ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2007 року                                                                                   Справа № 2/213

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. (доповідач)

суддів:               Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

прокуратури – не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.82);

позивача –Кучер М.К., начальник юридичного сектору, дов. № 1954-11Ю від 11.07.2007р.;

відповідача – не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.81);

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу приватного підприємства “Агроспецсервіс-СТ” м.Кіровоград

на рішення  господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2007 року

у справі    № 2/213

за позовом   Київського  транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України в особі державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”, м.Київ

до  приватного підприємства “Агроспецсервіс-СТ”, м.Кіровоград

про  стягнення 51 600 грн. 00 коп.

За згодою представників сторін, присутніх у судовому засіданні, було оголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2007р. (суддя Деревінська Л.В.) по справі № 2/213 за позовом Київського  транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України в особі державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”, м.Київ (далі –ДТГО “Південно-західна залізниця”) до приватного підприємства “Агроспецсервіс-СТ”, м.Кіровоград (далі –ПП “Агроспецсервіс-СТ”) про стягнення 51 600 грн. 00 коп. позов було задоволено та з відповідача на користь ДТГО “Південно-західна залізниця” було стягнено 51 600 грн. штрафу; в доход державного бюджету було стягнено 516 грн. державного мита; також в доход державного бюджету було стягнено 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду Кіровоградської області мотивовано порушенням відповідачем зобов’язань, що випливають із договору перевезення, зокрема, не вірно зазначено код одержувача вантажу; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.525, 526, 530, 920 ЦК України, ст.ст.24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішення, його оскаржує в апеляційному порядку відповідач по справі –ПП “Агроспецсервіс-СТ” м.Кіровоград, посилається на невідповідність  рішення нормам процесуального права, також посилається на невідповідність висновків, викладених в рішенні, фактичним обставинам та матеріалам справи, зокрема:

- господарським судом порушено вимоги ст..121 Конституції України, ст.ст.2, 29, 81 ГПК України;

- господарським судом безпідставно прийнято до розгляду даний позов й невірно визначений позивач в інтересах якого може звертатись прокурор з позовом до господарського суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач –ДТГО “Південно-західна залізниця” м.Київ – проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на відповідність оскаржуваного удового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Прокурор та відповідач правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст..22 ГПК України,  не скористались, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.81-82 –поштові повідомлення про вручення ухвали суду апеляційної інстанції).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним територіально-галузевим об’єднанням “Південно-західна залізниця” та приватним підприємством “Агроспецсервіс-СТ” 22.02.2007р. було укладено угоду на перевезення вантажу зі ст..Шарівка Одеської залізниці на ст..Київ-Петрівка Південно-Західної залізниці відповідно до ст..6 Статуту залізниць України та накладних №№ 40546654, 40546655, 40546656, 40546657 від 22.02.2007р., які є основним перевізним документом (а.с.7, 10-13).

В зазначених накладних (а.с.10-13) вантажовідправником ПП “Агроспецсервіс-СТ” неправильно зазначено код одержувача вантажу ЗАТ “Київ млин” замість коду № 1702 зазначено код № 1712, що підтверджується актом № 2 від 26.02.2007р. (а.с.14).

Згідно акта загальної форми № 2 від 26.02.2007р. на станцію відправлення було надіслано телеграму про уточнення коду вантажоодержувача (а.с.14, 23).

Перевізна плата у відповідності до накладної № 40546654 від 22.02.2007р. становить 2594 грн., № 40546655 від 22.02.2007р. –2571 грн., № 40546656 від 22.02.2007р. –2584 грн. та № 40546657 від 22.02.2007р. –2571 грн. (а.с.10-13).

Відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача (а.с.8-9) відповідачеві нараховано штраф в сумі 51 600 грн.

02.08.2007р. відповідачем отримана вимога № 1102/1145 про сплату штрафних санкцій в розмірі 51 600 грн. за неправильне зазначення коду вантажоодержувача в перевізних накладних, які останній залишив без відповіді та задоволення (а.с.51-52). Докази направлення листа № 1102/1145 відповідачеві в оригіналі залучено до матеріалів справи (а.с.52).

Відповідно до п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, вантажовідправник при заповненні комплексу перевізних документів повинен вказати точне й повне найменування установи, підприємства, організації, особи –одержувачу вантажу, його код.

Відповідно до ст..920 ЦК України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановленому за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст..24 Статуту залізниць України (далі –Статуту) вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

У відповідності до ст..122 Статуту, за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту, стягується штраф у розмірі, передбаченому ст..118 Статуту.

Частиною 1 ст.118 Статуту визначено за пред’явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей          з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На вимогу позивача штраф в сумі 51 600 грн. сплачено не було, докази оплати відсутні в матеріалах справи, не надавались судам обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

У відповідно до ст..530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Боржник повинен виконати зобов’язання у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги кредитором, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За цих обставин господарським судом зроблено правильний висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, правові підстави щодо зміни чи скасування оспорюваного судового рішення відсутні.

Посилання скаржника на порушення господарським судом норм процесуального права щодо звернення прокурора з позовом не приймаються, оскільки державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця” засновано на державній формі власності та належить до сфери управління Міністерства транспорту та зв’язку України, яке виступає як орган управління майном. Оскільки власником і засновником ДТГО “Південно-Західна залізниця” є держава в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, яке є центральним органом виконавчої влади, то невиконання відповідачем зобов’язань у спорі порушує інтереси держави в галузі залізничного транспорту.

Крім цього, з Положення про Міністерство транспорту та зв’язку України (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2006р. № 789) вбачається, що Міністерство транспорту та зв’язку є головним (провідним) органом в системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики в галузі авіаційного, автомобільного, залізничного, морського і річкового транспорту (ксерокопію зазначеного Положення залучено до матеріалів справи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2007р. по справі № 2/213 –залишити без змін; а апеляційну скаргу приватного підприємства “Агроспецсервіс-СТ” м.Кіровоград –залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                                   О.М Виноградник

Судді                                                                                                               О.В Джихур

О.М.Лисенко