ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.11.07                                                                                           Справа  № 4/2783-11/451

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США” від 03.08.2007 р. № 193

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.07.2007 р.

у справі № 4/2783-11/451

за позовом Державного територіально-галузевого об”єднання “Львівська залізниця”, м.Львів

до відповідача-1 дочірнього підприємства “Гранд-готель-Львів” спільного українсько-американського підприємства “Гранд-готель”, с.Бірки Яворівського р-ну Львівської обл.

до відповідача-2 дочірнього підприємства “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США”, м.Львів

за участю Львівської міжрайонної транспортної прокуратури, м.Львів

про стягнення 154 847 грн. заборгованості за надані послуги з перевезення пасажирів

За участю представників:

від прокуратури –Левицька Я.К. (службове посвідчення № 15 від 18.01.2006 р.);

від позивача –Коцай Г.Л. (юрисконсульт, довіреність № НЮ-1040 від 22.09.2006 р. в матеріалах справи);

від відповідача-1 –не з”явився,

від відповідача-2 –не з”явився

Прокурору та представнику позивача роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.ст.22, 29 ГПК України.

Оскільки ні прокурор, ні позивач не заявляли клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 05.11.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Заяв про відвід суддів не поступало.

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 22.10.2007 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.07.2007 р. у справі № 4/2783-11/451 (суддя Сало І.А.) накладено арешт на грошові суми, що належать дочірньому підприємству “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США”, в розмірі суми позовних вимог - 154 847 грн.

Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що, незважаючи на звернення до відповідача-2 з листом-вимогою від 16.10.2006 р. про погашення боргу, останній не вжив жодних заходів до його погашення.

Відповідач-2 з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм процесуального права. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що справу розглянуто господарським судом за відсутністю представника відповідача-2, чим порушено принцип змагальності судового процесу; дочірнім підприємством “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США”  не отримано копії позовної заяви, тим самим позбавлено можливості подати відзив на позовну заяву; позивач належним чином не обгрунтував підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, а суд першої інстанції дійшов до помилкового та необгрунтованого висновку про те, що акт звіряння взаєморозрахунків є такою підставою.

У судовому засіданні 22.10.2007 р. представник відповідача-2 наполягає на задоволенні вимог апеляційної скарги, а позивач навпаки заперечує їх з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачу-2, в межах суми позову –154 847 грн. (а.с.97, 112), мотивуючи її тим, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.05.2007 р. залучено до участі в справі в якості відповідача-2 дочірнє підприємство “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США” як сторону договору № Л/Л-059з/НЮ від 11.02.2005 р., щодо виконання якого виник даний спір.

Враховуючи те, що між сторонами договору № Л/Л-059з/НЮ Львівською залізницею та дочірнім підприємством “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США” було підписано акт звіряння взаєморозрахунків, згідно з яким відповідачем-2 визнано дебіторську заборгованість перед позивачем у розмірі 232 347, 31 грн., яка погашена частково 10.10.2006 р. на суму 77 500 грн.

Позивач вважає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки незаважаючи на звернення позивача до відповідача-2 з листом-вимогою № Л-6/2743 від 16.10.2006 р. погасити заборгованість, жодних заходів до погашення зхаборгованості останнім вжито не було, що ставить під сумнів можливість позивача отримати належні йому кошти.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача-2, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США” слід задоволити повністю, ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.07.2007 р. у справі № 4/2783-11/451 скасувати.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної особи або фізичної особи допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Таким чином заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

При поданні заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обгрунтувати причини звернення з заявою відповідними обставинами, які підтверджують необхідність прийняття засобів забезпечення.

Ухвала про забезпечення позову може виноситися не тільки на підставі достовірно встановлених фактів, які свідчать про недобросовісність поведінки відповідача, але і при доказуванні високого ступеню вірогідності такої поведінки.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред”явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, в останніх на момент прийняття оскаржуваної ухвали відсутні будь-які докази (тільки усні припущення), які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення господарського суду в майбутньому. Подана позивачем заява про забезпечення позову є документально необгрунтована.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області суперечить нормам процесуального права, а доводи апелянта підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п. „г” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” № 7/93 від 21.01.1993 р. з наступними змінами та доповненнями та п.35 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. за № 50, з наступними змінами та доповненнями державне мито не сплачується з апеляційних скарг на ухвали господарських судів. Оскільки скаржником помилково сплачено державне мито на суму 85 (вісімдесят п”ять) грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.07.2007 р., то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне видати довідку про повернення держмита.

Керуючись ст.ст.99, 101, 104-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Галич-Львів” фірми “Галич Інкорпорейтед США” задоволити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.07.2007 р. у справі № 4/2783-11/451  скасувати.

3. Видати довідку про повернення державного мита.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу повернути в місцевий господарський суд.

7. Канцелярії суду дану постанову направити прокурору, сторонам і ДВС у Львівській області для подальшого перенаправлення у ДВС району за місцем виконання (79000, м.Львів, пл. Шашкевича, 1) рекомендованим листом.

Головуючий-суддя                                                                                                    М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                  Г.Т.Кордюк