ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"15" серпня 2007 р.                                                                              Справа № 13/237-07

за позовом  Комунального підприємства „Фонд комунального майна”, м. Славутич

до Приватного підприємства „Будкомплекс”, м. Славутич

про стягнення 2073,80 грн.

Суддя С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача Гранкіна Ю.С. - доручення;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Комунальним підприємством „Фонд комунального майна”, (далі –позивач) заявлено позов до Приватного підприємця „Будкомплекс” (далі –відповідач) про стягнення 9490,09 грн. заборгованості по орендній платі, з яких 3817,78 грн. –основний борг, 5580,67 грн. пеня, 91,64 грн. –3% річних.

Позовні вимоги ґрунтуються на умовах договору оренди №127-тіт від 01.11.2003 р., що належним чином не виконуються відповідачем, в частині сплати орендної плати внаслідок чого у останнього виникла заборгованість по орендним платежам.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзиву на позов та інших витребуваних ухвалою суду документів не подав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання ухвалами суду від 29.05.2007 р. та  25.06.2007 р. Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду. Згідно зі ст.75 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

01.11.2003 р. між Державним спеціалізованим підприємством „Чорнобильська атомна електростанція” та відповідачем було укладено договір оренди №127 тіт (далі –Договір) відповідно до умов якого орендодавець (Державне спеціалізоване підприємство „Чорнобильська атомна електростанція”) зобов’язується передати орендареві (відповідачу), а орендар зобов’язується прийняти у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: адміністративну будівлю БМУ ПІБ (інв. №4410989) загальною площею 360,6 кв.м. (далі –майно), яка розташована за адресою: Київська обл., м. Славутич, Будівельна база, що знаходиться на балансі ДСП „Чорнобильська АЕС”.

Судом встановлено, що Державне спеціалізоване підприємство „Чорнобильська атомна електростанція”  належним чином виконало свої зобов’язання по договору. Факт передачі майна в строкове користування відповідачу підтверджується Актом прийому-передачі майна від 01.11.2003 р., який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

В зв’язку з передачею об’єкту оренди у комунальну власність до договору оренди від 01.11.2003 р. була укладена додаткова угода №2 від 20.01.2005 р. згідно якої орендодавцем об’єкту оренди є Комунальне підприємство „Фонд комунального майна”.

Згідно з п. 7.1 договору в редакції додаткової угоди №2 він діє з 01.11.2003 р. по 01.11.2008 р.

Згідно з п.п. 3.2, 3.4 договору в редакції додаткової угоди №2 плата по договору визначається на підставі „Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутич та за перший місяць оренди грудень 2005 р. становить 623,88 грн. за місяць без ПДВ. Розмір плати по договору за перший місяць фіксується в договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір плати визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць. Плата по договору вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок позивача або шляхом внесення готівкових коштів в касу орендодавця, не пізніше останнього числа поточного місяця.

В порушення умов договору та прийнятих на себе зобов’язань відповідач не сплатив орендну плату за період дії договору, внаслідок чого станом на день подання позову за період з березня 2006 р. по березень 2007 р. у нього виникла заборгованість в сумі  3817,78 грн.

Як встановлено судом на день розгляду справи основний борг у розмірі 3817,78 грн. відповідачем сплачено в повному обсязі, що підтверджується бухгалтерською довідкою позивача від 14.08.2007 р. та виписками з банківських рахунків позивача.

В зв’язку із зазначеним провадження у справі в частині стягнення з відповідача 3817,78 грн. основного боргу  підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Згідно п. 3.6. договору в редакції додаткової угоди №2 плата по договору, яка була перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується позивачем разом з пенею у розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми боргу. Як вбачається з розрахунку, що міститься в матеріалах справи позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 5580,67 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Оскільки сторони досягли згоди щодо розміру пені у договорі, який підписаний і скріплений печатками обох сторін, що узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України, який був прийнятий пізніше ніж Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” суд вважає, що нарахування позивачем пені за період за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань відповідачем у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення є правомірним.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.  Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Враховуючи те, що відповідач визнав суму основної заборгованості та сплатив її станом не день розгляду справи, характер спірних правовідносин суд вважає за необхідно зменшити розмір пені.

У зв’язку із зазначеним суд зменшує пеню в розмірі 5580,67 грн., яка підлягає стягненню з відповідача до 3000 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 91,64 грн. Як встановлено судом, розрахунок зазначених штрафних санкцій відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 3000 грн. пені та 91,64 грн. 3% річних.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на відповідача. У зв’язку з тим, що сума пені в розмірі 5580,67 грн. нарахована позивачем правомірно, а її розмір до 3000 грн. зменшено судом за власної ініціативою з підстав наведених вище та враховуючи те, що спір виник з вини відповідача витрати відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК в частині суми відмовленої пені покладаються також на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Будкомплекс” (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Бєлгородський квартал, 9/96, код 32166766) на користь Комунального підприємства „Фонд комунального майна” (07100, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, 5; код 32301037) 3000 (три тисячі) грн. – пені, 91 (дев’яносто одну) грн. 64 коп. – 3% річних, а також судові витрати: 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 3817,78 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

4.          В частині стягнення 2580,67 грн. пені відмовити

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя