ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 26/262

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі його відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, м. Енергодар Запорізької області,

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2006

зі справи № 26/262

за позовом державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі його відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” (далі – Підприємство)

до товариства з обмеженою відповідальністю банку "Фінанси та кредит" (далі –Банк), м. Київ,

третя особа –відкрите акціонерне товариство "Макіївський металургійний комбінат", м. Макіївка Донецької області,

про стягнення 1 785 263,45 грн.,

за участю представників:

позивача – Нагорного Р.С.,

відповідача – не з’явився,

третьої особи –не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.08.2006 у задоволенні позову відмовлено.

Підприємство, не погодившись із зазначеним рішенням суду, подало апеляційну скаргу разом з клопотанням про відновлення строку її подання, яке мотивувало тим, що рішення суду першої інстанції було направлено на його адресу лише 18.10.2006 і одержано ним 23.10.2006, на підтвердження чого подало копію поштового конверту та копію рішення місцевого суду з відповідними відмітками.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2006 (колегія суддів у складі: Дзюбко П.О. –головуючий, судді Дикунська С.Я., Сотніков С.В.) у відновленні пропущеного строку подання апеляційної скарги відмовлено і скаргу повернуто без розгляду. Судове рішення мотивовано пропуском відповідачем строку апеляційного оскарження та відсутністю поважних причин для його відновлення з посиланням на те, що подання апеляційної скарги (07.11.2006) відбулося лише через п’ятнадцять днів після одержання скаржником рішення суду першої інстанції зі справи (23.10.2006).

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Підприємство просить ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2006 скасувати внаслідок неправильного застосування ним норм процесуального права. Своє прохання скаржник мотивує тим, що апеляційну скаргу на рішення місцевого суду від 30.08.2006 ним подано поштою 02.11.2006, тобто протягом десяти днів з моменту одержання зазначеного судового рішення.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши застосування апеляційним господарським судом норм   процесуального права, заслухавши представника позивача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Згідно з частиною першою статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення –з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Статтею 87 ГПК України встановлено, що рішення та ухвали розсилаються сторонам, прокурору, який брав участь в судовому процесі, третім особам не пізніше п'яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Останнім днем для апеляційного оскарження рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2006 (оформленого відповідно до статті 84 ГПК України 15.09.2006) було 25.09.2006.

Апеляційним господарським судом встановлено, що рішення суду першої інстанції згідно з відміткою його канцелярії направлено сторонам 12.10.2006, а поштовий конверт, у свою чергу, містить відмітку про відправлення 18.10.2006.

Отже, рішення місцевого суду зі справи направлено учасникам судового провадження після закінчення строку для його апеляційного оскарження.

Відповідно до статті 53 ГПК України господарський суд може визнати причину пропуску процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Пунктом 6 роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 № 04-5/366 “Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України” апеляційним господарським судам рекомендовано до кола поважних причин для відновлення строку апеляційного оскарження відносити, зокрема, отримання заявником рішення місцевого господарського суду після закінчення зазначеного процесуального строку.

З огляду на викладене судом апеляційної інстанції відмовлено в відновленні пропущеного строку подання апеляційної скарги з порушенням приписів статей 53, 93 ГПК України, а тому зазначена ухвала від 01.12.2006 підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду для здійснення апеляційного провадження.

Керуючись статтями 1115, 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2006 зі справи № 26/262 скасувати, а справу передати до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов