ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.                                                            Справа № 08/129-07

вх. № 4679/3-08

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - Кисельов І.М., дов. № 06/1984 від 10.05.2007р.  відповідача - Стець М.Л., дов. № 293/16 від 26.04.2007р.

розглянувши справу за позовом ВАТ по газопостачанню та газифікації "Харківміськгаз" м. Харків

до  ДП  "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків

про стягнення 106236,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі  106236,43 грн., в тому числі 95357,30 грн. основного боргу, 10330,50 грн. інфляційних, 548,63 грн. 3% річних за договором на транспортування природного газу для потреб населення № 1278/2005, укладеним між сторонами 01 січня 2005 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов’язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Відповідач у відзиві на позов визнає позов частково в розмірі 95357,30 грн. основного боргу. Стосовно нарахування інфляційних в сумі 10330,50 грн. та 3% річних в сумі 548,63 грн. заперечує проти позову, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Харківської області по справі № Б-48/60-06 від 24.05.2006р. порушено справу про банкрутство ДП  "Завод ім.В.О. Малишева" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому на протязі мораторію не застосовуються фінансові санкції за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань. Крім того, відповідач просить суд надати відстрочку виконання рішення суду на 6 місяців.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01 січня 2005 року  між сторонами був укладений договір № 1278/2005 на транспортування природного газу для потреб населення. Відповідно до умов договору позивач зобов’язався передати відповідачеві в 2005 році природний газ для потреб населення, що мешкає в гуртожитках та житлових будинках відповідача (далі - Споживачі), а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

У відповідності до п.6.1. договору відповідач зобов’язався здійснювати оплату за газ в повному обсязі виключно грошовими коштами до 10 числа місяця, наступного за звітним, згідно Акту прийому-передачі обсягів природного газу, наданих даних про обсяги споживання природного газу та ціни.

Позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі, на підставі вищезазначеного договору передав відповідачеві за період з лютого 2005 року по грудень 2006 року природний газ в обсязі 380962,33 куб. м. на загальну суму 95357,30 грн., що підтверджується матеріалами справи. Але відповідач не виконав своєчасно та належним чином взяті на себе зобов’язання, відмовився від виконання обов’язків, покладених на нього умовами договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 95357,30 грн., яка до цього часу не погашена.

Своїми діями відповідач порушив умови договору та вимоги статті 526 ЦК України, в якій зазначено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення 95357,30 грн. боргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу, тому позовні вимоги в частині стягнення 548,63 грн. 3% річних та 10330,50 грн. інфляційних обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що протягом дії мораторію, який був введений ухвалою господарського суду Харківської області по справі № Б-48/60-06 від 24.05.2006р., не нараховуються як неустойка так і інші санкції за неналежне виконання господарського грошового зобов’язання, в тому числі 3% річних та інфляційні, суд вважає необґрунтованим та безпідставним, оскільки за своєю правовою природою передбачені законом забезпечення не відносяться до неустойки (штрафу, пені), не є штрафними санкціями за невиконання або неналежне виконання грошового зобов’язання, а є сумою, на яку збільшується загальна сума боргу в разі прострочки виконання  грошового  зобов’язання.

Стосовно клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду на 6 місяців, заявленого у відзиві на позов, суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідачем не надано доказів в його обґрунтування.

У відповідності із ст.49 ГПК України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита у сумі 1062,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у сумі 118 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини  спір було доведено  до  суду.

Керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 47, 49, 82-84 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про надання відстрочки виконаннярішення суду відмовити.

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, у тому числі р/р 0089 в філії ХЦО ПІБ України, МФО 351458, свідоцтво ПДВ № 30007189, код № 14315629) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Харківмісьгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої революції, № 57/59, у тому числі п/р 260063534 в ВАТ "Перший Інвестиційний банк" м. Києва, МФО 300506, код 03359552) 95357,30 грн. основного боргу, 10330,50 грн. інфляційних, 548,63 грн. 3% річних, 1062,37 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Савченко А.А.