ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.                                                            Справа № 33/338-06

вх. № 15869/3-33

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - не з”явився ( в попередньому судовому засіданні Заварзіна Н.М., дов.№ 48 від 15.02.2007р.)

першого відповідача - Маяцька Т.Г., дов. № 365 від 27.02.2007р.

другого відповідача - не з'явився ( в попередньому судовому засіданні Резніченко Н.Б., дов. № б/н від 10.04.07р.)

розглянувши справу за позовом Міжгалузевої регіональної корпорації "Теплоенергія", м. Харків

до  ВЧ А-4104 м. Чугуїв

про стягнення 84050,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення солідарно звідповідачів заборгованості у сумі 84050,38грн., у тому числі 55704,84грн. основного боргу, 16121,18грн. пені, 9956,23грн. суми індексації боргу, 2268,13грн. 3% річних. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі не виконали належним чином свої договірні зобов’язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Позивач в судовому засіданні надав заяву про збільшення позовних вимог,яка прийнята судом до розгляду,  в якій просить суд стягнути  солідарно з  відповідачів заборгованість у сумі 152629,42грн., у тому числі 122249,98грн. - сума основного боргу, 14734,59грн. - пені, 13101,29грн. - сума індексації боргу, 2568,13грн. - 3% річних.

Перший відповідач проти позову  заперечує, посилаючись на те, що  згідно акту  розрахунків станом на 01.04.2007р.  заборгованості  перед позивачем не має.

Другий відповідач   заперечує проти позовних вимог,  стверджує, що Чугуївська КЕЧ району свої договірні зобов’язання щодо оплати теплопостачання за ВЧ А 4101 виконала в повному обсязі, а відповідальність за заборгованість, яка утворилась по гуртожитку, повністю покладається на  першого відповідача.

В судовому засіданні  оголошено перерву    з  12.06.2007р. до 15.20 год. 19.06.2007р.

Суд, вислухавши пояснення  представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх  сукупності, встановив    наступне.

01.02.2004р.   між військовою  частиною А 4104  та МРК „Теплоенергія”  був укладений   договір № 60   про постачання теплової енергії. У відповідності до  умов договору   позивач (Постачальник)  зобов’язався постачати   першому відповідачу  теплову енергію  в потрібних  йому обсягах, у відповідності до переліку  об’єктів   постачання теплової енергії споживача,    а   відповідач (Споживач)  зобов’язався оплачувати   одержану теплову  енергію    за встановленими  тарифами ( цінами) в терміни  та   на  умовах,   передбачених  договором.

В  січні 2006р.  між  військовою частиною А 4104 (Споживачем),  МРК „Теплоенергія” (Постачальником)   та Чугуївською КЕЧ (Платником)  було укладено    додаткову угоду до цього    договору, за якою  сторонами   розділ 6 договору „Порядок  розрахунків”   викладено  в  іншій  редакції, а саме у  відповідності до  п.6.1.  договору розрахунки  за теплову енергію, що споживаються „Споживачем”   здійснює „Платник” відповідно  до  встановлених    тарифів,   зазначено  про   те, що  „Споживач” та „Платник”   солідарно   несуть  відповідальність  щодо здійснення своєчасної  оплати    за теплову  енергію та  інші платежі   та внесено зміни до п.6.3 та 6.4   договору,  слова „Споживач”  замінено  на  „Платник”.   Додаткова угода не містить посилання  на  те, що   її  умови   розповсюджується   на зобов’язання, що виникли у сторін  до укладення ними  цієї угоди,  тому  суд вважає, що на зобов’язання сторін, що виникли   до її  укладення, умови угоди  не поширюються.

При досліджені матеріалів справи  встановлено, що у відповідності  до  умов договору  позивачем   було поставлено першому  відповідачеві  теплову  енергію, але  першим відповідачем, в порушення  умов договору та вимог ст.526 ЦК України,   надані послуги не були оплачені в передбачений договором термін   в повному  обсязі,  внаслідок чого    за період з  січня  2005р.  по  лютий 2007р. включно утворилась заборгованість, яка з урахуванням проведених оплат складає 122249,98 грн..  і до цього часу  не сплачена.

Враховуючи, що другий  відповідач - Чугуївська КЕЧ району  лише в січні  2006р. на підставі  додаткової  угоди  від січня 2006р.  до  договору № 60,  взяв  на себе  зобов'язання  здійснювати розрахунки   та   нести  солідарну  відповідальність   щодо здійснення своєчасної  оплати   за тепло енергію та інші  платежі, суд  вважає, що відповідальність за  невиконання  договірних  зобов'язань    за період, що передує  укладенню цієї  додаткової угоди,  має нести   перший відповідач -  Військова частина.

Оскільки у відповідності до наданого позивачем   розрахунку позову   борг за 2005 рік    з теплової  енергії  складає  52983,47 грн., суд вважає  позов в частині стягнення  52983,47 грн. підлягаючим частковому задоволенню  та  стягненню   з першого  відповідача.

У відповідності до ст.541 ЦК України  солідарний обов’язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або  законом.

Згідно до  ст.543 ЦК України  у разі солідарного обов’язку боржників (солідарних боржників)  кредитор   має право  вимагати виконання обов’язку частково або в повному  обсязі як   від  усіх  боржників  разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням вищевикладеного,  суд вважає  вимогу    про   стягнення  з відповідачів   солідарно  решти  боргу  в   розмірі  69266,51 грн.,  нарахованого  з часу укладення додаткової угоди,     законною, обґрунтованою та  підлягаючою  задоволенню.

Оскільки  згідно   зі  ст.599 ЦК України  зобов’язання   припиняється   виконанням,  проведеним  належним чином,  а  у    відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник,  який  прострочив  виконання грошового   зобов’язання, на  вимогу    кредитора  зобов’язаний  сплатити  суму  боргу з  урахуванням  встановленого   індексу  інфляції  за весь  час прострочення  та   3% річних   від простроченої  суми  боргу,  суд   вважає, що позивач    має  право на  стягнення  з     відповідачів  3% річних  та   інфляційних.  Так  як позивачем нараховані  інфляційні    за період з 2005р. по січень 2007р.   в розмірі  13101,29 грн., але  матеріалами справи підтверджено  їх розмір  лише   в сумі 4296,91 грн.,   суд вважає     необхідним стягнути з  першого  відповідача 1962,31 грн. інфляційних,  нарахованих за  2005рік. Щодо решти  в розмірі 2334,60грн.,  вимога   позивача  про  стягнення    цієї суми солідарно з   відповідачів  є  законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

В частині стягнення   8804,38 грн. інфляційних  суд вважає   необхідним відмовити у  зв’язку з   безпідставністю   їх   нарахування.

Ухвалою суду   від 15.02.2007р.  позивач був  зобов’язаний  надати до суду  обґрунтований  щомісячний   розрахунок   стягуваної суми   з урахуванням  умов   договору,  проведеними оплатами   та у відповідності до  вимог законодавства в частині нарахування  санкцій, інфляції    та 3%    річних.  В подальшому  розгляд справи  декілька разів  відкладався і    позивач був зобов’язаний  виконати вимоги попередніх ухвал суду   в  повному  обсязі.

В судовому  засіданні було встановлено, що позивач не  виконав вимоги суду,  не  надав витребуваних ухвлами суду   обґрунтованого щомісячного   розрахунку пені та 3%  річних з  урахуванням  умов   договору,  проведеними оплатами   та у відповідності до  вимог законодавства. Розрахунок, який надано позивачем до заяви про уточнення позовних   вимог,   не   відповідає  вимогам законодавства,  позивачем зазначено   період   нарахування  з лютого 2006р. по  лютий 2007р., в той  час  як   пеня та 3% річних нараховані не на заборгованість  вищезазначеного періоду  з врахуванням проведених оплат, а на залишок – 133597,03 грн..

Враховуючи, що позивач не виконав в повному  обсязі ухвали суду, суд вважає, що у зв’язку з ненаданням  позивачем без поважних  причин матеріалів, необхідних для вирішення спору, позов    в частині стягнення пені та 3% річних  необхідно залишити без розгляду  на  підставі п.5 ст.81 ГПК України.

У відповідності із ст.49 ГПК  України суд вважає необхідним  витрати по сплаті державного мита у сумі  1265,46 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у сумі  97,83 грн. покласти на   відповідачів  пропорційно  розміру задоволених  позовних  вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст.1, 12, 47, 49,81 п.5, 82-84 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини А 4104( 63500,Харківська  обл., м. Чугуїв, м-н Авіатор, в тому числі р/ рахунок 0298  в УДК в Харківській області, МФО 851011, код 07785381) на користь  Міжгалузевої регіональної  корпорації „Теплоенергія”  ( 61037,м,Харків, вул. Доброхотова,11,  в тому числі  р/ рахунок  9  в АКБ „Меркурій”, м. Харків, МФО 351663, ) 52983,47 грн. боргу, 1962,31  грн.  інфляційних.

Стягнути солідарно  з  Військової частини  А 4104 ( 63500,Харківська  обл., м. Чугуїв, м-н Авіатор, в тому числі р/ рахунок 0298  в УДК в Харківській області, МФО 851011, код 07785381)   та  Чугуївської  квартирно-експлуатаційної частини району ( 63500,Харківська обл.., м. Чугуїв, вул..Гвардійська,1, п/ рахунок 399  в УДК в Харківській області, МФО 851011, код 24976450)   на користь  Міжгалузевої регіональної  корпорації „Теплоенергія”  ( 61037,м,Харків, вул..Доброхотова,11,  в тому числі  р/ рахунок  9  в АКБ „Меркурій”, м. Харків, МФО 351663, )   69266,51 грн. боргу, 2334,60грн.  інфляційних, 1265,46 грн. витрат по сплаті державного мита та  97,83 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати  накази після   набрання рішенням  законної сили.

В частині    стягнення пені та 3% річних позов залишити без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

В частині   стягнення 8804,38  грн. інфляційних  в   позові  відмовити.

Суддя                                                                                            Савченко А.А.