ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р.
№ 6/367-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Поляков Б.М. –головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Ткаченко Н.Г.

розглянувши  касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського», м. Дніпродзержинськ

на рішення

та постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2006

у справі
господарського суду
№ 6/367-06
Дніпропетровської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського», м. Дніпродзержинськ

до
Відкритого акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

про
стягнення 125265,48 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача
Гаврилов А.А. (дов. від 06.06.2006)

від відповідача
Смирний О.С. (дов. №5/81 від 02.01.2007)

В С Т А Н О В И В  :

27.07.2006 ВАТ “Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського” подало до господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ВАТ “Північний ГЗК” про відшкодування шкоди.

Позовна заява була мотивована тим, що відповідач у січні 2006 року за відсутності належно узгодженої поставки відвантажив і здійснив постачання позивачу залізорудного концентрату в кількості 167 вагонів. Позивач прийняв поставлене, але за користування вагонами та охорону незамовленої продукції поніс затрати на загальну суму 125 265,48 грн. і цю суму, як збитки,  просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006 року у справі №6/367-06 (суддя Коваленко О.О.) позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем  не було доведено обставин недоговірної поставки та вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу.

ВАТ “Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського” не погодившись з вказаним рішенням суду подало апеляційну скаргу, аргументуючи порушенням судом норм процесуального та матеріального права,   неповним з’ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду матеріалам справи, просило скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2006 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006 залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив зазначені рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, аргументуючи порушенням норм процесуального права, зокрема, частини 1 статті 4-7, статті 43, пунктів 1, 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи , перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судами, 22.11.2004 між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання № 2774/25-0022-02, строк якого було подовжено до 31.01.2006 додатковою угодою № 14 від 30.12.2005.

01.01.2006 між сторонами була укладена додаткова угода № 15 зі специфікацією №19 до договору з визначенням назви продукції, її якості відповідно до ТУ, кількості поставки в січні 2006 року, ціни за одну тонну та загальної вартості продукції, яку відповідач повинен поставити на ст. Терни Придніпровської залізниці. Відповідно до п.4 зазначеної Специфікації  поставка товару здійснювалась на умовах FСА - станція Терни (м. Кривий Ріг) –Придніпровської залізниці.

01.01.2006 позивач надіслав на адресу відповідача телеграму, в якій просив не відвантажувати залізорудний концентрат, а 10.01.2006 –лист, в якому просив не проводити відвантаження залізорудного концентрату на адресу позивача та розпорядитися продукцією, відправленою на адресу позивача, оскільки ця продукція не була заказана.

В січні 2006 року відповідач на адресу позивача на ст. Терни Придніпровської залізниці на умовах FСА –станція Терни (м. Кривий Ріг) Придніпровської залізниці поставив позивачеві 167 залізничних вагонів з продукцією (05.01.2006 –у 57 залізничних вагонах,  11.01.2006 –у  55 вагонах та  12.01.2006 - у 55 вагонах).

Відповідно до п. 4.1 договору 2774/25-0022-02 від 22.11.2004 строки та умови поставки товару узгоджуються сторонами в додатках (специфікаціях, додаткових угодах), що є невід’ємною частиною дійсного договору. Умови поставки повинні відповідати правилам "ІНКОТЕРМС".

Відповідно до п.4.2 договору покупець (позивач) до 5-го числа кожного місяця, що передує  місяцю відвантаження, повинен надати постачальнику (відповідачу) письмову заявку на відвантаження товару, в якій визначається розмір місячного постачання товару та графік постачання.

Відповідно до п. 4.8 договору поставка товару здійснюється в 10-денний термін з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок.

Згідно п. 5.2 договору оплата товару здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати (а.с. 5-11).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2006 зобов’язано відповідача надати докази про отримання від позивача до 05.01.2006 письмові заявки на відвантаження товару з зазначенням місячної поставки товару та графіку поставки (п.4.2) договору, надати оригінали цих заявок для огляду та ксерокопії для залучення до матеріалів справи (а.с. 111), однак судом не дано оцінки невиконанню вимог суду на предмет подання доказів у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що судами при прийнятті рішень не встановлено належним чином дотримання сторонами умов договору постачання, зокрема, факту наявності чи відсутності письмових заявок на відвантаження товару з зазначенням місячної поставки товару та графіку поставки відповідно до п.4.2 Договору. При цьому судами не досліджено дотримання постачальником умов договору поставки та причинного зв’язку між порушенням умов договору постачальником продукції (відповідачем) та настанням збитків в отримувача продукції, позивача у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення»від 29.12.1976 № 11 рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України; в рішенні суду необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам закону до судового рішення, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У зв’язку з наведеним зазначений судовий акт слід скасувати, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський

металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2006 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006 скасувати, справу № 6/367-06 направити на новий судовий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий                                                                             Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л. Катеринчук

Н. Ткаченко