СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

17 серпня 2007 року

Справа № 2-29/2358-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Латиніна О.А.,

суддів
Лисенко В.А.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився (Алуштинська міська рада);

відповідачів: Чукатіна
Т.В., дов. № б/н від 02.10.2006 р. (Ізобільненська сільська рада);

розглянувши апеляційну скаргу
Алуштинської міської ради на постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя  Башилашвілі О.І.)
від 07 травня 2007 року по справі № 2-29/2358-2007А

за позовом           Алуштинської міської ради (пл. Радянська,
1,Алушта,98500)

до           Ізобільненської сільської ради (вул.
Центральна, 1,Ізобільне, м. Алушта,98531)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 07 травня 2007 року у справі № 2-29/2358-2007А у
задоволення позову Алуштинської міської ради про визнання недійсним рішення
Ізобільненської сільської ради № 8/12 від 22.09.2006 р. «Про  створення відділу містобудування та
архітектури при виконавчому комітеті Ізобільненської сільської ради та
затвердження положення про відділ»відмовлено.

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції встановив, що Ізоібльненська сільська рада виходячи з необхідності
оперативної та якісної підготовки та впорядкування великого об'єму
адміністративних та нових спеціальних містобудівельних документів по освоєнню
територій населених пунктів, що існують та належать Ізобільненській сільській
раді, керуючись статтею 26 та пунктами 5, 6 статті 31 Закону України «Про
місцеве самоврядування»Ізобільненська сільська рада прийняла оскаржуване
рішення від 22 вересня 2006 р. № 8/12 «Про створення відділу містобудування та
архітектури при виконавчому комітеті Ізобільненської сільської ради та
затвердження про відділ». З урахуванням того, що відповідно до статті 13 Закону
України «Про архітектурну діяльність»до спеціально уповноважених органів
містобудування та архітектури належать зокрема, виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад, компетенцію яких встановлено статтею 31 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»та статтею 14 Закону України «Про основи
містобудування», господарський суд Автономної Республіки Крим не знайшов ознак
неправомірності рішення відповідача та розцінив позовні вимоги
необґрунтованими.

Не погодившись з постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим, Алуштинська міська рада
звернулася до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов
задовольнити.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги позивач наводить доводи про невірність застосування судом першої
інстанції частин 2, 3 статті 12, частини 2 статті 14, статті 15 та статті 21
Закону України «Про основи містобудування»та Положення про державний
архітектурно-будівельний контроль, затвердженого постановою Кабінету міністрів
України № 225 від 23.03.1993 р., так як вважає, що сільські ради та виконавчі
органи не належать до спеціально уповноважених органів містобудування,
вирішення цих питань належить до виключної компетенції міських рад та
спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури міських рад міст
обласного значення.

Представник позивач у судове
засідання не з'явився.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги за мотивів,
викладених в письмових запереченнях.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України,
вислухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про
відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 22
вересня 2007 р. на 8 сесії 5 скликання Ізобільненською сільською радою прийнято
рішення № 8/12 «Про створення відділу містобудування та архітектури при
виконавчому комітету Ізобільненської сільської ради та затвердження положення
про відділ», згідно якому відповідач, у зв'язку з необхідністю оперативної та
якісної  підготовки та впорядкування
великого обсягу адміністративних та нових спеціальних містобудівних документів
з освоєння території існуючих населених пунктів, що належать Ізоібільненській
сільській раді, з урахуваннях їх розвитку, а також керуючись статтею 26
пунктами 5, 6 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в
України»вирішив:

1. Створити відділ містобудування та
архітектури при виконавчому комітеті Ізобільненської сільської ради. Начальник
відділу -спеціаліст 1 категорії, головний архітектор; співробітник відділу
(заступник начальника відділу) -спеціаліст 2 категорії, начальник інспекції
ДАК.

2. Затвердити положення про відділ
містобудування та архітектури виконавчого комітету Ізобільненської сільської
ради.

3. Внести зміни в найменуванні
посад в штатному розкладі сільської ради:

3.1. спеціаліст 1 категорії,
головний архітектор

3.2. спеціаліст 2 категорії,
начальник інспекції ДАБК.

Надаючи правову оцінку підставам
прийняття оскаржуваного рішення відповідача судова колегія виходить з
наступного.

Відповідно до статті 2 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»місцеве самоврядування в Україні
-це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади
-жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох
сіл, селища, міста -самостійно або під відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та
обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл,
селищ, міст.

Згідно статті 10 цього Закону України
органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні
громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими
законами є сільські, селищні, міські ради є.

Їх виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами виконавчі органи є виконавчими органами
сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення (статті 11
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»)

Частина 3 статті 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»встановила, що представницькі органи
місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи
місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і
межах, визначених цим та іншими законами.

Перелік спеціально уповноважених
органів містобудування та архітектури законодавчо визначено статтею 13 Закону
України «Про архітектурну діяльність», згідно абзацу 5 частини 1 якої до
спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури належать
виконавчі органі сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини 3 статті 13
Закону України «Про архітектурну діяльність»органи місцевого самоврядування
здійснюють свою діяльність  у сфері
містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Повноваження виконавчих органів
місцевого самоврядування в галузі будівництва визначено передусім статтею 31
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якій до відання
виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні)
повноваження:

1) організація за рахунок власних
коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів
комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків,
а також шляхів місцевого значення;

2) виконання або делегування на
конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації)
функцій замовника на будівництво, реконструкцію і ремонт житла, інших об'єктів
соціальної та виробничої інфраструктури комунальної власності;

3) розгляд і внесення до
відповідних органів виконавчої влади пропозицій до планів і програм будівництва
та реконструкції об'єктів на відповідній території;

4) залучення на договірних засадах
підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в
розвитку потужностей будівельної індустрії і промисловості будівельних
матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об'єктів інженерного
забезпечення і транспортного обслуговування;

5) визначення у встановленому
законодавством порядку відповідно до рішень ради території, вибір, вилучення
(викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною
документацією;

6) підготовка і подання на
затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних
планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації;

7) встановлення на відповідній
території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена
перспективна містобудівна діяльність;

8) координація на відповідній
території діяльності суб'єктів містобудування щодо комплексної забудови
населених пунктів;

9) надання відповідно до
законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм
власності;

б) делеговані повноваження:

1) прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством;

2) організація роботи, пов'язаної
зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів;

3) здійснення в установленому
порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої
містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій;
зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з
порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може
заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу;

4) здійснення контролю за
забезпеченням надійності та безпечності будинків і споруд незалежно від форм
власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних
явищ та процесів;

5) організація охорони, реставрації
та використання пам'яток історії і культури, архітектури та містобудування,
палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників;

6) вирішення відповідно до законодавства
спорів з питань містобудування.

2. До відання виконавчих органів
міських рад (за винятком міст районного значення), крім повноважень, зазначених
у пункті «б»частини першої цієї статті, належить також видача забудовникам
архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування,
будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій та надання
дозволу на проведення цих робіт.

Компетенцію виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування встановлено також
статтею 14 Закону України «Про основи містобудування»:

- визначення згідно з рішенням
відповідної ради території, вибір, вилучення (викуп) і надання земельних
ділянок для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією;

- встановлення в межах своїх
повноважень на відповідній території режиму використання та забудови земель, на
яких передбачена перспективна містобудівна діяльність;

- надання відповідно до закону
дозволу на будівництво об'єктів містобудування незалежно від форми власності у
разі делегування їм таких повноважень відповідними радами;

- забезпечення в установленому
законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад
місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів
червоних ліній, місцевих правил забудови населених пунктів;

- проведення робіт з прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому
законодавством;

- організація охорони культурної
спадщини;

- організація робіт, пов'язаних із
створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів;

- забезпечення в установленому
законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої
містобудівної документації під час планування та забудови відповідних
територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке
проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих
об'єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу;

- здійснення контролю за
забезпеченням надійності та безпечності експлуатації будинків і споруд
незалежно від форми власності в районах, що зазнають впливу небезпечних
природних і техногенних явищ та процесів.

Вищенаведене свідчить, що на
виконавчий комітет Ізобільненської сільської ради як на виконавчий орган
сільської ради дійсно покладено цілу низку повноважені в галузі будівництва, що
спростовує доводи позивача про те, що такими повноваженнями наділені лише
міські ради та їх виконавчі органи.

Судова колегія також виходила з
того, що питання організації діяльності виконавчих органів вирішуються
відповідною радою, в даному випадку -Ізобільненською сільською радою самостійно
відповідно до вимог статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», згідно якій сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її
створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати
відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що
належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і
підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому
комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.
Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на
посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою
районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за
погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Положення про відділи,
управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Вищенаведене свідчить про те, що
рішення відповідача № 8/12 від 22.09.2006 р. «Про створення відділу
містобудування та архітектури при виконавчому комітеті Ізобільненської
сільської ради та затвердження положення про відділ»спрямовано на впорядкування
організаційної структури виконавчого комітету сільської ради і не вирішує
питань, які належать до компетенції позивача.

Також, судова колегія бере до уваги
те, що Міністерство будівельної політики та архітектури Автономної Республіки
Крим не заперечувало проти створення Ізобільненською сільською радою відділу
містобудування та архітектури з введенням штатних одиниць головного архітектора
та начальника інспекції ДАК, про що свідчить лист Міністерства відповідного
змісту № 715/03 від 14 березня 2007 р.

Дослідивши наявні у справі докази і
їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про
необґрунтованість тверджень позивача про протиправність  рішення Ізобільненської сільської ради № 8/12
від 22.09.2007 р. «Про створення відділу містобудування та архітектури при
виконавчому комітеті Ізобільненської сільської ради та затвердження положення
про відділ».

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади і органи місцевого самовряду вання зобов'язані
діяти тільки на підставах, в межах повноважень і способів, які передбачені
Конститу цією і законами України.

Згідно статті 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»акти органів місцевого самоврядування за
мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються
не законними у судовому порядку.

Частиною 3 статті 105 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про
скасування або визнання нечинним рішення відповідача -суб'єкта владних
повноважень повністю  чи окремих його
положень.

За таких обставин, є правомірним
висновок господарського суду Автономної Республіки Крим про відсутність підстав
для визнання оскаржуваного рішення відповідача протиправним та нечинним.

Статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 198 п. 1, 200,
205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Алуштинської
міської ради залишити без задоволення,

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 07 травня
2007 року у справі № 2-29/2358-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз'яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу
суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені
статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя
О.А.Латинін

Судді
В.А. Лисенко

О.Л. Котлярова