ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2007 р.

Справа №  6/397/07

за позовом
ВАТ "Дамен Шіпярдс Океан" м.Миколаїв

до відповідача
СДПІ ВВП у м.Миколаєві

про
Скасування повідомлень - рішень

Суддя                                                                                                       Ткаченко О.В

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача
Віштал Л.В., Блінова І.В.

Від відповідача
Канавцева О.А., Кравчук О.І.

Суть спору: За наслідками перевірок товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2006р. –березень 2007р.(акти від 16.02.2007 року № 129/36-14307653 та від 20.03.2007 року № 225/36/14307653, від 16.05.2007 року № /363/36/14307653, від  13.06.2007 року № 431/36/14307653.)  податковою службою прийняті повідомлення –рішення від 26.02.2007 року № 00002836/0, від 02.04.2007 року № 00004636/0, від 17.05.2007 року № 00006736/0, від 13.06.2007 року № 00008736/0, якими товариству зменшено суми бюджетного відшкодування на суму 13226877грн., у зв’язку з порушенням ним пп. “а” 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закон України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Порушення платника зазначено в тому, що ним неправомірно включено до суми фактичної сплати 16935072грн. податкового кредиту по податковим векселям, які не сплачені грошовими коштами, а також включено до відшкодування 20513169грн. перерахованих у звітних періодах, але до податкового кредиту віднесених у попередніх періодах.

Товариство, не заперечуючи встановлені податковою службою обставини і правильність арифметичного розрахунку сум, зазначених в рішеннях, звернулося з позовом(з урахуванням уточнень від 17.08.2007р.) про їх скасування, посилаючись на те, що суми бюджетного відшкодування визначені ним у відповідності з законом.

Відповідач позов не визнав з підстав, вказаних в рішеннях і актах перевірки.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997  № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість"(з урахуванням п.6 "Особливі правила для підприємств суднобудування і літакобудування" Наказу ДПА України від 30.05.1997  № 166 "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання") якщо у звітному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у звітному податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Отже, зазначеною нормою, платнику податку надається право на  бюджетне відшкодування не в залежності від часу виникнення податкового кредиту, а при наявності від’ємного значення податку і в сумі фактичної сплати податку, розмір якої не перевищує суми від’ємного значення.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не заперечується, що позивачем сума фактичної сплати визначена в розмірі 333483117грн.(з яких 16935072грн. податкового кредиту по податковим векселям і 2918381грн., які були включені до податкового кредиту у попередніх, а сплачені у звітних періодах) до відшкодування заявлено 20513169грн., що рівняється сумі, розрахованої відповідно до пп.7.7.1 Закону №2181

Таким чином, товариство правомірно заявило до відшкодування вказані суми податку, а спірні повідомлення - рішення прийняті з порушенням вимог пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997  № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Доводи відповідача про можливість включення податкових векселів до сум відшкодування тільки у разі перерахування до бюджету грошових коштів не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Як було зазначено вище, бюджетному відшкодуванню підлягає сума фактично сплачена платником податку.

Згідно з п.11.5 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" платники податку при імпорті товарів на митну територію України можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового  зобов'язання.

Абзац 7 п.11.5 передбачає - якщо платник податку на  дату  поставки  податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов'язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов'язань по податковому векселю до складу податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю.

Згідно з "Положенням про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України", затв. Постановою  Національного банку України  від 16.12.2002  № 508, погашення векселя - це здійснення платежу за векселем векселедавцем (платником), тобто фактична сплата.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В  :

Скасувати податкові повідомлення –рішення СДПІ ВВП у м.Миколаєві від 26.02.2007 року № 00002836/0, від 02.04.2007 року № 00004636/0, від 17.05.2007 року № 00006736/0, від 13.06.2007 року № 00008736/0.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко