КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2007                                                                                           № 36/393

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від прокурора -          не з’явився,

від позивача -          Завертнєв П.О.,

від відповідача -          не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Військового Прокурора Київського гарнізону

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.10.2006

у справі № 36/393

за позовом                               Військового прокурора Київського гарнізону уповноваженим органом якоїє Міністерство оборони України в особі Головного військового клінічного ордена Червоної зірки госпіталю

до                                                   Державного підприємства "Київський військовий торг № 1"

про                                                  стягнення 24975,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва переданий позов Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі Головного військового клінічного ордена Червоної зірки госпіталю про стягнення з Державного підприємства “Київський військовий торг №1” 24 975,42 грн., що становлять заборгованість за надані комунальні послуги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2006 у справі № 36/393 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, прокурор звернувся з апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційного подання, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

Між Головним військовим клінічним Ордена Червоної Зірки госпіталем та ДП “Київський військовий торг № 1” у 2002 р. відповідно до ст. 154 ЦК УРСР була укладена угода шляхом обміну листами, на підставі якої між цими сторонами виникли правовідносини з приводу користування нежитловим приміщенням (їдальнею). Крім того, сторонами було досягнуто згоди з приводу погашення відповідачем комунальних платежів, нарахованих за надані комунальні послуги.

30.01.2002 Головним військовим клінічним Ордена Червоної Зірки госпіталем було виставлено ДП “Київський військовий торг № 1” до сплати рахунок-фактуру № 23 на суму 1201,62 грн., 08.02.2002 - № 30 на суму 1040,43 грн., 06.03.2002 - № 68 на суму 1197,39 грн., 03.04.2002 - № 95 на суму 1062,64грн.

Листом від 24.10.2002 № 8/2002 Головним військовим клінічним Ордена Червоної Зірки госпіталем було направлено на адресу ДП “Київський військовий торг № 1” вимогу передати приміщення у зв’язку із наявністю заборгованості за комунальні послуги у сумі 24 337,52 грн.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості Головний військовий клінічний Ордена Червоної Зірки госпіталь посилається на те, що ним 16.08.2002 було направлено на адресу ДП “Київський військовий торг № 1” лист-розрахунок заборгованості по комунальних платежах, згідно якого за відповідачем рахується заборгованість:

-          за електроенергію в сумі 9647,47 грн.;

-          за теплову енергію в сумі 2746,27 грн.;

-          за гарячу воду в сумі 5049,71 грн.;

-    за холодну воду в сумі 5716,44 грн.;

-           за природний газ в сумі 1815,53 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що заборгованість ДП “Київський військовий торг № 1” перед Головним військовим клінічним Ордена Червоної Зірки госпіталем становить 24 975,42 грн.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог на підставі того, що позивачем належними доказами не доведено факту надання відповідачу комунальних послуг, а додані до позовної заяви рахунки-фактури та листи-розрахунки не прийняті судом в якості належних доказів, оскільки вони були складені Головним військовим клінічним Ордена Червоної Зірки госпіталем в односторонньому порядку.

Так як листом № 4 від 09.01.2003 ДП “Київський військовий торг № 1” повідомив госпіталь про відсутність за даними документального та бухгалтерського обліку відомостей щодо заборгованості перед позивачем, суд першої інстанції визнав, що з січня 2003 р. у Головного військового клінічного ордена Червоної зірки госпіталю виникло право на позов до ДП “Київський військовий торг № 1” про стягнення відповідної заборгованості за комунальні послуги.

Оскільки право на позов у Головного військового клінічного ордена Червоної зірки госпіталю виникло у січні 2003 р., строк позовної давності закінчився у січні 2006 р., а позовна заява про стягнення з ДП “Київський військовий торг № 1” заборгованості подана до суду у серпні 2006 р., клопотання про відновлення пропущеного строку позовної давності позивачем не подано, суд першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 80 ЦК УРСР відмовив в задоволенні позовних вимог у зв’язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Як вбачається із викладеного, судом першої інстанції до спірних правовідносин застосовано положення Цивільного кодексу УРСР, зокрема, положення стосовно строків позовної давності.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом помилково застосовано норми ЦК УРСР до спірних відносин, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Так як строк позовної давності закінчився у січні 2006 року, а ЦК України набрав чинності з 01.01.2004, до спірних правовідносин необхідно застосовувати правила про позовну давність, передбачені ЦК України.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки за ЦК України позовна давність застосується лише за заявою сторони, і така заяви стороною у спорі не подавалась, підстави для відмови у позові у зв’язку з пропуском строку позовної давності відсутні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що позивачем надано розшифровку рахунків за холодну воду, чим підтверджується надання послуг з постачання холодної води, апеляційний господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню у сумі 5716,44 грн.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційне подання Військового прокурора Київського гарнізону підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2006 у справі № 36/393 – частковому скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 49, ст. 101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Військового прокурора Київського гарнізону задовольнити частково.

2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2006 у справі № 36/393 скасувати частково.

3.          Позов задовольнити частково.

4.          Стягнути з Державного підприємства “Київський військовий торг №1” (03680, м. Київ, пров. Бородянський, 3, код 14304844) на користь Головного військового клінічного ордена Червоної зірки госпіталю (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 18, код 07773293) 5716,44 грн. боргу. В решті позовних вимог відмовити.

5.          Стягнути з Державного підприємства “Київський військовий торг №1” (03680, м. Київ, пров. Бородянський, 3, код 14304844) до Державного бюджету України 153 грн. державного мита.

6.          Стягнути з Державного підприємства “Київський військовий торг №1” (03680, м. Київ, пров. Бородянський, 3, код 14304844) на користь ДП “Судовий інформаційний центр” 27,01 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.          Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

8.          Матеріали справи № 36/393 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді