КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2007                                                                                           № 30/213

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Солошенко С.В. (за довір.),

від відповідача - Чміль В.В. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ Науково-виробниче підприємство "Сатурн"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 23.05.2007 про забезпечення позову

у справі № 30/213

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Оріяна-К"

до                                                   ВАТ Науково-виробниче підприємство "Сатурн"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним підпунктів 2, 3, 5, 18, 20, 21 пункту 8.3.6. Статуту

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.05.2007 р. у справі №30/213  клопотання позивача, ЗАТ „Оріяна-К” про забезпечення позову задоволено, заборонено відповідачу набувати будь-яких цивільних прав та обов'язків через органи управління, а саме: наглядової   ради   товариства   у   складі:   Голови   -   Муськина   Ю.М., Заступника голови - Політіхіна А.І., Членів – Антошко О.В.,  Сундучкова К.С.,  Лопати А.І.; Правління товариства у складі: Голови - Чміля В.М., Заступника   голови   -   Чміля   М.М.,   Членів   -   Бердара   М.М.,

Короцинського А.А., Сахно Г. І.; Ревізійної комісії товариства у складі:  Голови комісії - Бут В.М.,        Членів    -    Федорченко    Н.П.,    Сундучкова    І.К., ЗАТ «УПТК», а також  через представників, які діють на підставі актів, довіреностей чи доручень, виданих цими посадовими особами. Заборонено  органам  управління  відповідача, а саме Наглядовій раді

товариства, Правлінню товариства, Ревізійній комісії товариства проводити засідання, збори та приймати на них будь-які рішення, а також здійснювати будь-які інші дії, у тому числі повноваження, надані їм законом.

Відповідач, не погоджуючись з ухвалою суду про застосування заходів забезпечення позову від 23.05.2007 р., звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права, ноповного дослдження судом обставин справи, матеріали справи передати до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неправомірність застосування судом заходів забезпечення позову, оскільки обрані заходи порушують права відповідача як юридичної особи, є за своїм змістом безпосереднім втручанням в його господарську діяльність та може призвести до її припинення і отримання підприємством матеріальних збитків.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія  приходить до висновку .про обгрунтованість доводів апеляційної скарги та необхідність скасування ухвали суду про застосування заходів забезпечення позову від 23.05.2007 р., виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом про визнання недійсним підпунктів 2, 3, 5,18, 20, 21 пункту 8.3.6 Сатуту відповідача, викладеного в новій редакції, яку   затверджено   Загальними   зборами   акціонерів   і   зареєестровано державним реєстратором Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації 23.12.05. № 40000; та зобов"язанання    останнього привести   Статут   товариства   у   відповідність   з   вимогами   чинного законодавства України, шляхом внесення до Статуту відомостей про склад і компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень,

включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість

голосів.

Відповідно до положень ст. 66 ГПК України, суд за заявою сторони, прокурора, або зі своєї ініціативи, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що може призвести до незворотних наслідків. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарського товариства (п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ").

Відповідно до ст. 89 ГК України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють органи управління та посадові особи, зокрема, Правління товариства, Наглядова рада товариства та Ревізійна комісія, які в свою чергу наділені відповідними правами та обов'язками.

Судова колегія приходить до висновку, що в даному випадку застосування вказаних заходів до забезпечення поданого позову, призвело до порушення прав відповідача як юридичної особи, провадження господарської діяльності якого було необгрунтовано припинено, оскільки органи управління відповідача за вказаних обставин не можуть здійснювати поточну господарську діяльністю товариства.

Слід зазначити, що після прийняття оскаржуваної ухвали єдиним уповноваженим  керівним органом у товаристві залишені Загальні збори товариства, які у відповаідності до положень статуту товариства, скликаються лише раз на рік, а відповідно не можуть здійснювати безпосередньо щоденне керівництво поточною господарською  діяльністю товариства, що у відповідності до вимог чинного законодавства є неприпустимим.

Дослідивши обставини справи, колегія не може погодитися із висновком суду першої інстанції щодо правомірності застосування заходів забезпечення позову, повязаних із втручанням у внутрішню діяльність відповідача, та недоведення позивачем того, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим наступне виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Оскаржувана ухвала суду  від 23.05.2007 р. про застосування заходів забезпечення позову підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд  –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Науково-виробничого підприємства «Сатурн»   задовольнити.

2. Ухвалу  Господарського суду м. Києва від 23.05.2007 р. про забезпечення позову у справі  №30/213   скасувати.

3.  Передати матеріали справи  №30/213   до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді