ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2007 р.  11:30              Справа № АС-41/157-07

вх. № 4811/1-41

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Данилко В.О.

представників сторін :

позивача - Борецька М.В. дов.

відповідача - Чумак Ю.О. дов.

прокурор - не з"явився

по справі за позовом  Лозівський міжрайонний прокурор Харківської області м. Лозова в інтересах держави в особіЛозівська ОДПІ, м. Лозова

до  Лозівське КП "Водоканал", м. Лозова

про стягнення 672406,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Лозівський міжрайонний прокурор Харківської області м. Лозова в інтересах держави в особі Лозівської ОДПІ, м. Лозова звернувся до суду з позовом,  вякому просить стягнути з відповідача, КП "Водоканал" Лозівської міської ради, м. Лозова заборгованість в сумі 672406, 36 грн.

Відповідач визнає наявність податкового боргу в сумі 672406,36 грн., але заперечує проти стягнення за рахунок активів, вказує на те, що стягнення можливе лише за рахунок грошових коштів підприємства у відповідності до норм чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1.6. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-III від 21.12.2000 року з наступними змінами та доповненнями примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 цього ж Закону активи платника податків - це кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

У відповідності з п. 1 .3 та 1.3.1. Статуту Лозівське КП "Водоканал" Лозівської міської ради Харківської області майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова Харківської області та закріплюється за ним на праві оперативного управління. Представник власника майна з підприємством укладає договір, який визначає механізм використання, збереження комунальної власності, переданої в оперативне управління та виконання дій, направлених на поліпшення його стану (в тому числі в межах бюджетного фінансування). Правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником цього майна для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених Господарським кодексом, іншими законами (нормативними актами), а також власником майна.

Таким чином, майно, яке знаходиться на балансі КП "Водоканал" та перебуває в оперативному управлінні, не підпадає під визначення активів платника податків згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Лозова Харківської області, а Лозівське КП "Водоканал" є лише користувачем.

У відповідності до преамбули Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним Законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов”язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов”язкових платежів).  Статтею 11 цього Закону передбачено спеціальний порядок погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств. Суд не приймає посилань позивача на звернення до суду в загальному порядку, оскільки здійснені ним заходи в межах статті 11 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не призвели до погашення податкового боргу відповідача, оскільки стягнення з комунальних підприємств податкового боргу за рахунок активів в загальному порядку законодавством не передбачено.

За змістом п. 3.1.1 ст. З Закону України "Про порядок погашення юбов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу за рішенням суду.

Відповідно з п.1.7 ст. 1 вказаного Закону активи платника податку - це кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Таким    чином,    Закон    не    пов"язує    обов'язок   сплати податкового боргу з його організаційно-правовою формою.

Разом з тим, ст. 11 Закону встановлений спеціальній порядок погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств.

Зокрема п.1 1.1 передбачено, що у разі коли платник податків, який перебуває у державній або комунальній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків. У разі коли сума коштів, отримана від такого продажу, не покриває суму податкового боргу та витрат, пов'язаних з продажем активів, податковий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, що здійснює управління таким платником податків, з пропозицією щодо прийняття рішення про продаж частини акцій корпоратизованого підприємства за кошти або під зобов'язання щодо погашення його податкового боргу протягом поточного бюджетного року. Інформація зазначеного органу управління щодо прийняття або відхилення запропонованого рішення має рути надіслана податковому органу протягом тридцяти календарних днів з дня направлення такого звернення. Організація такого продажу здійснюється за правилами і у строки, встановлені законодавством з питань приватизації. У разі коли зазначений орган не прийме рішення про продаж частини акції: для погашення податкового боргу у зазначені цим пунктом строки, податковий  орган зобов'язаний   у   місячний   строк з дня отримання такої відмови або після закінчення  встановленого для  надання  відповіді строку звернення до суду із заявою про визнання такого платника податків банкрутом.

Крім того, оскільки Підприємство не підлягає приватизації у порядку передбаченому Законом України "Про приватизацію державного майна” (ст.5 Закону), то  правилами п. 1 1.2 ст. 11 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань  платників  податків  перед бюджетами  та державними цільовими фондами” передбачено, що податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого підприємства, які не входять до складу цілісного майнового : комплексу, що забезпечує ведення його основної діяльності. У раз коли сума коштів, отриманих від такого продажу, не покриває суму податкового боргу такого) платника податків та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, податковий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням про прийняття І рішення щодо:

надання відповідної компенсації бюджету, до якого має зараховуватися сума податкового боргу такого платника податків, за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків;

реорганізації такого платника податків з урахуванням правил, встановлених цим Законом;

ліквідації такого платника податків та списання податкового боргу;

оголошення такого платника податків банкрутом у порядку, всиновленому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 8, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 19.07.2007 року. о 17:00

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.