ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.07                                                                                           Справа № 1/460-11/160

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

за первісним позовом: ТзОВ “Блок”, с. Кнісело

до: ПП “Принцип Доміно”, м. Львів

Про: зобов’язання не чинити перешкод

За зустрічним позовом: ПП “Принцип Доміно”, м. Львів

до: ТзОВ “Блок”, с. Кнісело

Про: визнання договору дійсним

Представники:

від позивача за первісним позовом: Лабай А.М. –представник згідно доручення.

від відповідача за первісним позовом: Струк І.М. –представник згідно доручення

Учасникам судового процесу роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України

Суть спору: ТзОВ “Блок”(далі “позивач”) подано позов до ПП “Принцип Доміно”(далі “відповідач”) про зобов’язання не чинити перешкод у користуванні об’єктами нерухомості, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”. В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, просив суд - зобов’язати ПП “Принцип Доміно”не чинити ТзОВ “БЛОК”перешкод у користуванні об’єктами нерухомості, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”; визнати за ТзОВ “БЛОК”право власності на адміністративний корпус (літ. А-2), будинок відпочинку (літ. Б-1), склад (літ. В-1), приміщення для сторожа(літ. Г-1), що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”; зобов’язати Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ТзОВ “Блок”право власності на зазначені приміщення та видати витяги про реєстрацію такого права.

ПП “Принцип Доміно”подано зустрічний позов до ТзОВ “Блок”про визнання дійсним укладеного між ТзОВ “Блок”та ПП “Принцип Доміно”договору купівлі-продажу від 20.09.2006 р.

Судове засідання відкладалось з підстав викладених в ухвалі Господарського суду Львівської області від 17.05.2007 р..

Позовні вимоги ТзОВ “Блок”обґрунтовує тим, що між сторонами по справі, 12.07.2006 р., було укладено договір оренди об’єкта нерухомості, відповідно до якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування об’єкти нерухомості, а саме: адмінкорпус, будинок відпочинку, склад, приміщення для сторожа, огорожу. Зазначені об’єкти знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”. Відповідно до умов цього договору відповідач зобов’язувався сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 1000, 00 грн. за кожен місяць користування об’єктом оренди. Проте така орендна плата відповідачем не сплачувалась, а тому позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відмову від договору оренди, з моменту отримання відповідачем такого договору оренди договір вважається розірваним.

Крім того, позивач стверджує, що право власності на зазначене вище нерухоме майно належить ТзОВ “Блок”, оскільки останнє, господарським способом, за власні кошти, здійснило будівництво цих об’єктів  на земельній ділянці, яка була передана позивачу в оренду, відповідно до договору оренди землі від 21.09.2000 р. за №177. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.03.2006 р. за №87 було узаконено будівлі по вул. Озерній,4 в урочищі “Барбара”та надано ТзОВ “Блок”право власності на об’єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позов, з врахуванням клопотання про збільшення позовних вимог, підтримав. Проти задоволення зустрічного позову заперечив з підстав викладених у клопотанні.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, подав зустрічний позов, проти задоволення первісного позову заперечив з наступних підстав.

Укладений між позивачем та відповідачем договір оренди фактично не виконувався, оскільки між сторонами, 20.09.2006 р., було підписано договір купівлі-продажу. Відповідно до умов зазначеного договору купівлі-продажу, ТзОВ “Блок”продало, а ПП “Принцип Доміно”купило об’єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”. Цього ж числа між сторонами було підписано акт прийому-передачі майна. Пунктом 10.2. договору купівлі-продажу було передбачено, що він підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації в строк до 31.12.2006 р.. Проте, вказаний договір нотаріально посвідчений не був, оскільки ТзОВ “Блок”від такого нотаріального посвідчення ухиляється. Згідно ст. 220 ЦК України: “Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими  доказами,  і  відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним”.

В зазначеному договорі купівлі-продажу, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, а з моменту підписання акта приймання-передачі майна відбулось його часткове виконання. Таким чином, ТзОВ “Блок”ухиляючись від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу, порушує права та охоронювані законом інтереси ПП “Принцип Доміно”.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши в сукупності подані докази, суд дійшов висновку, що первісний позов слід задоволити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір оренди від 12.07.2006 р., ПП “Принцип Доміно”не виконувався протягом більш ніж трьох місяців, хоча об’єкти нерухомості позивачем були передані відповідачу, а тому ТзОВ “Блок”правомірно та підставно відмовився від подальшого виконання договору оренди, направивши відповідачу повідомлення від 28.02.2007 р., оскільки відповідно до ст. 782 ЦК України: “Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору”.

Що стосується договору купівлі-продажу від 20.09.2006 р., то суд приходить до висновку, що вимога про визнання його дійсним є безпідставною, оскільки для визнання договору дійсним необхідною умовою є його повне або часткове виконання його сторонами, проте суду не надано належних доказів такого виконання договору. Відповідно до ст. 220 ЦК України: “У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним”, а згідно ст. 657 ЦК України: “Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації”. Таким чином, суд приходить до висновку про нікчемність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу об’єктів нерухомості від 20.09.2006 р..

Крім того, своєю позовною вимогою про визнання дійсним договору купівлі-продажу об’єктів нерухомості від 20.09.2006 р. ПП “Принцип Доміно”фактично заперечує право власності ТзОВ “Блок”на  адміністративний корпус,  будинок відпочинку,  склад,  приміщення для сторожа та огорожу, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”. Проте таке право власності ТзОВ “Блок”підтверджується наданими суду документами, а саме рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.03.2006 р. за №87 про узаконення будівель по вул. Озерній,4 в урочищі “Барбара”та надання ТзОВ “Блок”права власності на зазначені будівлі, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”, а також висновком будівельно-технічної експертизи, що виконаний експертом ПП “Молекс”- Міханошею О.Г. про завершеність та придатність до експлуатації адміністративного корпусу.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З зазначеної норми випливає і право суду визнати таке право власності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України: “Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень”. ТзОВ “Блок”свої позовні вимоги доведені повністю, натомість ПП “Принцип Доміно”заявлені позовні вимоги не доведені.

Керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Зобов’язати ПП “Принцип Доміно”не чинити ТзОВ “БЛОК”перешкод у користуванні об’єктами нерухомості, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”.

3.          Визнати за ТзОВ “БЛОК”право власності на

- адміністративний корпус, літ. А-2

- будинок відпочинку, літ. Б-1

- склад, літ. В-1

- приміщення для сторожа, літ. Г-1,

що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”.

4. Зобов’язати Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ТзОВ “Блок”право власності на

- адміністративний корпус, літ. А-2

- будинок відпочинку, літ. Б-1

- склад, літ. В-1

- приміщення для сторожа, літ. Г-1,

що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Озерна,4, урочище “Барбара”та видати витяги про реєстрацію такого права.

5.          Стягнути з ПП “Принцип Доміно”на користь ТзОВ “Блок”255, 00 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.          Наказ видати

Суддя