ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 серпня 2007 р.

№ 3/395-3/241

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,  Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги

ТОВ “Анвіолія”

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2007 року

у справі господарського суду

Львівської області

за позовом

ТОВ “Анвіолія”

до

СП “Тристалко”

про

визнання зборів учасників СП
“Тристалко” від 14.04.2004 року недійсним та скасування усіх інших рішень,
прийнятих зборами,

в судове засідання прибули  представники сторін:

позивача:

Захаркевич Т.С., ОСОБА_4,

відповідача:

Джоржик Я.І.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року ТОВ “Анвіолія”
звернулось до господарського суду з позовом СП “Тристалко” про визнання зборів
учасників СП “Тристалко” від 14.04.2004 року недійсними та скасування усіх інших
рішень, прийнятих зборами. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 не мав
права представляти інтереси ТОВ “Анвіолія” на зборах учасників СП “Тристалко”,
оскільки довіреність від 04.10.2003 року була скасована 14.04.2004 року.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 12.03.2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2007 року рішення місцевого господарського суду
від 12.03.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.
Судові рішення мотивовані тим, що збори учасників від 14.04.2004 року проведені
з дотриманням чинного законодавства та рішення, прийняті на них не суперечать
положенням статуту СП “Тристалко”.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями ТОВ “Анвіолія” подало касаційну скаргу, в якій просить
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2007 року та
рішення господарського суду Львівської області від 12.03.2007 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог
скаржник посилається на те, що судами
неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що
призвело до винесення незаконних рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням зборів учасників СП
“Тристалко”, яке оформлене протоколом № 22 від 14.04.2004 року були прийняті
рішення: щодо виходу з числа учасників товариства Фірми “Імпорт-Експорт Ассер
Бецкер”, АТВТ “Енерговисотспецбут”, АТ “Промстальінвест”, ОСОБА_2 та передачу
належної їм частки у статутному фонді ОСОБА_3; про затвердження нової редакції
статуту товариства та переобрання нового генерального директора.

На зборах учасників СП “Тристалко”
від 14.04.2004 року були присутні учасники товариства, що володіють в
сукупності 76% статутного фонду СП “Тристалко”: від Фірми “Імпорт-Експорт Ассер
Бецкер”, що володіє 35% статутного фонду -президент А. Бецкер; від ТОВ “Анвіолія”,
що володіє 31% статутного фонду -генеральний директор ОСОБА_1; від АТВТ
“Енерговисотспецбут”, що володіє 10% статутного фонду -генеральний директор
Шама О.М.

Відповідно до ст. 60 Закону України
“Про господарські товариства”, збори учасників товариства вважаються
повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників, що
володіють в сукупності більше як 60 % голосів.

Доводи касатора, що проведені
14.04.2004 року збори учасників СП “Тристалко” є нелегітимними, оскільки
ОСОБА_1 не мав права представляти інтереси ТОВ “Анвіолія” на цих зборах через
скасування довіреності від 04.10.2003 року не можуть братись судом до уваги, з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що гр. ОСОБА_4,  який
володіє 70% статутного фонду ТОВ “Анвіолія”, 04.10.2003 року видав довіреність
гр. ОСОБА_1 на управління та розпорядження всім майном ОСОБА_4, на укладання
всіх угод по управлінню та розпорядженню цим майном, тощо. Довіреність була
посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу
ОСОБА_5 та зареєстрована у реєстрі НОМЕР_1. Зазначена довіреність була
відкликана ОСОБА_4 14.04.2004 року про що приватним нотаріусом ОСОБА_5 було
повідомлено ОСОБА_1 16.04.2004 року (а.с. 79 т.1).

Враховуючи, що зазначена
довіреність була видана ОСОБА_1 на представлення інтересів саме гр. ОСОБА_4, а
не ТОВ “Анвіолія”, тому суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що
скасування даної довіреності жодним чином не позбавляє право ОСОБА_1, як
директора, представляти інтереси ТОВ “Анвіолія” на зборах СП “Тристалко” від
14.04.2004 року.

Судами попередніх інстанцій
правомірно були відхилені також доводи позивача, що на момент проведення
спірних зборів ОСОБА_1 не був директором ТОВ “Анвіолія” через звільнення його з
цієї посади загальними зборами учасників товариства 07.04.2004 року за
систематичне порушення статуту, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами
справи, зокрема:

- рішенням зборів учасників
товариства ТОВ “Анвіолія” від 12.04.2004 року, яким було уповноважено
генерального директора ОСОБА_1 на участь і голосування на зборах СП “Тристалко”
з питань згоди на відчуження іншими учасниками часток в статутному фонді
товариства (а.с. 49 т.1). Зазначене рішення підписано ОСОБА_4, як учасником ТОВ
“Анвіолія”, при цьому дійсність його підпису не спростовано будь-якими
доказами;

- виконання після 07.04.2004 року
ОСОБА_1 своїх обов'язків, як директора ТОВ “Анвіолія”, зокрема, участь у зборах
СП “Тристалко” 10.09.2004 року;

- звільнення рішенням зборів
учасників ТОВ “Анвіолія” від 21.09.2004 року ОСОБА_1 з посади директора ТОВ
“Анвіолія” (а.с. 97 т.1). Зазначене рішення підписано ОСОБА_4 та дійсність його
підпису також не спростовано відповідними доказами.

Враховуючи вищевикладене, а також
положення ч.5 ст. 62 Закону України “Про господарські товариства”, відповідної
до якої генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені
товариства, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій, що
повноваження ОСОБА_1 на участь у зборах 14.04.2004 року від ТОВ “Анвіолія” є
легітимні, оскаржуване рішення СП “Тристалко” є таким, що відповідає вимогам
чинного законодавства, а відповідно відсутні підстави для визнання його
недійсним.

На підставі викладеного,
оскаржувана постанова Львівського апеляційного господарського суду від
24.04.2007 року є повною, законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги
не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2007 року у справі № 3/395-3/241 залишити без
змін.

Головуючий
Н. Кочерова

Судді:
В. Рибак

М. Черкащенко