ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"17" липня 2007 р.
Справа №     А18/299-07

м. Київ, вул.
Комінтерну, 16

(зал судових
засідань №  205)

Господарський суд Київської області
у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали
адміністративної справи

за позовом  Яготинської міжрайонної державної податкової
інспекції

до  Приватного підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи Згурівської
РДА

про      припинення підприємницької діяльності та
скасування державної реєстрації

За участю представників:

Позивач -  Молодий І.М

Відповідач -  не з"явився

третя особа - не з"явився

Суть спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Яготинської міжрайонної державної податкової
інспекції (далі - позивач) до Приватного підприємця ОСОБА_1(далі
-відповідач)  про скасування (припинення)
державної реєстрації.

Позовні вимоги  обґрунтовані
приписами  п.17 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні», ст. 9  Закону України «Про  систему оподаткування»від 25.06.1991 року
та  п. 2 ст. 38  Закону України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»від 15.05.2003 року. Представник
позивача в позовній заяві та усних поясненнях, наданих у судовому засіданні в
обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на Закон України „Про
державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 року, ч. 15 ст. 58, ст. 59
Господарського кодексу України від 16.01.2003 року, в зв'язку з тим, що
відповідач  не подає  до державної податкової служби податкових
декларацій та документів фінансової звітності згідно з законодавством.

Відповідно до ухвали від 02.07.2007
року про порушення провадження у справі, до участі у справі за ініціативою
господарського суду було залучено в якості 3-ї особи Згурівську районну
державну адміністрацію. Розгляд справи було призначено на 17.07.2007 року.

Третя особа -Згурівська районна
державна адміністрація в судове засідання не з'явилась, витребувані судом
документи не надала.

Пунктом 6 ст. 128 ГК України
передбачено, що громадянин-підприємець зобов'язаний повідомляти  органи
державної  реєстрації  про
зміну   його адреси,
зазначеної    в    реєстраційних    документах,   предмета діяльності,  інших суттєвих умов своєї підприємницької
діяльності, що підлягають відображенню у реєстраційних документах. Відомості
про зміну адреси відповідачем відсутні.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце судового засідання ухвалою суду від 02.07.2007
року,  надісланою  йому на адресу, зазначену в позовній заяві
та  в свідоцтві про державну реєстрацію,
в судове засідання 17.07.2007 року не з'явився, вимоги ухвали не виконав,
відзив на позов не надав.

За таких обставин, господарський
суд відповідно до ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справи за
наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, та  без участі представників відповідача та третьої
особи.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
Приватний підприемець ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа -підприємець
Згурівською районною державною адміністрацією 02.02.1998 року.

Як платник податків та зборів, був
зареєстрований Яготинською міжрайонною державною податковою інспекцію
24.08.1993 року.

Підпунктом 2 п. 1 ст. 9 Закону
України „Про систему оподаткування” від 25.06.1991 р. № 1251-ХІІ на платників
податків і зборів (обов'язкових платежів) покладено обов'язок подавати  до
державних  податкових   органів
та   інших державних органів
відповідно до законів декларації,
бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

В порушення вимог п.п.  2  п. 1
ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”, відповідач не звітується до
Яготинської міжрайонної державної податкової інспекції з 05.04.2002 року.

Згідно довідки Яготинської
міжрайонної державної податкової інспекції
відповідач станом на 16.06.2007 року, не має податкової заборгованості
по платежам до бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України
учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за
правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України
підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських
відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник
господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 238
Господарського кодексу України, за
порушення  встановлених  законодавчими
актами  правил здійснення господарської
діяльності  до  суб'єктів
господарювання можуть  бути  застосовані
уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції,   тобто
заходи
організаційно-правового  або  майнового характеру,  спрямовані
на  припинення   правопорушення   суб'єкта господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що види
адміністративно-господарських
санкцій,  умови  та порядок
їх  застосування  визначаються
цим   Кодексом.

Відповідно до ст.247 ГК України у
разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи
установчим документам, до нього може бути застосовано
адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації
цього суб'єкта та його ліквідації. При цьому скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для
ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього
Кодексу.

Оскільки, відповідач не спростував
зазначені в позові обставини,  судом
встановлено, що він порушує встановлені законодавчими актами правила здійснення
господарської діяльності (підпункт 2 п. 1 ст. 9 Закону України „Про систему
оподаткування”).

Частиною 15 ст. 58 Господарського
кодексу України встановлено, що скасування
(припинення)  державної  реєстрації
суб'єкта господарювання
здійснюється за його особистою заявою,
а також на підставі рішення суду у випадках визнання недійсними  або
такими, що суперечать законодавству, установчих документів, або
здійснення діяльності,  що суперечить
закону чи установчим документам,  або в
інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 7 ст. 59 ГК України
скасування   державної   реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання
статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з  державного реєстру. Суб'єкт  господарювання  вважається ліквідованим з дня  внесення
до  державного  реєстру запису про припинення  його
діяльності.

Відповідно до ст. 46 Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”   державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності  фізичної
особи -підприємця проводиться, зокрема, у разі
постановлення судового рішення про припинення підприємницької
діяльності,  підставами для
постановлення  такого судового рішення є,
зокрема,  неподання протягом року органам
державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону. Фізична особа позбавляється статусу підприємця
з дати  внесення  до Єдиного
державного  реєстру запису про
державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи
-підприємця.

Згідно зі ст. 49 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
державний  реєстратор  зобов'язаний не пізніше наступного
робочого  дня  з дати надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до
Єдиного   державного   реєстру
запис  про  судове
рішення  щодо припинення  підприємницької діяльності фізичної особи
-підприємця та  повідомити  органи
статистики,  державної  податкової служби, Пенсійного   фонду
України,  фондів  соціального
страхування  та фізичну  особу
-  підприємця,  щодо якої було постановлено судове рішення,
про внесення такого запису.

Оскільки, відповідач не звітується у
встановленому законодавством порядку з 05.04.2002 року, тобто більше року,  станом на день подання позову не скасовано
його державну реєстрацію, позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі  ст. 46 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, який набрав
чинності  з 01.07.2004 року, а позов
подано до суду 22.06.2007 року.

Таким чином, скасування державної
реєстрації в разі неподання протягом року до органів державної податкової
служби податкових декларацій, документів фінансової звітності,   відбувається в порядку ст. ст. 46, 49 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”,
а саме на підставі рішення суду про припинення
підприємницької діяльності, орган реєстрації реєструє  припинення підприємницької діяльності, після
чого  державна реєстрація суб'єкта
підприємницької діяльності вважається скасованою.

Повідомлення  відповідних органів статистики,  державної податкової служби,  Пенсійного фонду України, фондів соціального
страхування про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності
відповідно до ст. 51 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців”  здійснює
державний реєстратор не пізніше
наступного  робочого дня від дати
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, органам державної податкової
служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог п. 8.6.
Інструкції „Про порядок обліку платників податків” затвердженої наказом ДПА
України від 19.02.1998 р. № 80 (далі -Інструкція), керівнику органу державної
податкової служби надано право у випадку неподання платником податків протягом
року в орган державної податкової служби податкових декларацій, документів
бухгалтерської звітності, за відсутності у платника податків заборгованості
перед бюджетом, звертатися до господарського суду із заявою (позовом) про
скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та доведеними, відповідачем не спростованими, тому такі вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАС України
судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС
України,

постановив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, зареєстрованого Згурівською районною
держаною адміністрацією 05.04.2002 року
(адреса: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1).

3. Скасувати державну реєстрацію
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, для чого зобов'язати державного реєстратора
-Згурівську районну державну адміністрацію
(07700, Київська обл., смт. Згурівка) внести до Єдиного державного
реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності
фізичної особи -підприємця у відповідності з вимогами ст. 49 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде
подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після
надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Кошик А. Ю.