ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2007
Справа №2-8/7072-2007

За позовом – ТОВ «Трансінвест», м. Судак

До відповідачів: 1) Центр санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України, м. Судак

2) Феодосійська квартирно – експлуатаційна частина району, м. Феодосія

Про визнання недійсним договору оренди та стягнення 276607,97грн..

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідачів: 1) Федоров Д.Я., пред-к за дов. №7 від 06.08.2007 року.

2) не з’явився

Сутність спору: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Трансінвест» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідачів, Центру санаторного лікування Повітряних сил Збройних Сил України та Феодосійської квартирно – експлуатаційної частини району, просить визнати п.10.5 договору оренди №4/21 від 20.04.2006 року недійсним. Зобов’язати Феодосійську квартирно – експлуатаційну частину району укласти з ТОВ «Трансінвест» договір оренди відповідно до чинного законодавства. Звільнити ТОВ «Трансінвест» від сплати орендної плати на строк проведення капітального ремонту. Сплачену орендну плату повернути позивачеві у розмірі 276607,97грн. на р/р0001 у філіалі «БТА Банк» в м. Судак, МФО 384759.

Представник відповідача, Центр санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України, представив заперечення на позовну заяву згідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач, Феодосійська квартирно – експлуатаційна частина району явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією. Відзив по справі не представив.

Справа слуханням відкладалася, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарсько процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

20.04.2006 року між Центром санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України – орендодавцем та ТОВ «Трансінвест» - орендарем укладено договір оренди №4/21 нерухомого військового майна розташованого у Феодосійському гарнізоні за адресою: м. Судак, вул. Набережна, 1, військове містечко №1, будівля №86, площею 6804кв.м..

Відповідно до п.1.1. даного договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно військове майно – спальний корпус інвентарний №86, площею 6804кв.м. військового містечка №1, що розташоване за адресою: м. Судак, вул. Набережна, 1, яке знаходиться на балансі Центру санаторного лікування, обліковується у Феодосійській квартирно – експлуатаційній частині району, вартість якого визначена за експертною оцінкою та становить згідно акту оцінки 6008741,32грн..

Згідно п.3.1. вищевказаного договору, орендна плата встановлена за базовий місяць – листопад 2005 року на рівні 52000,00грн. на конкурсній підставі з врахуванням моніторингу орендної плати, але не нижче орендної плати визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку 41250,49грн..

Пунктом 5.4. договору оренди №4/21 передбачено, що орендар зобов’язаний забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інший види ремонтів орендованого майна за рахунок власних коштів.

Відповідно до п.6.3. договору, орендар має право з письмового дозволу орендодавця за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Згідно до п.10.1., даний договір діє з 20.04.2006 року по 19.04.2007 року терміном на 365 днів.

Відповідно до п.10.5. даного договору, у разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійсненні орендарем за рахунок власних коштів які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря, а невідокремлювані поліпшення – власністю орендодавця. Вартість проведених орендарем за дозволом орендодавця невідокремлених поліпшень орендованого майна орендодавцем не компенсується. І є державною власністю.

20.04.2006 року між Центром санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України – орендодавцем та ТОВ «Трансінвест» - орендарем складено акт приймання – передачі нерухомого майна, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв нерухоме майно спального корпусу №7 будівлі №86, за адресою: м. Судак, вул. Набережна, 1, побудови 1973 року, загальною площею 6804,2кв.м., та вартістю 6008741,32грн..

24.04.2007 року Центр медичної реабілітації, санаторного лікування та спеціальної підготовки льотного складу ПС ЗС України направив на адресу ТОВ «Трансінвест» заяву згідно до якої повідомив про припинення дії договору оренди №4/21 від 20.04.2006 року в зв’язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у  разі  відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну  умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається продовженим на той самий  термін  і  на  тих  самих  умовах,  які  були   передбачені договором.

Згідно до ч.1 ст. 785 Цивільного Кодексу України, у  разі  припинення  договору  найму  наймач  зобов'язаний негайно  повернути  наймодавцеві  річ  у стані,  в якому вона була одержана,  з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже договір оренди №4/21 від 20.04.2006 року у встановленому законом порядку розірваний.

Суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступними підставами.

ТОВ «Трансінвест» вважає, що п.10.5 договору оренди №4/21 від 20.04.2006 року суперечить закону, а саме ст. 778 Цивільного Кодексу України, згідно до якої, якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на  відшкодування  вартості  необхідних  витрат  або  на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, як встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд не вбачає суперечливості п.10.5. договору оренди №4/21 від 20.04.1006 року

статті 778 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до Роз’яснення Вищого Арбітражного Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними» суд не має права, при розгляді спору по суті виходити за межі позовних вимог.

Таким чином підстави для визнання недійсним пункту 10.5. договору оренди №4/21  відсутні, оскільки позивачем інших підстав не представлено.

Главою 58 Цивільного Кодексу України, параграфом 5 Господарського Кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлений порядок укладення договорів оренди, а саме, ч.1 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що фізичні  та  юридичні  особи,  які бажають укласти договір оренди,  направляють  заяву,  проект договору оренди, а також інші документи  згідно  з  переліком, що визначається Фондом державного майна  України відповідному орендодавцеві та балансодержателю.

Проте позивачем не представлені суду докази направлення проекту договору про надання в оренду нерухомого військового майна розташованого у Феодосійському гарнізоні за адресою: м. Судак, вул. Набережна, 1 військове містечко №1, будівля №86, площею 6804кв.м..

Згідно п.6.3. договору оренди, орендар має право з письмового дозволу орендодавця за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Таким чином, питання щодо реконструкції та поліпшення орендованого майна може бути вирішено тільки за письмового дозволу від Центру санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України на проведення поліпшення, однак  товариством з обмеженою відповідальністю «Трансінвест» такого дозволу отримано не було. Отже, суд вважає, що питання про можливість звільнення ТОВ «Трансінвест» від сплати орендної плати на строк капітального ремонту може бути вирішено тільки по взаємній угоді сторін, шляхом укладення додаткової угоди.

Також, суд вважає за необхідне зазначити,  що договір оренди №4/21 від 20.04.2006 року розірваний сторонами у встановленому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» порядку, та ніким не визнаний недійсним. Таким чином, сплачена орендна плата  у розмірі 276607,97грн. за період дії договору оренди №4/21, поверненню не підлягає. Окрім цього, докази в сплаті орендної плати після припинення дії договору оренди №4/21 позивачем не представлені.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського Процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні 16.08.2007 року оголошена вступна та резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписано 21.08.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України,

суд –

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.