ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.                                                           Справа № 21/3861-А

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             Щепанській Т.П.,

за участю представників сторін:

від позивача:      Христич О.В.,  довіреність №2700/10/10 від 06.03.2007р.,

від відповідача:  не з'явився;

від третіх осіб:

- Відділення Державного казначейства у Шепетівському районі Пузарецька М.В., довіреність ГУДК у Хмельницькій області №12-14/2197 від 11.05.2007р.,

- Фінансове управління Шепетівської районної державної адміністрації - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка Хмельницької області

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "23" серпня 2006 р.  у справі № 21/3861-А (суддя Огороднік К.М.)

за позовом Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка Хмельницької області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, настороні позивача:

- Відділення Державного казначейства у Шепетівському районі, м. Шепетівка Хмельницької області

- Фінансове управління Шепетівської районної державної адміністрації, м.Шепетівка Хмельницької області

до Відкритого  акціонерного  товариства "Чотирбоцьке хлібоприймальне підприємство", с. Чотиборки Шепетівського району Хмельницької області

про стягнення 313707 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006р. Шепетівська ОДПІ подала до господарського суду Хмельницької області позовну заяву, в якій просить стягнути з ВАТ "Чотирбоцьке хлібоприймальне підприємство" 313707,00 грн. заборгованості по бюджетних позичках за 1995-1997 роки. Свої вимоги  обґрунтовує ст.17 Бюджетного кодексу України, ст. 22 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік", ст.ст. 2, 4, 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

Постановою господарського суду Хмельницької області від 23.08.2006 року у справі №21/3861-А відмовлено у позові Шепетівської ОДПІ до ВАТ "Чотирбоцьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення 313707грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що порядок стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів встановлений Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", пунктом 15.2 ст. 15 якого встановлені граничні строки стягнення податкового боргу. Поширення законодавцем згідно ч.4 ст.17 Бюджетного кодексу України на стягнення заборгованості з позичок, наданих із Державного бюджету, порядку стягнення податкового боргу дає підстави для висновку про застосування в процедурі стягнення вказаної заборгованості встановлених законом граничних строків стягнення податкового боргу. Тому суд дійшов висновку про пропуск позивачем граничних строків стягнення боргу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Шепетівська ОДПІ подала  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову з підстав порушення норм матеріального права, а саме Преамбули Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилається на те, що частина 4 ст.17 Бюджетного кодексу України встановлює механізм стягнення бюджетної заборгованості, в тому числі з позичок із державного бюджету, незалежно від строків виникнення такої заборгованості. Ця норма є процедурною та регулює порядок стягнення бюджетної заборгованості, існуючої на момент її дії. Будь-яких інших зауважень з цього приводу Бюджетний кодекс не містить. Вважає помилковим посилання суду на норми Закону України  "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", в преамбулі якого зазначено, що Закон не регулює питання погашення та обслуговування кредитів, наданих за рахунок бюджетних коштів або позик, залучених державою чи під державні гарантії, інших зобов'язань, що випливають з угод, укладених державними органами та/або від імені держави, які регулюються нормами цивільного законодавства та іншими законами з питань державного боргу та його обслуговування. Отже, на думку позивача, поширення на дані правовідносини строку позовної давності 1095 днів, передбачених Законом України  "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" суперечить чинному законодавству,  тому позов про стягнення боргу по бюджетних позичках та фінансової допомоги в сумі 313707грн. по справі №21/3861-А підлягає  задоволенню.

В доповненні до апеляційної скарги, Шепетівська  ОДПІ вважає, що справа відносно стягнення заборгованості по бюджетних позичках та фінансовій допомозі належить розглядати згідно норм КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала  доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає постанову господарського суду Хмельницької області необґрунтованою,  просить її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити. Вважає, що поширення на правовідносини даної справи строку позовної давності 1095 днів, передбачені Законом України 2181-ІІІ, суперечить чинному законодавству.

Представник третьої особи Головного Управління Державного казначейства у Хмельницькій області (яке є правонаступником Відділення Державного казначейства у Шепетівському районі) в засіданні суду  підтримала  доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає постанову господарського суду Хмельницької області  необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити. Надала  пояснення, що судом  першої інстанції не було взято до уваги звіти та довідки про надання та повернення  бюджетної позички, які подавалися безпосередньо ВАТ "Чотирбоцьке ХПП" протягом 1998-2001 років, де чітко передбачалося, яка сума заборгованості погашена та яка сума заборгованості  по бюджетних  позичках ще залишається не погашеною.

Також представником Головного Управління ДКУ у Хмельницькій області заявлено клопотання про заміну третьої особи у справі Відділення Державного казначейства у Шепетівському районі на його правонаступника Головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області. На підтвердження правонаступництва  надано копію наказу Управління Державного казначейства у Хмельницькій області від 04.08.2006р. №73  про припинення юридичних осіб або територіальних органів Державного казначейства у Хмельницькій області та Довідка №1136 з ЄДРПОУ. Оглянувши вказані документи, колегія суддів ухвалила: задовольнити заявлене відповідачем клопотання та замінити третю особу у справі - Відділення Державного казначейства у Шепетівському районі на його правонаступника Головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області.

Відповідач та третя особа - Фінансове управління Шепетівської районної державної адміністрації не скористались правом надання письмового заперечення  на апеляційну скаргу та правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в судове засідання не направили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших  осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи.

Відповідач та Фінансове управління Шепетівської районної державної адміністрації належно повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду (142, 144).

Представник  позивача та третьої особи - Головного управління Державного казначейства у Шепетівському районі не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та Фінансового управління Шепетівської районної державної адміністрації.

З врахування викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача та Фінуправління Шепетівської РДА, оскільки неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства,  апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів та Міністерства сільського господарства і продовольства 02.04.1996 року за №72/113, Порядку надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року, затвердженого наказом Міністерства сільського господарства і продовольства, Міністерства фінансів, та Державної акціонерної компанії "Хліб України" від 04.03.1997 року №70/54/18, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.1997р. №1003 "Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року", надавалися бюджетні позички сільськогосподарським товаровиробникам України всіх форм власності, у тому числі відділенням Державного казначейства у Хмельницькому районі (третьою особою).

Згідно договорів про надання бюджетних позичок ВАТ "Чотирбоцьке хлібоприймальне підприємство" позички надавались на умовах повернення, однак в установлені строки відповідачем не погашено суми одержаних бюджетних позичок та фінансової допомоги на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період, та станом на 01.06.2006р. відповідач заборгував перед бюджетом 313707грн., а саме:

- по бюджетній позичці, яка надавалась фінансовим відділом відділення державного казначейства у Шепетівському районі в 1995р., непогашеною залишилась заборгованість в сумі 29300грн., з якої 25718грн. прострочено;

- по бюджетній позичці, яка надавалась на закупівлю зерна та елітного насіння в 1996р., непогашеною залишилась сума 135400грн.;

- по бюджетній позичці, яка надавалась на придбання запасних частин, ПММ, проведення ремонту техніки в 1997р., непогашеною залишилась сума 214000грн., з якої 113989грн. прострочено;

- заборгованість по фінансовій допомозі, яка була надана згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1003 від 11.09.1997р. на проведення комплексу робіт в осінньо-зимній період, складає 38600грн.

Тобто, за даними позивача і третьої особи станом на 01.06.2006 року заборгованість ВАТ "Чотирбоцьке хлібоприймальне підприємство" по державних позиках за 1995-1997 роки становить 313707,00 грн., в т.ч. по 1995 року - 25718,00 грн., по 1996 року - 135400,00 грн., по 1997 року - 113989,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1003 - 38600,00 грн. Заявлену до стягнення суму заборгованості позивач підтверджує розрахунками, відповідними договорами та актами.

Господарський суд першої інстанції, розглядаючи позов Шепетівської ОДПІ, виходив з того, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Проте такий висновок не відповідає вимогам процесуального закону та, на думку Житомирського апеляційного господарського суду, є помилковим.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За визначенням термінів, що дається у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України: справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцеве самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, у контексті зазначених положень статті 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Дана справа не відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи.

Так, судом першої інстанції встановлено, що спірні правовідносини сторін виникли у зв'язку з розрахунками за двосторонніми угодами про надання фінансової допомоги.

Отже, майнові відносини сторін у даній справі не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої сторони, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Враховуючи  викладене, за суб'єктним складом сторін та суттю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 стаття 203 КАС України визначено, що постанова  або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду  або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції підлягає частковому задоволенню, постанова господарського суду Хмельницької області від 23.08.2006 року у справі №21/3861-А скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160,195,196, 198,199,203, 205, 207, 212, 254, п.п. 6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Замінити третю особу у справі №21/3861-А - Відділення Державногоказначейства у Шепетівському районі на його правонаступника Головне Управління Державного  казначейства у Хмельницькій області.

2. Апеляційну скаргу Шепетівської  об'єднаної  державної  податкової  інспекції, м. Шепетівка Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову господарського суду Хмельницької  області від 23 серпня 2006  року у справі №21/3861-А скасувати. Провадження у справі №21/3861-А - закрити.

3. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

4. Справу №21/3861-А повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддруковано 6прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу; 4,5 - третім особам;

6 - в наряд