КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2007                                                                                           № 05-5-7/5577

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Лосєва  А.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Кохно А.О. – дов. №03 від 03.01.2007р.;

від відповідача - Мицько Р.М. – дов. №346/10 від 29.12.2006р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 03.05.2007

у справі № 05-5-7/5577

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

до                                                   Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про                                                  зобов"язання вчинити дії

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2007р. змінено склад колегії суддів та передано справу для здійснення апеляційного провадження колегії у наступному складі: головуючий суддя Лосєв А.М., судді: Гарник Л.Л., Розваляєва Т.С.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов’язання відповідача вчинити певні дії, а саме виконати вимоги договору №06/06-82 від 31.01.2006р. шляхом підписання акту прийому-передачі природного газу за відповідні періоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2007р. №05-5-7/5577 позовну заяву Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Полтавагаз” було повернуто без розгляду на дооформлення.

Не погоджуючись із зазначеною Ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №14/2073 від 18.05.2007р., в якій просив скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2007р. №05-5-7/5577 та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті спору. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права, а саме п.3, п.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, в апеляційній скарзі позивачем було викладено клопотання, в якому він просить відновити пропущений строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р. Обґрунтовуючи дане клопотання, позивач зазначає, що оскаржувану ухвалу суду ним було отримано вже після закінчення строку на апеляційне оскарження, а саме 14.05.2007р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2007р. клопотання Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Полтавагаз” про відновлення строку для подання апеляційної скарги було задоволено, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.06.2007р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити та скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив про те, що заперечує проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу №31/10-6420 від 27.06.2007р., просив суд відмовити в її задоволенні і залишити без змін Ухвалу Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р. позовну заяву Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Полтавагаз” було повернуто без розгляду на дооформлення, відповідно до п.3, п.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказані обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, та доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми. Окрім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження направлення копії позовної заяви відповідачу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній ухвалі, вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Форма і зміст позовної заяви, а також перелік документів, які додаються до неї визначені в ст. ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Недодержання вимог статей 54 і 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено про те, що позивачем до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені (не завірені) належним чином, що порушує приписи ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі якщо в позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 Господарського процесуального кодексу України. В такому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Суд не може повернути позовну заяву також з мотиву недодання документів, що є доказами, оскільки позивач може їх надавати, а суд - вимагати їх надання до закінчення розгляду справ.

Аналогічна позиція викладена в Роз’ясненні Вищого господарського суду України №02-5/289 від 18.09.1997р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” (із змінами та доповненнями).

Тобто, якщо у суду виникли сумніви щодо автентичності копій документів, доданих позивачем до позовної заяви, суд міг витребувати для огляду оригінали вказаних документів.

Відносно ненадання позивачем доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, суд першої інстанції зазначив, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу по справі може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв’язку разом з фінансовим чеком про відправлення, тоді як позивачем до позовної заяви було надано дише фінансовий чек про відправлення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1155 від 17.08.2002р., може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 названих Правил, листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, тобто у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що Ухвала Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р. прийнята з невірним застосуванням норм процесуального права та має бути скасована.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Полтавагаз” підлягає задоволенню а оскаржувана Ухвала Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р. - скасуванню з направленням справи №05-5-7/5577 на розгляд по суті спору до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 63, 99, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Полтавагаз” задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва №05-5-7/5577 від 03.05.2007р. скасувати.

3. Справу №05-5-7/5577 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена  до касаційного суду протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді

04.07.07 (відправлено)