СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.06.07                                                                                 Справа № 8/251ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Ленінського району міста Луганська в інтересах держави в особі Луганського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Луганськ,

до Державного відкритого акціонерного товариства «Трест «Стахановвуглебуд»»,           м. Стаханов  Луганської області, -

про стягнення штрафних санкцій у сумі 3400 грн. 00 коп.,

при секретарі Качановській О.А.;

за участю прокурора (заявника) –Мазепіної М.В., - посвідчення №105 від 05.09.06 року;

в присутності представників сторін:

від позивача – Орлянко Д.Ю. –провідний спеціаліст, - довіреність №1-П/07 від 09.01.07 року;

від відповідача –не прибув, -

встановив:

суть спору: прокурором в інтересах позивача заявлено вимогу про стягнення   з відповідача штрафу у сумі 3400 грн. 00 коп., накладеного на нього Луганським територіальним управлінням  Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі –ЛТУ ДКЦПФР, - позивач).

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 22.05.07 року, за участю представників сторін.

На підставі ст. 150 КАСУ розгляд справи було відкладено з 15 до 22 червня 2007 року –у зв’язку з неявкою відповідача.

Прокурором та представником позивача заявлено клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та п. 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому його задоволено судом.

В судовому засіданні прокурор та представники позивача позов підтримали.

Відповідач позов не визнав, про що також зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №14-49 від 19.04.07 року, - до суду подано 22.05.07 року), посилаючись на те, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству у сфері обігу цінних паперів, оскільки Державне відкрите акціонерне товариство «Трест «Стахановвуглебуд»(далі –Трест, - відповідач) не є емітентом цінних паперів, не здійснював емісії цінних паперів та їх реєстрації.

Відповідач витребувані судом документи не надав, до судового засідання, призначеного на 22.06.07 року, не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним поставлений до відома про дату, час та місце судового слухання.

Суд дійшов такого висновку з огляду на наступне:

1)згідно матеріалам справи, юридичною адресою відповідача є місто Стаханов, вул. Дзержинського, 14  Луганської області;

2) 08.05.07 року  за вих. №744; 25.05.07 року за вих. №886 та  16.06.07 року за вих. №987 судом на цю адресу спрямовано ухвали  про призначення справи до судового слухання та судові повістки; з матеріалів справи вбачається, що перше поштове відправлення відповідач отримав, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення поштового відправлення та фактом прибуття представника Тресту до попереднього судового засідання.

Оператором поштового зв’язку до суду не повернуто жодне з двох наступних поштових відправлень, а також письмове повідомлення про їх вручення.

У зв’язку з цим суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, -  в якому сказано:

поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника,  письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

За таких обставин у суду є всі підстави дійти висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце судового слухання, а тому, керуючись ст.ст.40,49,51, частиною 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, розглянув справу за його відсутності, - тобто на підставі наявних у справі доказів.

І.Заслухавши прокурора та представників сторін, дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали,   суд дійшов  наступного.

31.03.06 року ЛТУ ДКЦПФР встановлено, що ДВАТ «Трест «Стахановвуглебуд» допущено правопорушення на ринку цінних паперів, яке полягає в тому, що ним у встановлений термін –до 25.04.2005 року - не  подано до Луганського територіального управління ДКЦПФР чітку копію сторінки номера друкованого видання, в якому опубліковано особливу інформацію про зміни в персональному складі службових осіб від 16.06.2005 року та 16.09.2005 року; Трестом у такий спосіб порушено вимоги ст. 25 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу»та пункт 3.6 Положення про надання особливої інформації акціонерними товариствами та підприємствами –емітентами  облігацій, затвердженого рішенням ДКЦПФР  10.02.2000 року №5 (з наступними змінами та доповненнями).

У зв’язку з цією обставиною ЛТУ ДКЦПФР 31.03.06 року, на підставі пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», видано розпорядження №71-ЛУ, яким  Тресту запропоновано до 28.04.06 року усунути вищеописані порушення чинного законодавства.

Розпорядження містить попередження на адресу Тресту про те, що у разі ухилення від виконання або несвоєчасного виконання цього розпорядження до нього ЛТУ ДКЦПФР будуть застосовані штрафні санкції, передбачені ст.ст. 11 та 13 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів».

31.03.06 року за вих. №885-2 спрямоване на адресу Тресту.

25.05.06 року ЛТУ ДКЦПФР складено акт №111-ЛУ –про невиконання Трестом цього  розпорядження, копію якого спрямовано на адресу Тресту та останнім отримано.

06.06.06 року позивачем винесено постанову №111-ЛУ про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, згідно якому  щодо Тресту, на підставі пункту 14 статті 8, статтей 9,11 та 12 ЗУ «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», пунктів 7 та 9 Положення «Про територіальні органи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку», застосовано штрафні санкції у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

08.06.06 року за вих. №1431-1 постанову спрямовано на адресу Тресту.

Згідно наданих до позову доказів, відповідач цю постанову не оскаржив та не оспорив, вона є чинною на час розгляду судового спору.

Штрафні санкції ним не сплачені.

ІІ.Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав.

1.Як вбачається з матеріалів справи, Позивач наклав на Відповідача штраф за порушення на ринку цінних паперів у повній відповідності до ЗУ від 30.10.1996 року №448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Так, згідно ст.7 названого Закону до повноважень ДКЦПФР входить виявлення порушень на ринку цінних паперів та вжиття заходів до їх усунення.

Факт вчинення порушення на ринку цінних паперів з боку ДВАТ «Трест «Стахановвуглебуд»позивачем належним чином документально доведено як порушнику, так і суду.

Право накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів, - передбачено пунктом 14 ст. 8 вищезгаданого Закону.

Порушення на ринку цінних паперів виявлено уповноваженою на те посадовою особою ЛТУ ДКЦПФР (ст.9 ЗУ №448/96-ВР).

Відповідальність юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів у вигляді ненадання, несвоєчасне надання або надання завідомо неправдивої інформації полягає у накладенні на них штрафу у розмірі до 1000 неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян (абз. 4  частини 1 ст. 11 названого Закону).

Судом встановлено, що порушень вимог ст.12 ЗУ №448/96-ВР, якою регламентовано порядок накладення штрафів за порушення юридичними особами правил діяльності на ринку цінних паперів, при застосуванні штрафних санкцій до відповідача - не припущено, тобто з матеріалів справи вбачається, що позивачем законно та обґрунтовано застосовано штрафні санкції щодо Тресту.

Позивачем не порушено також вимоги ст. 250 Господарського кодексу України в частині терміну застосування штрафних санкцій за порушення порядку здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено факт безпідставного невиконання відповідачем вимоги про сплату до державного бюджету накладеного на нього штрафу.

Частиною 3 ст.11 ЗУ “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” передбачено, що штрафи, накладені за правопорушення на ринку цінних паперів, стягуються у судовому порядку.

2.Що стосується заперечень відповідача проти позову, то вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та на чинному законодавстві.

Так, відповідач є державним відкритим акціонерним товариством.

Відповідно до ст. 24 Закону України від 19.09.1991 року №1576-ХІІ «Про господарські товариства»акціонерним визнається товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов’язаннями тільки майном товариства.

Згідно статі 2 ЗУ від 18.06.1991 року №1201-ХІІ «Про цінні папери та фондову біржу» (далі –ЗУ №1201-ХІІ) визначено поняття емітента, відповідно до якого емітент цінних паперів –держава в особі уповноваженого органу, юридична особа і  у випадках, передбачених законодавством, фізична особа.

Емітент від свого імені випускає цінні папери і зобов’язується виконувати обов’язки, що випливають з умов їх випуску.

Статтею 25 Закону 12-1-ХІІ встановлено, що з моменту державної реєстрації суб’єкта підприємницької  діяльності в якості державного відкритого акціонерного товариства, незалежно від того, хто є його засновником (держава, юридичні чи фізичні особи), факт нереєстрації випуску акцій в реєстраційному органі не звільняє акціонерне товариство від виконання вимог, встановлених законодавством про цінні папери.

З огляду на викладене суд відхиляє заперечення відповідача проти позову.

Одночасно суд вважає, що відповідач не спростував позовні вимоги.

Прокурор та позивач, які є суб’єктами владних повноважень, належним чином довели законність та обґрунтованість своїх дій, рішень та  позовних вимог, а тому суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 ст.94 КАС України суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 8, 9, 11 та 12 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні”, керуючись ст.ст.94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства «Трест «Стахановвуглебуд», ідентифікаційний код 00181119, яке знаходиться за адресою: місто Стаханов, вул.Дзержинського, 14 Луганської області, - на користь Державного бюджету України штрафні санкції у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Згідно ч. 4 ст. 167 КАСУ у судовому засіданні 13.03.07 року за згодою прокурора та представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 27.06.2007 року.

Суддя                                                                                          А.П.Середа