КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2007                                                                                           № 7/164

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Малетича  М.М.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Сенчило В.В. (дов. №53 від 28.03.2007);

від відповідача –  Гордієнко І.В. (дов. №29 від 28.03.2006);

Вінник В.С. (дов. №30 від 28.03.2006)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельний кооператив "Шовковик-8"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.04.2007

у справі № 7/164 (Якименко М.М.)

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" вособі Розрахункового департаменту

до                                                   Житлово-будівельний кооператив "Шовковик-8"

про                                                  стягнення 47698,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 7/164 від 16.04.2007 задоволені позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” до Житлово-будівельного кооперативу “Шовковик-8” про  стягнення 47698, 92 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідачем не було доведено, що ним належним чином виконувалися покладені на нього договором №9270/4-13 від 03.04.2001 обов’язки щодо повної, своєчасної та систематичної оплати спожитих ним послуг та була погашена заборгованість у розмірі 47698, 92 грн., яка виникла перед позивачем.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що місцевим судом не було досліджено пункти 1.2, 3.1, 4.1, 4.2, 11.1, 12.17 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах країни, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, що призвело до винесення рішення без достатніх підстав для задоволення позову.

Також відповідачем зазначено, що позивачем не надано суду першої інстанції доказів, які б підтверджували кількість поставлених позивачем послуг та не враховано усіх компенсацій, які надійшли на його користь з боку держави, у порядку погашення зобов’язань за знеціненими грошовими зобов’язаннями громадян, а також своєчасну оплату відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду  розгляд апеляційної скарги призначений на 18.06.07.

У судове засідання апеляційної інстанції з’явилися представники відповідача, які повністю підтримали доводи, викладені  в апеляційній скарзі та представник позивача, який заперечував проти апеляційної скарги з тих самих підстав, які викладені у позовній заяві та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила:

Між Державним комунальним об’єднанням водопровідно-каналізаційного господарства м. Києва “Київводоканал” через свого представника ПЕВГ та ЗВ “Водозбут” та Житлово - будівельним кооперативом “Шовковик-8” було укладено договір №9270/4-13 від 03.04.2001 на послуги водопостачання та водовідведення (далі - Договір).

Відповідно до наказу Регіонального відділення фонду державного майна України в м. Києві від 20 липня 2001 р. № 359 ДКО “Київводоканал” реорганізовано у ВАТ “АК “Київводоканал”, а правонаступником ПЕВГ та ЗВ “Водозбут” є Розрахунковий департамент, в зв’язку з чим договір №6297/4-14 від 02.02.1999 було переукладено на новий договір № 02727/4-02 від 08.07.2003 (далі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що позивач зобов’язався забезпечувати відповідачу постачання питної води та приймати від нього каналізаційні стоки, а відповідач, в свою чергу, зобов’язався сплачувати вищезазначені послуги на умовах, які визначені договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, що затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65.

Відповідно до п. 3.1. Договору кількість води, що подається позивачем та використовується відповідачем, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих позивачем.

Умовами Договору передбачено, що щомісячно відповідачу через банківську установу засобами електронного зв’язку направляються платіжні документи де зазначаються кількість та вартість наданих послуг згідно діючих тарифів з урахуванням ПДВ. Відповідач розраховується за послуги водопостачання та водовідведення у порядку, встановленому чинним законодавством, у п’ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів (п. 3.6 Договору).

Згідно п. 5.1. Договору  договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

На момент розгляду справи у апеляційному суді жодна з сторін пропозицій, щодо розірвання договору іншій стороні не надавала, у зв’язку з чим Договір вважається діючим на даний час.

За період з грудня 2004 по листопад 2006 року включно, відповідачу надано позивачем послуг з водопостачання та водовідведення на суму 105586,85 грн., з урахуванням 5,5% знижки.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідач неналежним чином виконував покладені на нього Договором обов’язки стосовно повної, своєчасної та систематичної оплати спожитих ним послуг.

В зв’язку з вищезазначеним за відповідачем існує заборгованість в розмірі 42629,28 грн., що підтверджується поясненнями позивача, наданим розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору на підставі відомостей обліку спожитої кількості води.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між позивачем і відповідачем продовжують існувати, вони регулюються нормами ЦК України.

Статтею 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 3.7. Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг відповідач зобов’язаний у п’ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані позивача вважаються прийнятими відповідачем.

Від відповідача заперечень щодо об’ємів наданих послуг позивач не отримував, таким чином, судова колегія вважає дані позивача прийнятими відповідачем.

Тобто сума заборгованості за надані послуги, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 42629,28 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду про те, що  правомірними є вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5 069, 64 грн., нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України за період з грудня 2004 по листопад 2006.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК – України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов’язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і відповідача, який повинен довести виконання ним зобов’язань за договором  № 02727/4-02 від 08.07.2003 та сплату 47698, 92 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до умов Договору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2007 по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Шовковик-8” залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 16.04.2007 у справі №  7/164 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” до Житлово-будівельного кооперативу “Шовковик-8” без змін.

2. Матеріали справи №  7/164 повернути до Господарського суду   міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Смірнова  Л.Г.

Малетич  М.М.

20.06.07 (відправлено)