КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2007                                                                                           № 43/796-42/288

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Алданової  С.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Коваленко В.В. дов. б/н від 15.12.2006р.;

від відповідача -  Кисельов А.В. дов. б/н від 07.08.07р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з  обмеженою відповідальністю "Металстиль"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.07.2007

у справі № 43/796-42/288

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль"

про                                                  відшкодування збитків стягнення неустойки, ціна позову 303250 грн.

за

зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль"

до                        Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000"

про                       визнання договору недійсним

В судовому засіданні 16.10.07р. відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 23.10.07р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль" про відшкодування збитків та стягнення неустойки на загальну суму 303250 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.10.05р. у справі № 43/796, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.06р., позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.06р. зазначені рішення та постанова скасовані, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Металстиль" звернулось із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" про визнання договору недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.07.07р. у справі № 43/796-42/288 первісний позов задоволено повністю, в задоволенні зустрічного відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний задовольнити повністю.

Скаржник зазначає, що оскаржуване рішення прийняте в порушення норм  матеріального та процесуального права при неповному з’ясуванню обставин справи, оскільки договір з їхнього боку підписаний не директором, а невідомою особою, що було встановлено почеркознавчою експертизою.

В судовому засіданні представник відповідача заявлену апеляційну скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, так як на його думку воно винесене у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача заперечення на апеляційну скаргу викладені у відзиві підтримав повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.02.05р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металстиль" було укладено договір зберігання № 02/02-Х/25, відповідно до умов якого відповідач за первісним позовом  прийняв на себе зобов'язання зберігати товар, переданий йому позивачем, загальною вартістю 360 000 гривень, про що було підписано відповідний акт приймання-передачі ТМЦ від 01.02.2005 року.

Зі змісту договору та акту випливає, що від імені ТОВ "Металстиль" вони підписуються директором останнього, а саме Кліменко Г. Ф., яка діє на підставі Статуту товариства.

Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи № 10801 від 05.04.07р. року, призначеної в рамках вирішення даного спору та проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені Кліменко Г. Ф., який міститься на договорі зберігання № 02/02-Х/25 від 01.02.05р.  та відповідному акті, виконані не Кліменко Г. Ф., а іншою особою.

Таким чином, спірний договір від імені відповідача за первісним позовом підписаний невідомою не уповноваженою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України, встановлено, що:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Тобто із змісту вказаних статей вбачається, що однією з основних вимог чинності правочину є волевиявлення учасника, яке повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Доказів про те, що спірний договір з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль" був підписаний уповноваженою на це особою або в подальшому був схвалений цим товариством, в розумінні статті 241 ЦК України, позивач за первісним позовом не надав, з матеріалів справи це також не вбачається.

Відтиск печатки на спірному договорі з боку ТОВ "Металстиль" не може розцінюватись, як його наступне схвалення, оскільки правочин вважається схваленим, якщо особа, яку представляли вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню, а спірний договір зберігання від 01.02.05р. № 02/02-Х/25 визнанню недійсним на підставі ч.2,3 ст. 203, ст. 215 ЦК України, як такий, що не відповідає внутрішній волі учасника  правочину та вчинений особою без необхідного обсягу цивільної дієздатності.

У зв’язку із задоволенням зустрічного позову про визнання недійсним договору зберігання від 01.02.05р. № 02/02-Х/25, що був підставою для стягнення з відповідача за первісним позовом збитків та штрафних санкцій, колегія суддів приходить до висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає.

Згідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.07р. у справі № 43/796-42/288 не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому повинно бути скасоване з ухваленням нового рішення, за яким зустрічний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову слід відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 101-105 ГПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль" задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 24.07.2007 у справі № 43/796-42/288 скасувати і прийняти нове рішення.

В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль"  про стягнення 250000 грн. збитків та  53250 грн. пені, відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним договір зберігання від 01.02.2005р. № 02/02-Х/25 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металстиль".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 13, код 30860676) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металстиль" (02068, м. Київ, вул. Вербицького, 10, кв. 87, код 31837779) 1643,75 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ на виконання даної постанови доручити видати Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 43/796-42/288 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

29.10.07 (відправлено)