 Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року № 929 (в редакції станом на  серпень 2005р.), рішення  посадових   осіб Держенергонагляду можуть бути оскаржені в установленому порядку.      Оскарження не  є підставою для зупинення виконання рішення до його остаточного розгляду відповідно до законодавства.

Згідно п.11 Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року № 929 (в редакції станом на  серпень 2005р.), головний  державний  інспектор  України  з  енергетичного нагляду,  його  заступники  та  відповідні  державні  інспектори з енергетичного   нагляду   під   час   виконання   покладених    на Держенергонагляд завдань та функцій мають право видавати суб'єктам     електроенергетики     та    споживачам обов'язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушень нормативно-правових актів;

приведення засобів   обліку,    контролю    та    регулювання виробництва,   передачі,   постачання   та  споживання  енергії  у відповідність   з   нормами,    правилами    і    стандартами    в електроенергетиці;

неприпустимості продовження    експлуатації   електричних   і теплових установок споживачів,  якщо це створює загрозу для  життя та  здоров'я  обслуговуючого персоналу і населення,  навколишнього середовища, енергопостачання інших споживачів.

За приписом № ППр –126 позивачеві приписано 1) надати інформацію про сплату штрафу у Держбюджет України в розмірі 340 грн. у строк до 12.09.2005р.; 2) виконати пункти 1, 7, 19, 20, 21, 22, 23, 24 припису № П-200 від 23.03.2005 р. у строк до 12.09.2005р.

Визначені вимоги в пункті 1 припису №ППр – 126 від 12.08.2005р. не відповідають визначеним  в п.11 Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії підставам видачі припису та його змісту.

Згідно змісту вказаного Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії подання чи не подання інформації про сплату штрафу не може бути  підставою видачі припису. Натомість п.10 даного Положення визначає, що суб'єкт господарської діяльності повинен  сплатити  штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови про його накладення.  У разі  несплати  штрафу у зазначений термін він стягується в судовому порядку.

З огляду на викладене пункт 1 припису № ППр –126 від 12.08.2005р. не відповідає вимога законодавства та підлягає скасуванню. Позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

В іншій частині позов підлягає відхиленню з наведених вище підстав та обґрунтувань.

Керуючись ст.ст.94 (п.1), 160-163, підп.3 п.3 та п.6 розділу УІІ “Перехідні положення” КАС України, суд,-

Постановив:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Скасувати пункт 1 припису № ППр –126 від 12.08.2005р., виданого Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Полтавській області.

3. Стягнути з Державного бюджету України (код класифікації платежу 22090200) на користь Пирятинського учбово-виробничого  підприємства  Полтавського учбово-виробничого  об"єднання "Електрон" УТОС (м.Пирятин, вул.Єлени,12, ідентифікаційний код 05477511, р/р 5 в АБ “Полтавабанк”, МФО 331489) 43 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати виконавчий лист після набрання цією постановою законної сили та за наявності відповідної заяви від позивача.

4.          В іншій частині –у позові відмовити.

Постанова набирає законної сили в строки, визначені ст.254 КАС України, та може бути оскаржена в порядку,  встановленому ст.186 КАС України.

Суддя                                                                      Безрук Т.М.

Повний текст постанови складено: