СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.07                                                                                 Справа № 3/383.

Суддя Шеліхіна Р.М.,   розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, м. Краснодон Луганської області

до Комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори № 10, смт. Северний, м. Краснодон Луганської області

про стягнення  66 873 грн. 50 коп.

при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:  Піганова Н.А., дов. від 23.02.07. № 181,

від відповідача: Ільмухіна О.В., керівник, наказ від 28.02.07. №72,

В С Т А Н О В И В :

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 65699 грн. 77 коп. - заборгованості за активну електроенергію, 564 грн. 00  коп. - суми вартості  недоврахованої електричної енергії, 3% річних - 432 грн. 44 коп., та 177 грн. 29 коп. - інфляційні нарахування.

Заявою, зданою у судовому засіданні 18.09.07., представник позивача повідомив суд про часткову сплату відповідачем боргу за недораховану електроенергію в сумі 564грн. під час розгляду спору в суді.

Відповідач заявою від 05.10.07. визнав позов у повному обсязі та повідомив суд про часткову оплату боргу за активну електроенергію на суму 40 000грн. та сплату недорахованої електроенергії на суму 564грн., про що надав суду копії платіжного доручення від 21.08.07. №72 на суму 40 00грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторні, оцінивши надані докази вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання умов договору).

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Краснодонської філії /позивачем/ та Комунальним підприємством житлово-експлуатаційною контора №10, м. Краснодон Луганської області /відповідачем/  було укладено договір  від 30.10.06. №932.

За умовами договору позивач прийняв на себе зобов”язання постачати  електроенергію, а відповідач –оплачувати спожиту електроенергію. Вказаним договором порядок оплати не встановлено і строк виконання зобов’язання відповідачем не визначено.

В періоді з 01.11.2006 року по 01.04.2007 року  за відповідачем утворилась заборгованість за активну електроенергію у сумі  65699,77грн., що підтверджено звітами про спожиту електроенергію за відповідні періоди.

Таким чином, факт неналежного виконання відповідачем умов договору по оплаті активної електроенергії на суму 65699,77грн. підтверджується матеріалами справи.

Під час розгляду справи у суді відповідач сплатив частину боргу в сумі 40 000грн. і решту вимог визнав у повному обсязі.

За таких підстав, провадження у справі в частині 40 000грн. боргу за спожиту активну електроенергію, а також в частині заявленої до стягнення суми вартості  недоврахованої електричної енергії  у розмірі 564грн. слід припинити на підставі правил п.1.1 ст.80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Заборгованість за активну електроенергію у сумі  25699,77грн. слід стягнути з відповідача і позов в цій частині задовольнити, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Заявлені до стягнення інфляційні нарахування в сумі 177,29грн. та 3 % річних у розмірі 432,44грн. слід залишити без задоволення тому, що договором  від 30.10.06. №932, укладеним між сторонами, не визначено строку виконання відповідачем обов’язку по оплаті електроенергії і вимоги про оплату боргу позивач відповідачу не направляв, а відповідно до цього відсутні підстави для ствердження того, що відповідач порушив право позивача на отримання плати за спожиту електроенергію і умови укладеного договору.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати за позовом слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, керуючись  ст. ст. 44-49, п.5ст.78, п.1.1ст.80, ст.ст.82, 84, 85 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В :

1.            Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори № 10, смт. Северний, м. Краснодон Луганської області, вул. ім. Гагаріна, 21 , ід. код 34165057  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії,  м. Краснодон Луганської області, вул. «Лобачевського», 44  заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 25699,77грн., для зарахування на р/р 400 в Краснодонському відділенні Ощадбанку України, МФО 364081. Видати наказ.

3.Стягнути з Комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори № 10, смт. Северний, м. Краснодон Луганської області, вул. ім. Гагаріна, 21 , ід. код 34165057  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії,  м. Краснодон Луганської області, вул. «Лобачевського», 44  витрати по сплаті державного мита у сумі 662,60грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. , видати наказ.

4. Припинити провадження у справі в частині 40 000грн. боргу за активну електроенергію та в частині 564грн. недоврахованої електричної енергії.

5. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –10.10.07.

Суддя                                                                      Р.М.Шеліхіна