ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2007                                                                                   Справа № 2/319

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання Заєць П.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Єнік Є.В., головний юрисконсульт, довіреність №370/10  від 29.12.06;

від відповідача:  Сєрба Є.А., юрисконсульт, довіреність №15  від 15.08.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, м. Кіровоград, на рішення господарського суду Кіровоградської області від  02.11.2006 року  у справі № 2/319

за позовом   дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ;

до дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, м. Кіровоград;

про стягнення 1 455 408 грн. 22 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області  від  02.11.06р. у справі  № 2/319 за позовом   дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, Київ, до дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, м. Кіровоград, про стягнення  1 455 408 грн. 22 коп. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 1 245 787,83 грн., пені 112 747,54 грн., інфляційні збитки в сумі 366 839,54 грн., 3% річних в сумі 30 066 грн. 31 коп., а також судові витрати на державне мито в сумі 14 555 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення мотивовано тим, що:

-          між сторонами 01.04.2005 року укладено договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій № 06/05-846-ТЕ-18 ;

-          відповідно до п.1.1 договору позивач зобов’язався передати у власність відповідачу у 2005 році природний газ, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити його на умовах даного договору;

-          з квітня по грудень 2005 року позивач поставив відповідачеві природний газ на загальну суму 3 039 920,83 грн., а відповідач розрахунок за отриманий природний газ провів частково на суму 1 794 133 грн.;

-          відповідно до ст.ст. 546, 549, 625 Цивільного кодексу України та умов договору суд задовольнив вимоги позивача про стягнення заборгованості, пені, інфляційних збитків та та 3% річних.

Відповідач з рішенням суду не погодився. Подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині стягнення з дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології” пені 112 744,54 грн. скасувати. Позов в цій частині задовольнити, частково на суму 41 040,10 грн.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме вимог Закону України “ Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, ст.43 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення господарського суду без змін, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Сторонами укладено договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій з № 06/05-846-ТЕ-18 від 01.04.2005 року.

Відповідно до п. 7.2 договору в разі несплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п. 6.1 договору, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

В пункті 7.4 договору зазначено, що неустойка нараховується постачальником протягом шести місяців, які передують моменту звернення з позовом.

Забезпечення виконання зобов’язання нарахуванням неустойки передбачено ст. 546 Цивільного кодексу України.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір пені за період з 17.03.2006 року по 06.06.2006 року становить 112 747,54 грн., підтверджується розрахунком позивача та не заперечується відповідачем.

Стосовно доводів скаржника про неправомірність стягнення пені в повному обсязі, без врахування господарським судом ст.5 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” від 20.02.2003 року № 554-ІV колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне:

Вищезазначений Закон набрав чинності 01.07.2003 року.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, - заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги  ( водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир, яка склалася на дату набрання чинності Законом  перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Відповідно до ст.5 Закону, - на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших цінностей, що використовуються для надання послуг.

Заборгованість відповідача виникла після набрання чинності Законом № 554-ІV і під дію цього Закону не підпадає. У зв’язку з цим є безпідставним  твердження скаржника про залежність проценту стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов’язання від дольової частки населення у наданні послуг підприємства. Законом України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” встановлені лише обмеження в нарахуванні пені у разі наявності договорів про реструктуризацію заборгованості населення за спожитий газ і на правовідносини між сторонами не поширюються.

Оскільки оскаржуване відповідачем рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 33, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, м. Кіровоград,   залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від  02.11.2006 року  у справі № 2/319 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя:                                                            Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                І.А. Сизько

Суддя                                                                                        І.В. Тищик

Підписана в повному обсязі 26.04.2007 року.