ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

11.04.07                                                                                           Справа №  17/002-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Вогес"

до                  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

"Баришівське"

про                стягнення 33726,20 грн.

Суддя  Суховий В.Г.

Представники:

позивача:        Саркісьян Д.Р.;

відповідача:    не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа              № 17/002-07 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вогес" (далі - Позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Баришівське" (далі - Відповідач) про стягнення 33726,20 грн. заборгованості, з яких 28801,20 грн. –основний борг, 3916,96 грн. –інфляційні та 1008,04 грн. –3% річних.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по Договору № 20/05 від 23.05.2005р. щодо оплати отриманих товарів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.01.2007р. порушено провадження у справі № 17/002-07 та призначено до розгляду на 21.02.2007р.

В судовому засіданні 21.02.2007р. у зв’язку з неявкою представника відповідача розгляд справи було відкладено на 12.03.2007р.

12.03.2007р. за усним клопотанням представника відповідача в судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2007р.

19.03.2007р. у зв’язку з письмовим клопотанням відповідача про відкладення розгляд справи було відкладено на 11.04.2007р.

Ухвалою голови господарського суду Київської області від 19.03.2007р. продовжено строк розгляду справи на один місяць.

В судовому засіданні 11.04.2007р. позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання 11.04.2007р. не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних ухвалами суду документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою господарського суду від 19.03.2007р.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо  відзив  на  позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд         в с т а н о в и в:

23.05.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вогес" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Баришівське" було укладено Договір № 20/05 (далі Договір). Відповідно до умов Договору (п. 1.1) продавець зобов’язується продати та відпустити, а покупець зобов’язується оплати та прийняти на умовах, передбачених цим договором, наступний товар згідно специфікації зазначених у цьому Договорі, а саме: 7 кг. препарату “Гранстар” на суму –11900 грн. та 110 л. препарату “Півот” на суму –19250 грн. Загальна сума договору складає 37380 грн., в т. ч. ПДВ-20% складає 6230 грн.

Отже зазначений Договір є підставою для виникнення у його сторін зобов’язань.

На підставі Договору № 20/05 від 23.05.2005р. позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму - 37380 грн., що підтверджується накладною № 20 від 23.05.2005р. та накладною № 21 від 24.05.2005р., які підписані сторонами Договору (належним чином завірені копії в матеріалах справи).

Відповідно до п. 3.1  Договору форма оплати –безготівкова, 30% передплата у розмірі 11214 грн. шляхом перерахування на рахунок продавця до 01.10.2005р. та остаточна згідно строків оплати, обумовлених в специфікації Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме перерахував позивачу 8578 грн., про що позивач зазначив в позовній заяві.

Судом встановлено, що з поданого позивачем Додатку № 1 до Договору № 20/05 від 23.05.2005р. неможливо визначити строк оплати відповідачем за поставлений  позивачем товар, оскільки Додаток № 1 до Договору № 20/05 від 23.05.2005р. не підписаний відповідачем (належним чином завірена копія в матеріалах справи), тому господарський суд дійшов висновку, що момент оплати за поставлений товар сторонами не визначений.

Згідно з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача був направлений лист № 28/003 від 28.03.2006р. з вимогою перерахувати на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Вогес" заборгованість згідно з Договором № 20/05 від 23.05.2005р. в триденний строк.

Оскільки вимога позивача про сплату заборгованості за виконані роботи була пред’явлена відповідачу 29.03.2006р., що підтверджується повідомленням про вручення № 744017, обов’язок відповідача по сплаті заборгованості з урахуванням семиденного строку, передбаченого ст. 530 ЦК України настав 06.04.2006р.

Ухвалами господарського суду Київської області від 17.01.2007р., 21.02.2007р. та 19.03.2007р. було зобов’язано відповідача подати суду докази сплати суми боргу, проте, відповідачем не подано суду доказів щодо оплати своєї заборгованості за отриманий від позивача товар.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар згідно з Договором № 20/05 від 23.05.2005 станом на 23.02.2007р. (згідно з актом звірки взаєморозрахунків, який позивач надав суду з доказами його надіслання відповідачу)  становить –28801,20 грн. (37380 грн. –8578,50 грн.).

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача  заборгованості за одержаний товар за Договором № 20/05 від 23.05.2005р. в сумі 28801,20 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що поданий позивачем розрахунок збитків від інфляції з жовтня 2005 по листопад 2006 та розрахунок 3% річних від простроченої суми з 01.10.2005 по 01.12.2006р. не можна вважати обґрунтованими, оскільки, вони здійснені без врахування вимог ст. 530 ЦК України щодо настання строку виконання зобов’язання.

Згідно з розрахунком господарського суду Київської області інфляційні необхідно обраховувати з квітня 2006р. по листопад 2006р. включно, що складає 2219,84 грн. (1,077 –індекс інфляції з квітня по листопад 2006р. помножено на 28801,20 –основний борг та віднято 28801,20 – основний борг) та 3% річних з 06.04.2006р. по 30.11.2006р. включно, що складає 565,76 грн. (28801,20 –основний борг помножено на 0,03 - 3% помножено на 239 –кількість прострочених днів та поділено на 365 –кількість днів в році).

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних у розмір –2219,84 грн. та 3% річних у розмірі –565,76 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Баришівське" (07500, Київська обл., смт. Баришівка, вул. Пархоменко, 34, код 32886523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вогес" (03191, м. Київ, вул. Лятошинського, 4, а/с 54, код 16286518) 28801,20 грн. основного боргу, 2219,84 грн. –інфляційних та 565,76 грн. - 3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 315,86 грн. та 110,51 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3.          В частині позову про стягнення 1697,12 грн. інфляційних та 442,28 грн. 3% річних відмовити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.