ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.07 р.                                                                               Справа № 17/301

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Пашко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Відкритого акціонерного товариства „Дружківський завод металевих виробів” м. Дружківка

до відповідачів: 1. Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

2. Відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг”

м. Кривий Ріг

про стягнення 3 794,35 грн.

за участю  представників сторін:

від позивача – Чернопис А.І. – довір.

від відповідача-1 – Цвітун М.М. – довір.

від відповідача-2 – Басс С.С. – довір.

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Дружківський завод металевих виробів”,  звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості недостачі вантажу  в розмірі 3336,96 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлену недостачу вантажу, що підтверджується комерційним актом   № АШ 977758/3 від 02.07.2006 р.

Ухвалою суду від 14.12.2006 р. до участі у справі в якості іншого відповідача було залучено  Відкрите акціонерне товариство “Міттал Стіл Кривий Ріг” м. Кривий Ріг.

Заявою від 05.02.2007 р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідачів 3794,35 грн.

Відповідач-1 надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на п. “а” ст. 111 Статуту залізниць України, оскільки вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантажений засобами відправника без участі залізниці.

Відповідач-2 надав відзив, у якому проти позову також заперечує з посиланням на ст. 110 Статуту залізниць України за приписами якої  відповідальність за схоронність вантажу з моменту його прийняття до перевезення та видачі вантажоодержувачу несе залізниця. Крім того, відповідач-2 зазначив, що позивачем розмір недостачі був визначений без урахування норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто в розмірі 0,5% від маси вантажу, встановленої п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.02.2007 р. позовні вимоги ВАТ “Дружківського заводу металевих виробів” по цій справі були задоволені частково за рахунок ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” в розмірі 3725,03 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2007 р. залишено без змін.

23.08.2007 р. постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2007 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.08.2007 р. було здійснено процесуальну заміну Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг” його правонаступником - Відкритим акціонерним товариством “АрселорМіттал  Кривий Ріг”

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив:

Між позивачем (Покупець) та Відкритим акціонерним товариством “Міттал Стіл Кривий Ріг” (Постачальник) був укладений договір № 51Н-346-1 від 16.12.2005 р. за яким останній взяв на себе зобов’язання поставити позивачеві металопродукцію.

За залізничною накладною № 46012366 Відкритим акціонерним товариством “Міттал Стіл Кривий Ріг”  26.06.2006р. у п/вагоні № 67856906 з масою вантажу брутто 89500 кг, тара (перевірена) – 21820 кг, нетто – 67680 кг було відвантажено позивачеві прокат чорного металу.

Навантаження у зазначений п/вагон здійснено засобами відправника, маса вантажу визначена при зважуванні на 200 тонних вагонних вагах.

Правильність внесення до накладної № 46012366 відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника, що відповідає вимогам п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затв. наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 863/5084.

По прибуттю вантажу на станцію “Дружківка” Донецької залізниці на вимогу вантажоодержувача було проведено контрольне зважування вагону на вагонних вагах, які пройшли державну перевірку 15.05.2006 р., під час яког?о було виявлено, що маса вантажу у  п/вагоні № 67856906 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 46012366. За д?аним фактом станцією “Дружківка” Донецької залізниці був складений комерційний акт № АШ 977758/3 від 02.07.2006 р.

У залізничній накладній № 46012366 зазначена дата видачі вантажу 03.07.06 р. Однак, з вагонного листа,  пам”ятки про користування та відомості плати за користування спірним вагоном вбачається, что фактично вантаж був виданий 02.07.06 р.

Згідно до пояснень представника ДП “Донецька залізниця” вантаж за  накладною № 46012366 був виданий 02.07.06 р., а дата видачі вантажу 03.07.06 р. вказана помилково.

За даними комерційного акту маса у п/вагоні № 67856906 по документу: брутто 89500 кг, тара (перевірена) – 21820 кг, нетто - 67680 кг, фактично надійшло: брутто - 88000 кг, тара (перевірена) - 21680 кг., нетто - 66320 кг., тобто менш  ніж зазначено у накладній на 1360 кг.

В комерційному акті зазначено, що вагон прибув в технічному та комерційному стані справним, двері зачинені, люка ув’язані, навантаження згідно § 14 гл. 3п. 13,4х .Iприл.14к СМГС. Вантаж навантажений в 2 штабеля, 2 яруса, в першому та в другому штабелі в нижньому ярусі по 7 пачок, верхній ярус 2 пачки розташовані по діагоналі перекривають 2 нижніх штабеля. Пачки однакової довжини, а саме вантаж маркірован. Кожна пачка укручена проволокою 6 мм в 2 витка механічним способом в трьох місцях, обв’язки не порушені, доступу до вантажу, слідів втрати, розкрадань немає. Вантаж знаходився під охороною робітників станції.

Згідно рахунку-фактури № 10609 від 27.06.2006 р. вартість металопродукції складає 2274,00 грн. (без урахування ПДВ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено  ст. 6 Статуту залізниць України, накладна – основний  перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Згідно зі ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов’язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ч. 5 ст. 306 ГК України, спірні відносини сторін, що виникли при перевезенні вантажів залізницею, мають регулюватися Статутом залізниць України, який визначає обов’язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій і установ, які користуються залізничним транспортом.

За приписами ст. 105 Статуту залізниць України, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника,  якщо  немає  ознак втрати,  псування  або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому, комерційний акт складається для засвідчення обставин, у тому числі - невідповідності  найменування,  маси  і  кількості   місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; для засвідчення, зокрема, псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу.

Комерційним актом № АШ 977758/3 від 02.07.2006 р. був зафіксований той факт, що вантаж  прибув у технічно справному вагоні, завантаженому засобами відправника, без ознак втрати,  псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Зазначений комерційний акт складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855, тому суд приймає його в якості належного доказу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність вини Державного підприємства „Донецька залізниця” у недостачі вантажу.

За змістом ст. 37 Статуту залізниць України у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Суд вважає, що недостача вантажу виникла  з вини вантажовідправника - Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”, який невірно вказав масу вантажу у накладній. Вина Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг” підтверджена комерційним актом № АШ 977758/3 від 02.07.2006 р., яким було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 67856906 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 46012366.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 3711 грн. 17 коп. виходячи із розміру недостачі 1360 кг. за ціною 2728,80 грн. (з урахуванням ПДВ) за рахунок Відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг”.

Вимоги позивача про стягнення провізної плати в сумі  83,18 грн. (з урахуванням ПДВ)  задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно до тарифної схеми 1 розділу 4 Тарифного керівництва N 1 Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затв. наказом Міністерства транспорту 15.11.99  N 551, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 1 грудня 1999 р.                                      за N 828/4121, плата за перевезення визначається за масу вантажу у вагоні, але не менше мінімальної норми маси, встановленої для даного вантажу. Мінімальна норма маси вантажу для металу становить 69 тон. За таких обставин, навіть у разі перевезення металопродукції у кількості, встановленої комерційний актом, вартість перевезення залишилася б незмінною.

Заперечення відповідача-2 щодо визначення позивачем розміру недостачі без урахування норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто в розмірі 0,5% від маси вантажу, встановленої п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, судом не прийняті до уваги виходячи з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно  до п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, вантаж  вважається  доставленим без утрати,  якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та  масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Частиною 2 п. 27 цих Правил встановлено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: у тому числі - 0,5% маси всіх інших  вантажів.

З викладеного вбачається, що ч. 2 п. 27 Правил видачі вантажу, на який посилається відповідач-2, норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, встановлена тільки стосовно вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні. За спірною накладною відповідачем-2 було відвантажено позивачеві прокат чорних металів. Відповідач-2 не надав доказів, що засвідчують наявність у прокату чорних металів властивостей зменшуватися при перевезенні. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно не застосовано норму недостачі  - 0,5% від маси вантажу.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача та відповідача-2 пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 37, 105, 111, 129 Статуту залізниць України, п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49,  82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства “Дружківський завод металевих виробів” до Державного підприємства “Донецька залізниця” та Відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг” про стягнення вартості недостачі вантажу  в розмірі 3794,35 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг”  (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, б. 1, р/рахунок № 0967/980 в філії “Центрально-міське відділення Промінвестбанку в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області”,  МФО 305493, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Дружківський завод металевих виробів” (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна, 3, р/рахунок № 0029 в філії відділення ПІБ м. Дружківки, МФО 334334, ) суму вартості нестачі вантажу  в розмірі 3711 грн. 17 коп., витрати по сплаченому держмиту у сумі 99 грн. 76 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 115 грн. 41 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства “Дружківський завод металевих виробів” до Державного підприємства “Донецька залізниця” відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оголошено в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя                                                                         Гаврищук Т.Г.