СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

13.09.2007

Справа №2-15/1958-2007

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ід. Код НОМЕР_1)

До відповідача Державного
підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» (98645, АР Крим, м.
Ялта, смт. Гурзуф, вул. Ленінградська, 41, )

За участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радар-Крим» (95004, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Куйбишева,
60/24, )

Про стягнення 73647,52 грн.

За зустрічним позовом Державного
підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» (98645, АР Крим, м.
Ялта, смт. Гурзуф, вул. Ленінградська, 41, )

До відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ід. Код НОМЕР_1)

До відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул..
Куйбишева, 60/24, )

Про визнання недійсним договору

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача (відповідача за
зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреністьНОМЕР_2., у справі

Від відповідача (позивача за
зустрічним позовом) - не з'явився

За участю третьої особи
(відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3, керівник

Обставини справи: Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1звернулась до Господарського суду АР Крим із
позовом до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек»
про стягнення 73647,52 грн. заборгованості, в тому числі 49865,65 грн.
основного боргу, 4498,15 грн. пені, 15824,64 грн. інфляційних витрат та 3459,08
грн. річних.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, мотивуючи тим, що в результаті укладення 30.07.2006 р.  між Товариством з обмеженою відповідальністю
«Радар-Крим» та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1договору про
відступлення права вимоги НОМЕР_3 до останньої перейшло право вимагати від
відповідача суми заборгованості у розмірі 49865,65 грн., яка виникла в
результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами №
НОМЕР_4, № НОМЕР_5 на виконання підрядних робіт з поточного ремонту
загальнотабірних обєктів державного підприємства МДЦ «Артек», щодо оплати
виконаних ремонтно-будівельних робіт,  що
і стало приводом для звернення  Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1з позовом до суду про стягнення вказаної суми
заборгованості з Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр
«Артек» в примусовому порядку та нарахування штрафних санкцій.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов, зазначає, що
у позивача Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1відсутнє право вимоги, а
договір НОМЕР_3про відступлення права вимоги підлягає під ознаки договору
факторингу, що свідчить про його недійсність.

Ухвалою господарського суду від
12.02.2007 р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору було залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю «Радар-Крим».

03.04.2007 р. до господарського
суду надійшла зустрічна позовна заява від Державного підприємства України
«Міжнародний дитячий центр «Артек» до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1про визнання недійсним договору відступлення права вимоги НОМЕР_3
укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» та
Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
укладенням договору відступлення права вимоги НОМЕР_3було порушено Закон
України «Про Фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових
послуг», оскільки договір про відступлення права вимоги за своєю правовою
природою є договором факторингу, який згідно з законом віднесений до
фінансових  послуг. Особа, що має намір
здійснювати фінансові послуги має набути статус фінустанови. Таким чином, не
підставі порушення сторонами при укладанні договору НОМЕР_3про відступлення
права вимоги від 30.07.2006 р. вимог закону України «Про Фінансові послуги та
державне регулювання ринків фінансових послуг» а також норм глави 73 Цивільного
кодексу «Факторинг», вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою господарського суду від
03.04.2007 р. зустрічна позовна заява була прийнята у провадження разом з
основним позовом, до участі у справі в якості відповідача за зустрічною
позовною заявою в порядку статті 24 Господарського процесуального кодексу
України було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим»,
оскільки спірний договір відступлення права вимоги НОМЕР_3був укладений між СПД
ОСОБА_1 - з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Радар-Крим» - з іншого боку, а зустрічний позов, пред'явлений до сторони
договору, що в разі визнання недійсним цього договору припиняє обов'язки обох
сторін за договором.

Представник відповідача за
зустрічним позовом СПД ОСОБА_1 проти зустрічних позовних вимог заперечує з
мотивів, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Представник відповідача за
зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» проти
зустрічних позовних вимог заперечує з мотивів, викладених у відзиві на зустрічну
позовну заяву.

У судовому засіданні 14.05.2007 р.
представником відповідача з первісного позову
наданий уточнений відзив на позовну заяву, згідно з яким він просить суд
припинити провадження у справі на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

05.05.2004 р. між Державним
підприємством України «Міжнародний дитячий центр «Артек»  (Замовник)
та Товариством з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» (Підрядник) був
укладений договір НОМЕР_4на виконання підрядних робіт з поточного ремонту
загальнотабірних об'єктів державного підприємства МДЦ «Артек»  (а.с. 12-15).

14.06.2004 р. був укладений
аналогічні договір НОМЕР_5 на виконання підрядних робіт з поточного ремонту
загальнотабірних об'єктів державного підприємства МДЦ «Артек» (а.с. 18-21) між
тими ж сторонами.

Згідно з пунктом 1.1 Договору НОМЕР_4Замовник
доручає, а Підрядник зобов'язується виконати у відповідності з умовами дійсного
договору на власний ризик, за власні кошти із власних матеріалів роботи по
поточному ремонту : їдальні «Теремок», д/т «Прибережний» - гостьових корпусів
«Мак», «Кув шинка», д/т «Лесной» - «Сосна», «Тополь», д/т «Кіпарисний» -
музичний клас, д/т «Горний» - корпус «Алмазний».

Згідно з пунктом 1.1 Договору
НОМЕР_5 Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати у відповідності з
умовами дійсного договору на власний ризик, за власні кошти із власних
матеріалів роботи по поточному ремонту д/т «Прибрежний» - спортивного
майданчику корпусу «Польовий».

Пунктом 2 вказаних Договорів
визначений обов'язок Замовника прийняти та оплатити вказані роботи на умовах,
передбачених вказаними Договорами.

Термін дії договорів встановлений з
моменту підписання Договорів та до повного виконання зобов'язань сторонами.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що Договори № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 є чинними.

Вартість робіт згідно з пунктом 2.1
Договору НОМЕР_4та Протоколом погодження договірної ціни до вказаного Договору
(а.с. 16) складає 176240,00 грн.

Вартість робіт згідно з пунктом 2.1
Договору НОМЕР_5 та Протоколом погодження договірної ціни до вказаного Договору
(а.с. 22) складає 105000,00 грн.

Договірна ціна на виконання робіт є
динамічною та визначається на підставі проектно-кошторисної документації.
(пункт 2.2 Договорів).

Відповідно до пункту 4.1 Договорів
Замовник протягом 15 днів після підписання договору перераховує Підряднику
аванс на виконання робіт у розмірі 30% від загальної вартості робіт.

Остаточний розрахунок за виконані
роботи здійснюється після підписання Акту приймальної комісії з обліком
перерахованого авансу на підставі Акту № НОМЕР_6 та довідки КБ-3 протягом 20
банківських днів. (пункт 4.5 Договорів)

Пунктом 5.3 Договорів сторонами
погоджений обов'язок Замовника протягом 10 календарних днів після отримання
акта виконаних робіт повернути його підписаним Підряднику або направити
мотивовану відмову.

Так, на виконання вимог вказаних
Договорів Підрядником Товариством з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» був
виконаний обсяг ремонтно-будівельних робіт на суму у розмірі 230754,00 грн., що
підтверджується доданими до матеріалів справи Актами виконаних робіт форми
НОМЕР_6, підписаними сторонами. (а.с. 25-57).

Замовник - Державне підприємство
України «Міжнародний дитячий центр «Артек» здійснив часткову оплату за
виконанні роботи у розмірі 150375,16 грн.

Крім того, сторонами був проведений
залік зустрічних однорідних вимог

на суму 2224,40 грн., що
підтверджується Актом заліку зустрічних однорідних вимог від 27.09.2005 р.
(а.с. 162);

на суму 26915,19 грн., що
підтверджується Актом заліку зустрічних однорідних вимог від 27.09.2005 р.
(а.с. 161);

Замовником також було перераховано
матеріалів Підряднику на загальну суму 1373,35 грн.

Таким чином відповідачем було
сплачено за виконані Підрядником роботи суму у розмірі 180888,35 грн.

01.09.2005 р. сторонами був
складений та підписаний акт звіряння розрахунків, відповідно якого заборгованість
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» перед
Товариством з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» за виконані
ремонтно-будівельні роботи за договорами НОМЕР_4та НОМЕР_5 склала 49865,65 грн.

Таким чином, за відповідачем Державним
підприємством України «Міжнародний дитячий центр «Артек» склалася
заборгованість за Договорами № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 щодо оплати виконаних
ремонтно-будівельних робіт у розмірі 49865,65 грн.

Однак відповідачем не було виконано
зобов'язання, обумовлене договорами субпідряду, щодо оплати виконаних робіт в
повному обсязі в добровільному порядку,
чим самим порушені зобов'язання за договорами. Відповідач не надав суду
відповідних доказів відповідно до вимог статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, згідно з якими кожна сторона повинна довести
суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень, способом, встановленим для доведення такого роду фактів.

24.09.2005 р. на адресу відповідача
Товариством з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» була направлена претензія
на суму 63342,56 грн., в тому числі 49865,65 грн. основного боргу, 11055,10
грн. пені, 1946,81 грн. річних. (а.с. 69-70)

Вказана претензія була отримана
відповідачем 26.09.2005 р., про що свідчить додана до матеріалів справи копія
поштового повідомлення. (а.с. 71)

30.07.2006 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» та Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги НОМЕР_3(а.с. 60-61)

01.08.2006 р. була укладена
Додаткова угода до вказаного договору від 30.07.2006 р. (а.с. 64).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного
договору відступлення права вимоги ТОВ «Радар-Крим» передає, а СПД ОСОБА_1
приймає на себе право вимоги, що належить ТОВ «Радар-Крим» та становиться
Кредитором за Договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р. ДПУ МДЦ «Артек»
(Боржник), в обсягах та на умовах, встановлених договором між ТОВ «Радар-Крим»
та ДПУ МДЦ «Артек».

Згідно дійсного Договору
відступлення права вимоги СПД ОСОБА_1 отримує право вимагати від Боржника -
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» належного
виконання всіх зобов'язань за Договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р.;
в частині виплати основного боргу у розмірі 49865,65 грн., а також виплати
пені, неустойки, збитків. (пункт 1.2 Договору відступлення права вимоги в
редакції відповідно до Додаткової угоди).

Пунктом 3.2 вказаного Договору від
30.07.2006 р. ТОВ «Радар-Крим» зобов'язаний повідомити Державне підприємство
України «Міжнародний дитячий центр «Артек» про перехід прав вимоги згідно з
дійсним Договором в строк до 01.11.2006 р. шляхом поштового відправлення з
повідомленням про вручення Боржнику копії дійсного Договору.

На виконання вказаного пункту
Договору ТОВ «Радар-Крим» 17.10.2006 р. було направлено повідомлення від
02.08.2006 р. (а.с. 62) про відступлення права вимоги на адресу Державного
підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек».

Вказане повідомлення було отримане
Боржником 18.10.2006 р.  про що свідчить
додана до матеріалів справи копія та поштового повідомлення  (а.с. 63).

28.10.2006 р. кредитором СПД
ОСОБА_1 була направлена претензія на адресу Боржника Державного підприємства
України «Міжнародний дитячий центр «Артек» про погашення заборгованості у розмірі
49865,65 грн. в добровільному порядку (а.с. 72), яка була отримана боржником
30.10.2006 р., про що свідчить копія поштового повідомлення. (а.с. 73).

Відповідно вказаної претензії строк
погашення боржником заборгованості встановлений протягом 10 банківських  днів до 09.11.2006 р.

Однак відповідачем - Державним
підприємством України «Міжнародний дитячий центр «Артек» не було виконано
зобов'язання, обумовлене договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р. щодо
оплати виконаних ремонтно-будівельних робіт у розмірі 49865,65 грн.,  чим самим порушені зобов'язання за
Договорами, що і стало приводом для звернення СПД ОСОБА_1, що діє на підставі
договору відступлення права вимоги НОМЕР_3 з позовом до суду про стягнення вказаної
суми заборгованості в примусовому порядку, та нарахування штрафних санкцій.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення
міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою
визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання,
то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова  від  зобов'язання
або одностороння зміна  його  умов
не допускається,  якщо  інше
не   встановлено договором або
законом.

Відповідач  не представив суду доказів оплати за виконані
підрядні роботи за Договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р., в той час
як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона має довести суду ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень
способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Відповідно до статті 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у
роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них
підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої
заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній роботі.

Як свідчать матеріали справи акти
виконаних робіт формою НОМЕР_6 були підписані Замовником Державним
підприємством України «Міжнародний дитячий центр «Артек» без будь-яких
заперечень.

Так, матеріалами справи підтверджується факт невиконання
відповідачем Державним підприємством України «Міжнародний дитячий центр «Артек»
зобов'язань за договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р., через що  позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача з первісного позову заборгованості
у розмірі  49865,65 грн.
підлягають задоволенню.

Крім  того, позивачем Суб'єктом  підприємницької діяльності ОСОБА_1 заявлена
позовна вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 15824,64
грн. та 3% річних у розмірі 3459,08 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного
кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Вимоги позивача про стягнення з
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» інфляційних
витрат за період з 28.06.2004 р. по 01.12.2006 р. у розмірі 15824,64 грн.
підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України щодо встановлення обов'язку боржника по сплаті на користь
кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується
зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування
чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.

Вимоги позивача про стягнення з
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» 3 % річних
за період з 28.06.2004 р. по 01.12.2006 р. у розмірі 3459,08 грн.
підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем СПД ОСОБА_1
заявлена вимога про стягнення з відповідача Державного підприємства України
«Міжнародний дитячий центр «Артек» пені за прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з 01.12.2005 р. по 01.12.2006 р. у розмірі 4498,15 грн.

Частиною 1 статті 546 Цивільного
кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з
частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується,
якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті
549 Цивільного кодексу  України
розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання.

Отже, види забезпечення виконання
зобов'язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне
виконання зобов'язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій
задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов'язань
будь-яким з видів, передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також
створює зобов'язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку
учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним
правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного
виконання господарського зобов'язання. Причому, згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” №543/96-ВР від
22.11.1996 р. передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 7.4 Договорів
у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт згідно пунктів 4.1-4.6 Договорів
Замовник сплачує пеню за кожен день прострочення у розмірі облікової ставки НБУ
, яка діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості.

Вимоги позивача про стягнення з
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» суми пені за
період з 01.12.2005 р. по 01.12.2006 р. у розмірі 4498,15 грн. підлягають
частковому зменшенню з огляду на наступне.

Згідно частини 6 статті 232
Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, як свідчать матеріали справи,
періоди створення заборгованості є наступними:

період з 28.06.2004 р. по
01.12.2006 р. заборгованість становить 17962,04 грн.

період з 28.07.2004 р. по
01.12.2006 р. заборгованість становить 13706,81 грн.

період з 28.09.2004 р. по
01.12.2006 р. заборгованість становить 18196,80 грн.

Таким чином, період
нарахування  пені за прострочення
виконання грошового зобов'язання повинен становити:

На суму 17962,04 грн. - з
28.06.2004 р. по 28.12.2004 р. (6 місяців)

На суму 13706,81 грн. - з
28.07.2004 р. по 28.01.2005 р.

На суму 18196,80 грн. - з 28.09.2004
р. по 28.03.2005 р.

Листом НБУ від 08.06.2004 р. №
14-011/2132-5582 розмір облікової ставки встановлений 7,5%.

Листом НБУ від 07.10.2004 р. №
14-011/3913-10201 розмір облікової ставки встановлений 8%.

Листом НБУ від 08.11.2004 р. №
14-011/4435-11553 розмір облікової ставки встановлений 9%.

Отже, загальна сума пені за
прострочення виконання зобовязання відповідачем за період з 28.06.2004 р. по
28.03.2005 р. становить

На суму 17962,04 грн. - з
28.06.2004 р. по 28.12.2004 р. (183 дн.):

з 28.06.2004 р. по 06.10.2004 р.
(7,5% х 100 дн.) = 369,08 грн.

з 07.10.2004 р. по 08.11.2004 р.
(8% х 33 дн.) = 129,92 грн.

з 09.11.2004 р. по 28.12.2004 р.
(9% х 50 дн.) = 221,45 грн.

Всього за період з 28.06.2004 р. по
28.12.2004 р. на суму 17962,04 грн. сума пені складає 720,45 грн.

На суму 13706,81 грн. - з
28.07.2004 р. по 28.01.2005 р.  (184
дн.):

з 28.07.2004 р. по 06.10.2004 р.
(7,5% х 70 дн.) = 197,15 грн.

з 07.10.2004 р. по 08.11.2004 р.
(8% х 33 дн.) = 99,14 грн.

з 09.11.2004 р. по 28.01.2005 р.
(9% х 81 дн.) = 273,76 грн.

Всього за період з 28.07.2004 р. по
28.01.2005 р. на суму 13706,81 грн. сума пені складає 570,05 грн.

На суму 18196,80 грн. - з
28.09.2004 р. по 28.03.2005 р. (182 дн.)

з 28.09.2004 р. по 06.10.2004 р.
(7,5% х 9 дн.) = 33,65 грн.

з 07.10.2004 р. по 08.11.2004 р.
(8% х 33 дн.) = 131,62 грн.

з 09.11.2004 р. по 28.03.2005 р.
(9% х 140 дн.) = 628,16 грн.

Всього за період з 28.09.2004 р. по
28.03.2005 р. на суму 18196,80 грн. сума пені складає 793,43 грн.

Таким чином, загальна сума пені за
прострочення виконання зобов'язання відповідачем за період з 28.06.2004 р. по
28.03.2005 р. становить 2083,93 грн., підтверджується матеріалами справи та
підлягає стягненню з відповідача.

Щодо зустрічних позовних вимог
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» про визнання
недійсним договору відступлення права вимоги НОМЕР_3 укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» та Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1, судом не вбачається обґрунтованих правових підстав для їх
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно  до
статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки
виникають з дій осіб,  передбачених  актами цивільного законодавства, а також з
дій осіб, які не передбачені цими актами, але аналогічно породжують цивільні
права та обов'язки.

При цьому, у відповідності з частиною
2 вказаної  норми підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є:

1) договори і інші  правочини;

2) створення літературних, художніх
творів, винаходів і інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) спричинення  майнової (матеріального) і моральної шкоди
іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до статті 12 Цивільного
кодексу України особа здійснює свої
цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно зі статтею 13 Цивільного
кодексу України цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором.

Позовні вимоги позивач за
зустрічним позовом обґрунтовує тим, що за Договором відступлення права вимоги
НОМЕР_3СПД ОСОБА_1 нібито перейшли  всі
права та обов'язки Кредитора.

Частиною 1 статті 510 Цивільного
кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Якщо кожна із сторін у зобов'язанні
має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона
зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї (частина 3 статті 510 Цивільного кодексу
України).

За спірним договором про
відступлення права вимоги НОМЕР_3СПД ОСОБА_1 отримує лише право вимагати від
Боржника - Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек»
належного виконання всіх зобов'язань за Договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від
16.06.2004 р. в частині виплати основного боргу у розмірі 49865,65 грн., а
також виплати пені, неустойки, збитків.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок зокрема
передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права
вимоги).

Так, згідно дійсного Договору
відступлення права вимоги СПД ОСОБА_1 отримує право вимагати від Боржника -
Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» належного
виконання всіх зобов'язань за Договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р.;
в частині виплати основного боргу у розмірі 49865,65 грн., а також виплати
пені, неустойки, збитків. (пункт 1.2 Договору відступлення права вимоги в
редакції відповідно до Додаткової угоди).

Згідно частини 1 статті 513
Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

З матеріалів справи вбачається, що
Договір про відступлення права вимоги НОМЕР_3був укладений із додержанням
необхідної письмової форми правочину.

Статтею 514 Цивільного кодексу
України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, частина перша статті 516
Цивільного кодексу України закріплюєте, що заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або
законом. Так, договорами Договорами № НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 16.06.2004 р. не
було передбачено обов'язкової згоди боржника на можливу заміну кредитора у
зобов'язанні.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, позивач за зустрічним позовом Державне підприємство України
«Міжнародний дитячий центр «Артек» був належним чином поінформований про заміну
кредитора у відповідності з частиною 2 статті 516 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача за зустрічним
позовом на той факт,  що укладенням
договору відступлення права вимоги НОМЕР_3було порушено Закон України «Про
Фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки
договір про відступлення права вимоги за своєю правовою природою є договором
факторингу, який згідно з законом віднесений до фінансових  послуг і те, що особа, що має намір
здійснювати фінансові послуги має набути статус фінустанови, також не можуть
бути прийняті судом як доказ недійсності вказаної угоди. Позивач вважає, що на
підставі порушення сторонами при укладанні договору НОМЕР_3про відступлення
права вимоги від 30.07.2006 р. вимог закону України «Про Фінансові послуги та
державне регулювання ринків фінансових послуг» а також норм глави 73 Цивільного
кодексу «Факторинг», вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Так, згідно частини 1 статті 1077
Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)
за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Тобто, договір факторингу
(фінансування під відступлення права грошової вимоги) визначається як такий, що
передбачає оплату клієнтом послуги, яку йому надає фактор.

Встановлення Цивільним кодексом
положень щодо факторингу не виключає укладення договорів про відступлення
грошової вимоги відповідно до загальних правил статей 512-518 Цивільного
кодексу України.

До відносин щодо відступлення
грошової вимоги без мети отримання прибутку статті 1077-1086 Цивільного кодексу
України застосовуватись не можуть.

Статтею 215 Цивільного кодексу
України передбачений вичерпний перелік підстав та  загальні умови визнання недійсним правочину.
Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує
його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

В
свою  чергу стаття 203 Цивільного
кодексу України, передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

Позивачем за зустрічною позовною
заявою не доведено факту порушення відповідачами вимог,  необхідних для визнання правочину недійсним в
той час, як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для
доведення такого роду фактів

Таким чином, суд приходить до
висновку, що Договір відступлення права вимоги НОМЕР_3 укладений між
Товариством з обмеженою відповідальністю «Радар-Крим» та Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 відповідає вимогам чинного законодавства, а
тому у суду відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

Державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 82-84  Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задовольнити
частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства
України «Міжнародний дитячий центр «Артек» (98645, АР Крим, м. Ялта, смт.
Гурзуф, вул. Ленінградська, 41, ) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ід. Код НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1)  49865,65 грн.
заборгованості, 15824,64 грн. інфляційних витрат, 3459,08 грн. річних, 2083,93
грн. пені, 712,33 грн. державного мита та 114,13 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4.          У зустрічному позові відмовити.

5.          Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко
І.А.