СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

23 липня 2007 року
Справа № 8/170 (10/170)

За позовом Дочірнього
підприємства „Постач-Нафто-Сервіс”, вул.Любецька 46, м.Чернігів, 14021

до відповідача:  Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про
стягнення 1404грн.23коп.

Суддя       Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН:

від позивача:
ОСОБА_2 -бухгалтер, довіреність НОМЕР_1 від 26.06.2006

від відповідача:
ОСОБА_1-приватний підприємець (особисто)

Рішення приймається після перерви,
оголошеної в судовому засіданні з 17.07.2007р. по 23.07.2007р., на підставі ч.3
ст.77 Господарського процесуального кодексу України

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено позов про
стягнення 1004грн.64коп. заборгованості по орендній платі за оренду приміщення
на підставі договору №42 від 01.09.2005р., 331грн.85коп. заборгованості по
оплаті додаткових послуг та авансу, а також 68грн.74коп. пені за прострочення
виконання зобов'язань.

За згаданим позовом ухвалою
господарського суду Чернігівської області від 25.05.2007р. порушено провадження
у справі №10/170.

Розпорядженням голови
Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2007р. №02-01/16 у зв'язку
з обранням судді Пашкіної С.А. на посаду судді Київського апеляційного
господарського суду справу №10/170 передано на розгляд судді Оленич Т.Г.

Відповідач у відзиві проти позову
заперечує, посилаючись на звільнення приміщення 09.02.2007р. та безпідставність
виставлення позивачем рахунку по орендній сплаті за повний місяць, а також
рахунків за додаткові послуги та аванс. Крім того, відповідач посилається на
чинення йому з боку позивача перешкод у користуванні орендованим приміщенням та
порушення позивачем строку письмового попередження іншої сторони про відмову
від договору, передбаченого ч.2 ст.763 Цивільного кодексу України. Відповідач
зазначає також, що, на його думку, договір до якого не складався акт
прийому-передачі не набув чинності.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, вислухавши
пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2005 року між сторонами у
справі укладений договір №1, за умовами якого позивач передав, а відповідач
прийняв в оренду складське приміщення для господарської діяльності площею 107,5
кв.м. та кабінет під офіс площею 9,0 кв.м в конторі підприємства по АДРЕСА_2.
Договір укладений між сторонами на строк з 01.09.2005р. по 31.12.2005р.

Додатковими угодами та доповненнями
до договору сторони змінювали площу орендованих приміщень, розмір орендної
плати та продовжували термін дії договору.

В редакції додаткової угоди від
26.09.2005р. до договору площа складського приміщення зменшена до 38 кв.м.

Доповненням до договору (а.с.14)
договір №1 від 01.09.2005р. продовжено сторонами до 01 листопада 2007 року.

За своєю правовою суттю укладений
договір є договором найму (оренди), положення якого регулюються главою 58
Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п.3.5. договору (в
редакції доповнення, що вступило в силу з 16 жовтня 2006 року) сторони дійшли
згоди, що вартість орендної плати у місяць становить: по офісу без опалення
-185,67грн, по офісу з опаленням -450грн., по складському приміщенню
-545,68грн., разом офіс без опалення і складське приміщення -731,35грн. та
разом офіс з опаленням і складське приміщення -995,68грн.

Пунктом 3.6. договору сторони
передбачили щомісячний перерахунок орендної плати з урахуванням індексу
інфляції, який визначається Мінстатом щомісячно.

Як вбачається з п.3.1. договору
відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату на місяць наперед до 25 числа
поточного місяця.

23 січня 2007 року позивачем в порядку
п.5.2. договору направлений відповідачу лист за вих.№05 про розірвання договору
№1 від 01.09.2005р. з 24 лютого 2007 року. Лист отриманий відповідачем особисто
23.01.2007р. Будь-яких заперечень проти дострокового розірвання договору
відповідачем не зазначено. До того ж, як пояснив суду відповідач, ним
орендоване приміщення було звільнено 09.02.07р.. За таких обставин суд
приходить до висновку, що між сторонами досягнуто згоду стосовно дострокового
розірвання договору оренди.

В якості обґрунтування заявленої до
стягнення суми боргу по оплаті орендної плати за лютий 2007 року позивачем
надані суду рахунки-фактури №СФ-0000009 від 16.01.07р., №СФ-0000017 від
09.02.07р. та  №СФ-0000037 від 26.03.07р.
на загальну суму 1336грн.49коп, що включала в себе: орендну плату по офісу та
складському приміщенню з опаленням -1004грн.26коп., індексацію за грудень
2006р. -8грн.96коп., додаткові послуги з оренди (аванс) -289грн.39коп. та
доплату за додаткові послуги з оренди -42грн.46коп.            Аналіз умов договору №1 від
01.09.2005р. свідчить, що пред'явлення рахунків для сплати орендної плати
сторонами в договорі не передбачено, виходячи з цього судом не досліджується
факт отримання вищезазначених рахунків відповідачем.

В силу ст.651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або законом, що кореспондується з нормами ст.188
Господарського кодексу України.

Приписи ч.2 ст.188 ГК України
зобов'язують сторону договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати
договір, надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

За змістом п.5.2. договору сторони
дійшли згоди, що про дострокове припинення дії договору сторони попереджають
одна одну письмово за 30 днів.

Як вбачається з листа від
23.01.2007р. №05 (а.с.23) позивачем визначений у договорі термін для розірвання
договору дотриманий і останній вважається розірваним з 24.02.2007р.

Проте, аналіз наданих позивачем
рахунків свідчить про нарахування відповідачу орендної плати за повний місяць
(лютий 2007р.) без урахування дати, з якої договір між сторонами розірваний.

Крім того, в рахунках-фактурах
№СФ-0000017 від 09.02.07р. та
№СФ-0000037 від 26.03.07р. позивачем пред'явлені до оплати додаткові
послуги з оренди, надання яких договором №1 від 01.09.2005р. не передбачена. В
обґрунтування заявлених вимог в цій частині позивачем надана суду заява
відповідача про надання телефонного номеру 2-14-50 на час оренди офісного
приміщення. Разом з тим, доказів надання відповідачу телефонного номеру та
користування ним позивачем суду не надано.

В силу ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивачем не надані
суду докази фактичного надання позивачу додаткових послуг з оренди вимоги в
частині стягнення 331грн.82коп. задоволенню не підлягають.

В силу ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання, якими є сторони у справі, та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання
зобов'язань.

Приймаючи до уваги, що матеріалами
справи доведений факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань по
договору, суд доходить висновку, що позовні вимоги по оплаті орендної плати за
лютий 2007р. підлягають задоволенню в розмірі 817грн.88коп. заборгованості по
орендній платі та 7грн.36коп. індексації, що разом складає 825грн.24коп.

За умовами п.6.2. договору оренди за
несвоєчасну сплату або сплату в неповному розмірі орендної плати відповідач зобов'язався
сплатити пеню, передбачену діючим законодавством України, за кожен день
прострочення платежу. Як вбачається з розрахунку, пеня обчислювалась позивачем
за період з 25.01.2007р. по 23.05.2007р. на суми боргу, зазначені у
рахунках-фактурах №СФ-0000009 від 16.01.07р., №СФ-0000017 від 09.02.07р.
та  №СФ-0000037 від 26.03.07р.

Приймаючи до уваги, що пеня
нараховувалась позивачем на суми боргу, які безпідставно заявлені до стягнення
з вищевикладених судом обставин, та обчислювалась без урахування дати сплати
орендної плати (п.3.1. договору), позовні вимоги в частині стягнення пені
задовольняються судом частково в розмірі 44грн.97коп. за період з 26.01.2007р.
по 23.05.2007р.

З огляду на викладене, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Заперечення відповідача в частині
безпідставності виставлення позивачем рахунку по орендній сплаті за повний
місяць, а також рахунків за додаткові послуги (аванс) не оцінюються судом,
оскільки в мотивувальній частині рішення даним підставам заперечень надана
оцінка.

Твердження відповідача про звільнення
приміщення 09.02.2007р. та чинення йому з боку позивача перешкод у користуванні
орендованим приміщенням не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не
надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, чим порушено
обов'язок доказування і подання доказів,
закріплений у ст.33 Господарського процесуального кодексу.

Посилання відповідача на порушення
позивачем строку письмового попередження іншої сторони про відмову від
договору, передбаченого ч.2 ст.763 Цивільного кодексу України,  не заслуговує на увагу суду виходячи з
наступного.

Частина 2 ст. 763 Цивільного кодексу
України  передбачає порядок відмови
кожної із сторін від договору найму шляхом попередження про це іншої сторони за
один місяць, а у разі найму нерухомого майна -за три місяці. Проте, згадана
частина статті містить норми для договорів найму, укладених на невизначений
строк, тобто для договорів в яких строк найму не встановлений. Аналіз договору
№1 від 01.09.2005р. свідчить, що сторонами у договорі чітко встановлений строк
найму приміщень, а тому його не можна вважати таким, що укладений на
невизначений строк, та застосовувати норми ч.2 ст.763 Цивільного кодексу України.

Заперечення відповідача про не
набуття чинності договором, до якого не складався акт-прийому-передачі,  не приймаються судом до уваги з таких
підстав.

В силу ч.ч.2,3 ст.180 Господарського
кодексу України господарській договір вважається укладеним, якщо між сторонами
у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних
умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів
даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути
досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у
будь-якому разу погодити предмет, ціну та строк дії договору. Аналогічні
приписи містяться у ст.638 Цивільного кодексу України.

Порядок передачі об'єкта оренди не є
істотною умовою договору, а тому договір №1 від 01.09.2005р. після підписання
його сторонами вважається укладеним. Крім того, дії відповідача по сплаті
орендної плати свідчать про визнання відповідачем договору на умовах, щодо яких
між сторонами досягнута згода.

Згідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.638,651,759,763
Цивільного кодексу України, ст.ст.180,188,193 Господарського кодексу
України,  ст.ст.33,49,82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов  задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, р/р 01 у ЧФ Укрінбанк
м.Чернігів, МФО 353564) на користь Дочірнього підприємства
„Постач-Нафто-Сервіс”, вул.Любецька 46, м.Чернігів (ідентифікаційний код
25618994, р/р 1454 в ПІБ м.Чернігів, МФО 353456) 825грн.24коп.
заборгованості по орендній платі, 44грн.97коп. пені, 63грн.21коп. держмита та
73грн.13коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

В решті позові відмовити.

Суддя                                                            Т.Г.Оленич

23.07.07