ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів,  проспект Миру, 20                                                                                                               тел. 77-99-18
ІМЕНЕМ  У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

11 вересня   2007р.                                                                                                   справа №14/214

Позивач:          Закрите акціонерне товариство "Пирятинський сирзавод"

вул. Сумська 1, м. Пирятин, Полтавська область, 37000

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Васьківці", вул.Леніна,1, с.Васьківці, Срібнянський р-н, Чернігівська обл.

Предмет спору: про стягнення 1527,26 грн.

Суддя  Книш Н.Ю.

Представники сторін :

Від позивача : Турпака Ю.М. представник, довіреність № 08 від. 20.08.2007 р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги по технічному обслуговуванню холодильного обладнання встановленого на фермі господарства в сумі 1488,38 грн., інфляційні нарахування в сумі 22,90грн. за період з 10.02.07р. по 28.02.07р., та за березень, квітень і травень 2007 року, а також 3% річних у сумі 15,98 грн. за період з 10.02.07р. по 20.06.2007р.

Представником позивача в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні подано заяву про зміну позовних вимог, в якій повідомляє, що після порушення провадження по справі відповідачем платіжним дорученням №12 від 07.09.07р. перераховано на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 1488,38грн., та просить стягнути з відповідача 22,90грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 15,98 грн. і судові витрати.

Враховуючи, що позивач відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, суд розцінює подану позивачем заяву, як зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 1488,38грн., яка приймається судом, оскільки це не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення за № 572689.

Не з’явлення в судове засідання повноважного представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд Чернігівської області встановив:

Враховуючи, що позивач зменшив свої позовні вимоги, і заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його заяви про зменшення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами не укладався єдиний письмовий договір щодо встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Згідно з ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлені спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Єдиний письмовий договір про надання послуг по монтажу та наладці холодильного обладнання між сторонами не укладався.

Як вбачається із матеріалів справи, з 16.08.06р. по 18.08.06р. позивачем були надані послуги відповідачу по монтажу та наладці холодильного обладнання.

Факт надання послуг позивачем, та їх одержання відповідачем, підтверджується двосторонніми актами приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню обладнання, які підписані сторонами та скріплені печатками. Згідно актів приймання за період з 16.08.06р. по 18.08.06р. вартість послуг визначена на загальну суму 1663,38грн.

Підписання сторонами актів приймання виконаних робіт (наданих послуг) на суму 872,06грн. та на суму 791,32грн., а всього на суму 1663,38грн., в яких визначено найменування обладнання, дата надання послуг і їх вартість, суд розцінює як укладення договору про надання послуг у спрощений спосіб.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приймаючи до уваги, що сторонами не визначено строк виконання зобов’язання відповідачем по оплаті наданих послуг, тому в силу ст.530 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Пред’явлення позивачем претензії №253 від 06.01.07р. щодо оплати відповідачем наданих послуг, суд розцінює як пред’явлення вимоги на оплату відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, яка повинна бути виконана відповідачем у семиденний строк. Отримання відповідачем претензії 02.02.07р. підтверджуються поштовою квитанцією та поштовим повідомленням. Відповідач у строк до 09.02.07р. одержані від позивача послуги у повній сумі не сплатив. На час звернення позивача до суду заборгованість відповідача становила 1488,38грн.

Відповідач на день розгляду справи в суді суму боргу 1488,38грн. сплатив, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 07.09.07р. та позивачем.

Згідно з ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 22,90грн. за період з 10.02.07р. по 28.02.07р., за березень, травень 2007р. та 3% річних у сумі 15,98грн. за період з 10.02.07р. по 20.06.07р.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 16,95грн., в зв’язку з неправильним математичним обрахуванням позивачем вказаної суми, та у зв’язку з тим, що позивачем не було враховано, що індекс інфляції у березні 2007 році складав 100,2%, а не 100,6% як  вказано позивачем, а тому в решті стягнення інфляційних позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стягнення 3 % річних в сумі 15,98 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в розмірі 118,00грн.

Керуючись ст.11, 525, 526, 530, 625, 901 Цивільного кодексу України, ст.175, 179, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васьківці" (вул. Леніна, 1, с.Васьківці, Срібнянський район, Чернігівська область, р/р №260025741 в ЧОФ АКБ „Райффайзен Банк Аваль” м. Чернігів МФО 353348, код 32517894) на користь Закритого акціонерного товариства "Пирятинський сирзавод" (вул. Сумська 1, м. Пирятин, Полтавська область, р/р №4001 в АТ „Індустріально-Експортний Банк”, МФО 331661, код 00446865) 16грн. 95коп. інфляційних, 3% річних в сумі 15грн.98коп., 102грн.00коп. державного мита та 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після  набранням  судовим рішенням законної сили.

3.В решті позову відмовити.

Суддя                                                                                  Н.Ю.Книш

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 14.09.07р.

Суддя                                                                                  Н.Ю.Книш

28.09.07