ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.
№ 2-7/2193.1-2006 (2-11/2193-2006)

Вищий  господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

головуючого
Рогач Л.І.,

суддів :
Волковицької Н.О.,
Кривди Д.С.

за участю представників:

позивача
Мишко О.В.  дов. № 179 від 02.11.2006р.

відповідача
Хлібодар І.А. дов. № 10 від 01.03.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”

на  постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.06.2007р.

у справі
№ 2-7/2193.1-06

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Кримської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія “Кримтел”

про
спонукання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії ВАТ “Укртелеком” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про спонукання ТОВ  Виробнича компанія “Кримтел” укласти договір №232-05 від 19.10.2005р. з протоколом розбіжностей від 21.11.2005р. в редакції позивача. В подальшому надійшло клопотання про уточнення позовних вимог та заява про зміну предмету позову, згідно якої позивач просить суд врегулювати розбіжності по договору №232-05 від 19.10.2005р., прийнявши щодо цих умов рішення про прийняття та затвердження умов договору від 19.10.2005р. в редакції ВАТ “Укртелеком”.

Свої вимоги позивач обґрунтував положеннями пункту 7 статті 181 Господарського кодексу України, статтею 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та статтями 1, 5 Закону України “Про природні монополії”, оскільки ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії внесено в Перелік суб’єктів господарювання, що займають монопольне становище на ринку Автономної Республіки Крим; з метою захисту інтересів ВАТ “Укртелеком” позивач передав розбіжності, які виникли при укладенні договору № 232-05 від 19.10.2005р. на вирішення господарського суду.

В остаточній редакції позовних вимог позивач просив суд прийняти та затвердити в його редакції відповідно до договору № 232-05 умови, які визначені в п.п. 1.1, 2.1.1, 2.2, 2.3.1, 2.3.8, 3.1, 3.2, 3.3, 4.1, 6.2, 8.2, 9.2; визнати такими, що не прийняті судом та не включати до договору № 232-05 умови, визначені в п.п. 2.1.7, 2.1.8, 2.1.13, 2.4 відповідно до протоколу розбіжностей від 21.11.2005р. до договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь”; інші умови договору № 232-05 вважати врегульованими сторонами у досудовому порядку відповідно до цього договору та протоколу розбіжностей до нього від 21.11.2005р.; визнати 21.11.2005р. початком строку дії договору № 232-05, а 31.12.2006р. –закінченням строку дії договору.

Позовні вимоги вмотивовано пунктом 7 статті 181 Господарського кодексу України, статтею 57 Закону України “Про телекомунікації”, статтею 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, статтями 1, 5 Закону України “Про природні монополії”.

Відповідач заперечував позовні вимоги повністю покликаючись на те, що вирішення господарським судом спору по суті у даній справі не буде мати для сторін правових наслідків з огляду на направлення позивачем йому іншого проекту договору від 05.12.2005р., а пред'явлення позивачем позову у даній справі є лише однією з форм реалізації його права, як монополіста, на надання вказаних послуг з метою ненадання чинності договору № 232-05 в редакції відповідача. Також відповідач зазначив, що, в зв'язку з прийняттям Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 23.11.2006р. № 1104 “Про втрату чинності деяких  наказів Мінзв'язку, Держкомзв'язку України  та Мінтрансзв'язку України”, вимоги позивача не відповідають Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій за послуги доступу до телекомунікаційних мереж про надані послуги телефонного зв'язку, а вирішення спору втратило свою актуальність.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2007р. (суддя Дворний І.І.) позов задоволено:

Пункт 1.1 розділу 1 договору № 232-05 “Про взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі           ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 р. затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“1.1 Предметом цього Договору є:

- взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі Оператора (18000 номерів з номерною ємністю в індексах “99. 99, 99”) з телекомунікаційною мережею Укртелекому у м. Сімферополі та надання платних послуг з доступу до телекомунікаційної мережі загального користування (ТМЗК) ВАТ “Укртелеком” в м. Сімферополі;

- під взаємоз’єднанням з ТМЗК в даному договорі слід розуміти забезпечення з боку Укртелеком якісного з'єднання телекомунікаційної мережі Оператора з усіма вищезазначеними номерами з ТМЗК Укртелекому в місті Сімферополі”.

Підпункт 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ«Укртелеком»у м. Сімферополь»від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариств “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“2.1.1 Забезпечити взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі Оператора ємністю 18000 номерів до ТМЗК в м. Сімферополі у відповідності до погодженої Сторонами схеми взаємоз'єднання (витяг - додаток №2)”.

Пункт 2.2 розділу 2 договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“2.2 Укртелеком має право:

Відключити з'єднувальні лінії, що використовуються для підключення АТС Оператора до ТМЗК Укртелекому в м. Сімферополі, про що письмово попередити Оператора за три дні до дати його відключення:

- якщо заборгованість Оператора перед Укртелекомом ( п. 3.3 розділу 3 цього Договору) перевищує сумарну нараховану плату згідно з виставленими рахунками за 3 (три) місяці до повної сплати заборгованості;

- якщо Оператор порушив обов'язки, передбачені п. п. 2.3.9, 2.3.10 цього Договору”.

Підпункт 2.3.1 пункту 2.3 розділу 2 договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“2.3.1 Використовувати для нумерації 18000 своїх номерів індекси “99, 52000-529999, 99”, присвоєні Державним комітетом зв'язку та інформатизації України з плану нумерації телекомунікаційної мережі у м. Сімферополі”.

Підпункт 2.3.8 пункту 2.3 розділу 2 договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“2.3.8 Щомісячно сплачувати абонплату за з'єднувальні лінії від телекомунікаційної мережі Оператора до телекомунікаційної мережі Укртелекому у м. Сімферополі згідно з діючими тарифами”.

Пункт 3.1 розділу 3 договору № 232-05 «Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“3.1 Плата за взаємоз'єднання визначається, як плата за організацію 995 з'єднувальних ліній для включення до телекомунікаційної мережі Укртелекому і нараховується відповідно до встановлених тарифів (Додаток № 3)”.

Пункт 3.2 розділу 3 договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариств “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“3.2 Плата за надання послуг доступу до ТМЗК складається з щомісячної плати за користування 995 з'єднувальними лініями і нараховується відповідно до встановлених тарифів. Оператор оплачує послуги доступу на підставі рахунків Укртелеком, виставлених до 10 числа місяця наступного за звітним”.

Пункт 3.3 розділу 3 договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“3.3 Оператор щомісячно в термін до 20 числа місяця наступного за звітним на підставі рахунків Укртелекому перераховує на рахунок Укртелеком плату за послуги, надані за цим договором”.

Пункт 4.1 розділу 4 договору № 232-05 «Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“4.1 За порушення строків проведення розрахунків Оператором, що передбачені в п. 3.3 розділу 3 цього Договору, Оператор сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожну добу затримки платежу”.

Пункт 6.2 розділу 6 договору № 232-05 «Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариств “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“6.2 У разі неможливості врегулювати спірне питання шляхом переговорів, спір передається на розгляд і вирішення господарського суду за його підсудністю”.

Пункт 8.2 розділу 8 проекту договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“8.2 Оператор є власником телекомунікаційної мережі, створеної на базі АТС типу EWSD та MT-20/25 у відповідності до узгодженої Сторонами схеми взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж, номерним ресурсом в межах індексів “99, 99, 99” загальною ємністю 18000 номерів”.

Пункт 9.2 розділу 9 до договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року затверджено у редакції відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії, а саме:

“9.2 Додатки до Договору:

1.          копія ліцензії Оператора та Укртелекому (додаток № 1);

2.          узгоджена Сторонами схема взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж (Додаток №2);

3.          розрахунок вартості мережних ресурсів та телекомунікаційних послуг, що надаються Укртелекомом у м. Сімферополі ТОВ ВК “Кримтел” (Додаток 3);

4. копія свідоцтва про державну реєстрацію Сторін (Додаток 4);

5. копія витягу із Статуту щодо видів діяльності та юридичного статусу           (Додаток 5);

6. копія довідки з органів статистики юридичних осіб Сторін (Додаток 6);

7. копія наказу про призначення на посаду осіб, які представляють контрагента без довіреності (Додаток 7)”

Визнано такими, що не підлягають включенню до договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року умови, які визначені в п. п. 2.1.7, 2.1.8, 2.1.13, 2.4 протоколу розбіжностей від 21.11.2005 року до вказаного договору.

Інші умови договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” від 19.10.2005 року, зокрема: преамбула вказаного договору, пп. п. 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.9, 2.1.10, 2.1.11, 2.1.12, п. п. 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4, 2.3.5, 2.3.6, 2.3.7, 2.3.9, 2.3.10, 3.4, 3.5, 4.2, 4.3, 4.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 7.2, 7.3, 7.4, 8.1, 8.3, п. п. 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1 вказаного договору, розділ 10 “Юридичні адреси сторін”, визнано врегульованими сторонами у досудовому порядку в редакціях відповідно до вказаного договору та протоколу розбіжностей до нього від 21.11.2005 року.

Встановлено початком строку дії договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” - 21 листопада 2005 року.

Встановлено закінченням строку дії договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м. Сімферополь” - 31 грудня 2006 року.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Виробнича компанія “Кримтел” (місцезнаходження: 95000, м. Сімферополь, вул. 1 Кінної Армії, 21-А; кв. 51; фактичне місцезнаходження: 95000, м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург, 11; р/р 49 в КФ АКБ “Мрія”, МФО 384618, ) на користь відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі його Кримської філії (95000, м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург, 1; р/р 260064839 у КРД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 324021, ) 85, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення вмотивовано обов'язковістю укладення договорів даного виду для сторін в силу прямої вказівки закону (пункту 1 частини 1 статті 57 Закону України “Про телекомунікації”), додержанням позивачем встановленого законодавчо порядку врегулювання розбіжностей, що виникли при укладанні договору, відповідністю запропонованої позивачем редакції спірних положень договору приписам чинного законодавства, а саме: статтям 18, 39, 42, 57, 66 Закону України “Про телекомунікації”, Правилам взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж, затверджених рішенням НКРЗ № 155 від 08.12.2005р., статті 191 Господарського кодексу України, Наказу Держкомзв'язку України від 07.06.2002р. №  120 “Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги”.

При цьому суд відхилив доводи відповідача про втрату чинності Наказу Держкомзв'язку України від 07.06.2002р. №  120 “Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги” та неможливості застосування його до спірних правовідносин з мотивів чинності даного Наказу у період, якого стосується врегулювання договірних відносин сторін.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.06.2007р. (судді Прокопанич Г.К. - головуючий, Гоголь Ю.М., Плут В.М.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому апеляційним судом зазначено, що дії позивача з пред'явлення позову до господарського суду є лише однією з форм реалізації його права та захисту своїх інтересів (як монополіста) з метою не надати можливості набрання чинності договору № 232-05 від 19.10.2005р. Відмову у задоволенні позовних вимог вмотивовано тим, що на час розгляду спору втратив чинність Наказ Держкомзв'язку України від 07.06.2002р. №  120 “Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги”, яким обґрунтовано вимоги позивача та його редакцію проекту договору; в свою чергу пропозиції позивача з врегулювання переддоговірного спору не відповідають Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій за послуги доступу до телекомунікаційних мереж при наданні послуг телефонного зв'язку, затвердженому рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку № 351 від 06.09.2006р.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправильного судового рішення. Скаржник зазначає по те, що апеляційним судом не було застосовано частину 3 статті 179 Господарського кодексу України, пункт 1 частини 1 статті 57 Закону України “Про телекомунікації”, якими передбачено обов'язковість укладання даного виду договорів, порушено частину 1 статті 58 Конституції України  про надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам.

Відповідач направив відзив, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційної інстанції без змін з огляду на її відповідність нормам матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Попередніми судовими інстанціями встановлено та підтверджується матеріалами справи, що:

-  20.10.2005р. ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії направлено на адресу відповідача два примірника договору № 232-05 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м.Сімферополь” від 19.10.2005р.

-  21.11.2005р. ТОВ “ВК “Кримтел” повернуло на адресу Кримської філії ВАТ “Укртелеком” підписаний договір № 232-05 від 19.10.2005 з протоколом розбіжностей від 21.11.2005 та додатками №3 та №4 до нього.

- 05.12.2005р. супровідним листом позивач надіслав відповідачу два примірника нового проекту договору № 344-05 від 05.12.2005 “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м.Сімферополь”, підписаних директором КФ ВАТ “Укртелеком”, у якому деякі пункти були викладені в іншій редакції ніж це було запропоновано у проекті договору № 232-05 від 19.10.2005р.

- 12.12.2005 у зв'язку з наявністю переддоговірного спора, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про спонукання ТОВ “ВК “Кримтел” укласти договір № 232-05 від 19.10.2005 з протоколом розбіжностей від 21.11.2005 в редакції, запропонованої ВАТ “Укртелеком”.

- 27.12.2005р. відповідач, не погодившись з умовами договору від 05.12.2005  №344-05, направив позивачу підписаний договір з протоколом розбіжностей;

- 13.01.2006р. позивач заявив клопотання про уточнення позовних вимог, згідно яких просив суд спонукати ТОВ “ВК “Кримтел” до укладання договору “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м.Сімферополь” в редакції, запропонованої ВАТ “Укртелеком”;

- 23.02.2006р. ВАТ “Укртелеком” була подана заява про зміну предмету позову, відповідно до якої просив суд врегулювати розбіжності по вищезазначеному договору, прийнявши щодо цих умов рішення про укладення договору в редакції позивача.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 5 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Згідно частини 7 цієї статті, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду  розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Отже, законодавець встановив для сторони - монополіста єдиний можливий спосіб  не прийняти викладені у протоколі розбіжностей пропозиції іншої сторони, а саме, передати ці розбіжності на розгляд суду.

Також відповідно до частини 3 статті 84 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору.

Частиною 2 статі 187 Господарського кодексу України передбачено можливість визначення судовим рішенням день набрання чинності господарським договором, щодо якого судом вирішувався переддоговірний спір.

Таким чином, оскільки законодавець визначив в якості обов'язкового способу врегулювання правовідносин  щодо надання даних послуг позивачем укладення сторонами правовідносин господарського договору, предметом даного спору є розбіжності, що залишились неврегульованими сторонами при укладенні договору “Про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “ВК “Кримтел” та телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” у м.Сімферополь”.

Вирішуючи спір, судам належало надати юридичну оцінку спірним положенням Договору, щодо яких сторони не дійшли згоди, розглянути пропозиції позивача та пропозиції відповідача, висловити свою позицію щодо редакції спірних положень.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статтею 2 Закону України “Про судоустрій” суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до частини 1 статті 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом. Згідно з частиною 3 зазначеної статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Підставою звернення до суду у даній справі з позовом є недосягнення сторонами згоди на стадії укладення договору. Тобто, між сторонами існує переддоговірний спір пов'язаний з викладенням спірних положень договору у тій чи іншій редакції, який підлягає розгляду в господарському суді.

За таких обставин зазначення у постанові апеляційної інстанції на звернення позивача до суду з метою іншою, ніж захист його порушених прав та охоронюваних законом інтересів суперечить вищенаведеним нормам законодавства.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційна інстанція не вирішила спір про редакцію обов'язкового для укладання сторонами договору в силу приписів законодавства, чим порушила приписи частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, пункту 1 частини 1 статті 57 Закону України “Про телекомунікації”.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, спірні правовідносини  сторін стосуються періоду з 21.11.2005р. по 31.12.2006р., що викладено в наданій позивачем редакції договору.

Натомість Порядок взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій за послуги доступу до телекомунікаційних мереж при наданні послуг телефонного зв'язку, затверджений рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку № 351 від 06.09.2006р., набув чинності з 01.01.2007р., тобто, за межами періоду, опосередкованого належним до укладення договором.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та нормативно-правові акти на мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Апеляційною інстанцією не наведено жодних підстав, з яких до правовідносин, що стосуються 2005-2006 років, має застосовуватись нормативно-правовий акт, що набрав чинності у 2007 році, тобто, доводи касаційної скарги в цій частині є законними та обґрунтованими.

Натомість у рішенні місцевого господарського суду досліджено повністю та всебічно обставини справи, які є істотними для вирішення переддоговірного спору, розглянуто пропозиції позивача та відповідача, застосовано законодавство, чинне в період дії спірних правовідносин та визначено умови, на яких підлягає заключенню обов'язковий для укладання сторонами договір.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5  Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізував  правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшов законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду позовної заяви; натомість апеляційний господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, в зв'язку з чим безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення місцевого суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 6 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.06.2007р. у справі № 2-7/2193.1-06 господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2007р. у справі № 2-7/2193.1-06 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Л. Рогач

Судді:                                                                                                    Н. Волковицька

Д. Кривда