ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у
прийнятті позовної заяви

"30" липня 2007 р.
№ 02-03/

Суддя      розглянувши матеріали

за позовом

Фізичної особи ОСОБА_1, м. Київ

до

Державного комунального
підприємства “Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м.
Бровари

про

визнання права власності

встановив:

До господарського суд Київської
області надійшла позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 до Державного
комунального підприємства “Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації”
про визнання права власності ОСОБА_1 на літній табір, інвентаризаційний
НОМЕР_1, загальною площею 58765,3 м. кв., позначеної за планом земельної
ділянки літерою “У”, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 б/н та зобов'язати
відповідача зареєструвати права власності за позивачем.

Позов мотивований тим, що фізична
особа ОСОБА_1 придбав спірне майно за договором купівлі-продажу від
23.02.2006р., якій посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрованим у державному
реєстрі правочинів за НОМЕР_2.

Разом з тим наказом відповідача
НОМЕР_3 виключено спірне майно з реєстру права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на договір купівлі-продажу від 23.02.2006р, відповідно до
якого фізична особа ОСОБА_1 купив спірне майно, витяг про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно від 21.03.2006р., відповідно до якого спірне майно
зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_1, та на витяг з державного реєстру
правочинів від 23.06.2006р., якій підтверджує статус набувача спірного майна за
фізичною особою ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1
цього Кодексу.

Суд зазначає, що до господарського
суду з заявою має право звернутися фізична особа -кредитор лише у справі про
банкрутство та  фізична особа виключно за
захистом порушених корпоративних прав.

Позивач фізична особа при зверненні
до господарського суду з даним позовом взагалі не зазначає, які його
корпоративні права порушені та в чому полягають ці порушення.

Отже, беручи до уваги викладене та
враховуючи зазначені норми законодавства фізична особа -заявники позовної заяви
не можуть бути стороною у господарській справі навіть при наявності в нього
свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 02.08.2006р.,
оскільки всі дії які останній вчинив для набуття за ним права власності на
спірне майно (укладання договору купівлі продажу від 23.02.2006р., реєстрація
права власності нерухомого майна від 21.03.2006р., державна реєстрація
правочину 23.02.2006р.) були вчинені ним як фізичною особою а не підприємцем, а
підприємцем він став за пів року пізніше 02.08.2006р.

Таким чином, дана позовна заява не
підлягає розгляду в господарських судах.

З врахуванням наведеного, суд
відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч.1 ст. 62 Господарського
процесуального кодексу України, як такої що не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86
Господарського процесуального кодексу України суд, -

ухвалив:

Відмовити в прийнятті позовної
заяви.

Суддя