АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007
№ 20/126

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Алданової  С.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача-1 -              не з'явився

від відповідача-2 -               Пахарь О.Є. (дов. б/н від
05.04.07 р.)

третя особа                           Пахарь О.Є. (дов.
№153 від 27.07.07 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Акціонерного банку "Київська Русь"

на рішення Господарського суду м.Києва від
15.08.2007

у справі № 20/126

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   1.
ОСОБА_2          2. Товариства з
обмеженою відповідальністю “Транснафта”

третя особа           Акціонерний банк "Київська
Русь"

про
визнання правочину недійсним, як такого, що спямований на незаконне
заволодіння акціями, повернення сторін у попередній стан

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
господарського суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), Товариства з
обмеженою відповідальністю “Транснафта” (далі - відповідач-2), третя особа
Акціонерний банк “Київська Русь” про визнання правочину недійсним, як такого,
що спрямований на незаконне заволодіння акціями, повернення сторін у попередній
стан.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.08.2007 р. у справі № 20/126 позов задоволено повністю; визнано
недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №К/01-1 від 20.01.2005р.,
укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Транснафта” та ОСОБА_2,
повернуто сторони в початковий стан, а саме, зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю “Транснафта” повернути ОСОБА_2 прості іменні акції Закритого
акціонерного товариства Акціонерний Банк “Київська Русь” в кількості 10000 штук
номінальною вартістю однієї акції 10 гривень сумарною номінальною вартістю
100000,00 гривень. Зобов'язано ОСОБА_2 повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю “Транснафта” кошти, сплачені Товариством з обмеженою
відповідальністю “Транснафта” на виконання умов договору купівлі-продажу цінних
паперів №К/01-1 від 20.01.2005 р. за прості іменні акції Закритого акціонерного
товариства Акціонерний Банк “Київська Русь” в кількості 10000 штук номінальною
вартістю однієї акції  10 гривень
сумарною номінальною вартістю 100000,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 32,63 грн. - інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, 42,50 грн. -
державного мита, 59,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Транснафта”
на корить ОСОБА_1, 32,63 грн. - інших витрат, пов'язаних з розглядом справи,
42,50 грн.-державного мита, 59,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України
915 (дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 00коп. зайво сплаченого державного мита за
квитанцією №КП74/1 від 13.06.2007р. та квитанцією №8501з97 від 16.03.2007р.,
які знаходяться у матеріалах справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
мотивував рішення тим, що під час вчинення правочину, а саме, договору
купівлі-продажу цінних паперів №К/01-1 від 20.01.2005р. було порушено переважне
право інших акціонерів, зокрема позивача, як акціонера АБ “Київська Русь” на
придбання акцій, що продавались іншим акціонером товариства - ОСОБА_2, що, у
свою чергу, суперечить ст. 81 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, третя особа подала до Київського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати і прийняти нове,
яким в позові відмовити, вважаючи, що рішення суду прийнято при невірній
юридичній оцінці встановлених фактичних обставин справи, що призвело до
неправильного застосування норм матеріального права. При цьому відповідач
посилається на те, що суд неправомірно встановив, що ст.81 Господарського
кодексу України встановлений порядок відчуження акцій закритого акціонерного
товариства. Тоді як зі змісту ст. 81 ГКУ, а також інших його статей у
сукупності слідує, що цей акт законодавства не містить порядку відчуження акцій
закритого акціонерного товариства.

03.10.2007 р. до Київського
апеляційного господарського суду надійшла копія заяви позивача про відмову від
позову, в якій позивач просить скасувати рішення і припинити провадження у
справі.

Розглянувши зазначене клопотання,
суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 22
ГПК України позивач вправі відмовитись від позову до прийняття рішення по
справі.

Представник третьої особи в
судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник відповідача-2 не
заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Представники позивача,
відповідача-1 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились. Враховуючи
те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх
учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по
розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути
апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи, без участі представників
позивача, відповідача-1.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
відповідача-2 та 3-ї особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої
інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 (відповідач-1) на підставі договору купівлі-продажу цінних
паперів №К/01-1 від 20.01.2005 р. здійснив відчуження належних йому простих
іменних акцій АБ “Київська Русь” у кількості 10000 штук на користь ТОВ
“Транснафта” (відповідача-2).

21.05.2005р. реєстроутримувачем АБ
“Київська Русь” внесено зміни у систему реєстру власників іменних цінних
паперів АБ “Київська Русь”, а саме, з особового рахунку власника ОСОБА_2 було
списано та зараховано на особовий рахунок ТОВ “Транснафта” 10000 штук простих
іменних акцій АБ “Київська Русь”, номінальною вартістю однієї акції 10 грн.

Як вбачається з виписки з реєстру
власників акцій АБ “Київська Русь” станом на 29.05.2006р. позивач є акціонером
ЗАТ Акціонерного банку “Київська Русь” та власником іменних цінних паперів
(акцій) Акціонерного банку “Київська Русь” в кількості 16183 шт. загальною
номінальною вартістю 161830,00грн. (частка в статутному фонді 0,42%).

Станом на час укладення правочину
відповідач-2 не був акціонером третьої особи.

Згідно з п.1 ст. 13 Закону України
“Про власність” акції є об'єктом приватної власності.

Виходячи зі змісту ст. 4 Закону
України “Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном, але, здійснюючи свої права, він
зобов'язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян,
юридичних осіб і держави.

Згідно зі ст. 81 Господарського
кодексу України, акціонери закритого товариства мають переважне право на
придбання акцій, що продаються іншими акціонерами товариства.

В матеріалах справи міститься копія
повідомлення правління банку АБ “Київська Русь” про продаж акцій, з якого
вбачається, що акціонерам, які бажають придбати акції, було запропоновано
надати Правлінню банка письмові заяви із зазначенням кількості акцій, які мають
намір придбати, в строк до 19.05.2001 р. (а.с. 95).

Позивачем не надано доказів, які б
підтверджували звернення до відповідача-2 з пропозицією придбання акцій.

Відповідно до ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203
Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивач не скористався своїм переважним правом на придбання акцій
АБ “Київська Русь”, факту порушення відповідачами прав позивача не встановлено,
а тому договір купівлі-продажу цінних паперів №К/01-1 від 20.01.2005р.
відповідає нормам чинного законодавства.

Крім того, слід зазначити, що
позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав і інтересів, оскільки
позовні вимоги полягають виключно в тому, щоб повернути відповідачів до стану,
в якому вони перебували до вчинення спірного договору. При цьому позивач не
ставить питання про перевід на нього права покупця по спірному договору
купівлі-продажу акцій, яке він вважає порушеним.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не
вірно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм
матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-103, п.1, 4
ст. 104, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного банку “Київська
Русь” задовольнити.

Рішення господарського суду міста
Києва від 15.08.2007 року у справі № 20/126 скасувати повністю і прийняти нове
рішення.

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою відповідальністю “Транснафта”, третя особа Акціонерний
банк “Київська Русь” про визнання правочину недійсним, як такого, що
спрямований на незаконне заволодіння акціями, повернення сторін у попередній
стан відмовити повністю.

Повернути ОСОБА_1 з Державного
бюджету України 915 (дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 00коп. зайво сплаченого
державного мита за квитанцією №КП74/1 від 13.06.2007р. та квитанцією №8501з97
від 16.03.2007р., які знаходяться в матеріалах справи.

Справу № 20/126 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду
України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

09.10.07 (відправлено)