ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.08.07 р.                                                                               Справа № 20/245

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж, м.Ясинувата

до відповідача Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк, в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа”, смт.Старобешеве

про стягнення 40193,98 грн.

За участю представників сторін:

від позивача  Бібікова Т.І. – за довіреністю

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж, м.Ясинувата, із позовом до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк, в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа”, смт.Старобешеве, про стягнення 40193,98 грн. за договором № 123 на користування електроенергією від 17.08.2001р., з яких 38394,10 грн. – сума боргу за спожиту активну електричну енергію, в т.ч. ПДВ 6399,03 грн., 531,14 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1218,14 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 123 на користування електроенергією від 17.08.2001р.; рахунки за спожиту електричну енергію; акти прийому – передачі; грошову вимогу № 04-04/159 від 03.05.2007р.; розрахунок суми боргу; розрахунок інфляційних; розрахунок 3% річних, акт звірки взаємних розрахунків; графік погашення боргу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги визнає частково в розмірі основного боргу, в частині стягнення суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та суми 3% річних не визнає, посилається на важке фінансове становище. Також відповідач посилається на ч. 1 ст. 261, ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України стосовно заборгованості яка утворилась за період з 01.11.2001р. по 31.12.2004р. та просить суд застосувати строк позовної давності.

15 серпня 2007р. до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке залишено без задоволення.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 17.07.2007р. до 16.08.2007р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

17.08.2001р. між Відкритим акціонерним товариством „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж, м.Ясинувата (Споживач), та Обласним комунальним підприємством „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк, в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа”, смт.Старобешеве (Постачальник), був укладений договір на користування електроенергією № 123 (далі – договір).

Пунктом 1 договору передбачено, що предметом договору є умови та порядок постачання Постачальником електричної енергії по тарифам, які регулюються, її використання та своєчасна сплати Споживачем.

Пунктами 2.6, 4.1 договору передбачено, що Споживач щомісяця 20 числа здійснює розрахунок об’ємів та вартості спожитої активної електроенергії, споживач зобов’язується оплачувати спожиту електричну енергію, а також здійснювати усі види платежів за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу потужності, у відповідності до діючим на той період тарифами, індексацією цін, умовами договору. Оплата здійснюється у грошовій формі.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві електричну енергію, що підтверджується, наявними у матеріалах справи рахунками за спожиту електричну енергію та актами прийому – передачі.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати за отриману електричну енергію на користь позивача у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Під час розгляду справи позивач надав листа від 07.08.2007р., у якому посилається на графік погашення заборгованості, відповідно до якого борги 1999 – 2002 р.р. в розмірі 19634,00 грн. були реструктуризовані строком на 6 місяців з жовтня 2004р. по березень 2005р., борги 2002 – 2003 р.р. та 1-й квартал 2004р., 1-й квартал 2005р. реструктуризовані строком на період з травня 2005р. по квітень 2008р. Крім того, позивач посилається на те, що відповідач не оскаржив суму боргу, підписавши акт звірки заборгованості станом на 01.04.2007р. та на 01.06.2007р., у зв’язку з чим строк позовної давності, відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України переривається та надав суду акт звірки взаємних розрахунків № 123 від 13.06.2007р., акт звірки взаємних розрахунків № 123 від 11.04.2007р., графік реструктуризації боргу за спожиту електроенергію за період з 1999 – 2002р.р., графік погашення заборгованості за електроенергію.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовними вимогами та просить суд стягнути з відповідача 38394,10 грн. – суму боргу за спожиту активну електричну енергію, в т.ч. ПДВ 6399,03 грн., 531,14 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1218,14 грн. – суму 3% річних.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 15001,62 грн. за період з січня по квітень 2004р., суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, у зв’язку з тим, що строк оплати не настав.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заперечень відповідача проти позову, помилковість його ствердження про пропущення позивачем строку позовної давності, та про необхідність часткового задоволення позову з наступних причин.

Узгодженням графіку реструктуризації боргу за спожиту електричну енергію за період з 1999 – 2002 р.р. та графіку погашення заборгованості за електричну енергію за 2002 – 2004 р.р. сторони визначили розмір боргу відповідача на користь позивача, за вищезазначені періоди та встановили певний порядок його сплати у період з жовтня 2004р. по квітень 2008р. (періодичність сплати, їх розмір, строки погашення боргу), чим визначили нові строки сплати відповідачем боргу на користь позивача.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за електричну енергію, спожиту відповідачем у періоди листопада – грудня 2001р., листопада – грудня 2003р., січня – квітня, листопада, грудня 2004р.

Відповідно до вищезазначених графіків, строк сплати відповідачем суми боргу, що утворився протягом листопада – грудня 2001р., листопада – грудня 2004р. в розмірі 23392,42 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Строк сплати відповідачем боргу, що утворився у січні – квітні 2004р., в сумі 15001,62 грн. відповідно до графіків на час подання позову до суду ще не настав. Отже, в цій частині позову слід відмовити.

У зв’язку із зменшенням судом суми основного боргу, на стягненні якого наполягає позивач, відповідному зменшенню підлягає й суми 3% річних та інфляції.

Стягувана частина позовних вимог підтверджується наявними у матеріалах справи копіями договору № 123 на користування електроенергією від 17.08.2001р., рахунків за спожиту електричну енергію, актів прийому – передачі, грошової вимоги № 04-04/159 від 03.05.2007р., графіків, актів звірки взаємних розрахунків.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 423,70 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 842,93 грн. – суми 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд залишив без задоволення у зв”язку з тим, що воно не обґрунтовано посиланням на поважні причини неможливості явки представника відповідача до судового засідання та відповідними документами.

Крім того, матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті.

Судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж, м.Ясинувата, до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк, в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа”, смт.Старобешеве, - задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк (83086, м.Донецьк, вул. Донецька, 38), в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа” (смт. Старобешеве, Донецька область, вул. Донецька, 17а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84601, м.Горлівка, Донецька область, вул. Леніна, 11), в особі Донецьких Західних електричних мереж (86000, м.Ясинувата, Донецька область, а/с 52, поточний рахунок 93 у Донецькому обласному управлінні „Державний ощадний банк України”, МФО 335106, ЗКПО 00131179) 23392,42 грн. – суму основного боргу.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк (83086, м.Донецьк, вул. Донецька, 38), в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа” (смт. Старобешеве, Донецька область, вул. Донецька, 17а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84601, м.Горлівка, Донецька область, вул. Леніна, 11), в особі Донецьких Західних електричних мереж (86000, м.Ясинувата, Донецька область, а/с 52, поточний рахунок 0003 в АК ПІБ м.Ясинувата, МФО 334420, ЗКПО 00131179) 423,70 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 842,93 грн. – суму 3% річних, 246,62 грн. – витрати по сплаті державного мита, 72,39 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази у встановленому порядку.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оголошено 16.08.07р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.