ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.10.07
Справа № 16/517

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши
матеріали справи за позовом

Луганського міського комунального
підприємства “Теплокомуненерго”,                  м.Луганськ

до приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Луганськ

про стягнення 15322 грн. 24 коп.

при секретарі судового засідання
Буймирській О.В.

за участю представників сторін:

від позивача -Кархардіна Н.В., дов.
від 15.09.06. №31-д;

від відповідача -не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи: заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за договором на постачання теплової енергії
від 01.10.03. №389 у сумі 13967,47 грн., 3% річних у сумі 336,24 грн. та
інфляційних нарахувань у сумі 1018,53 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву
не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не
забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання
належним чином. Про причини відсутності у судових засіданнях під час слухання
справи відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено
договір на поставку теплової енергії від 01.10.03. №389,  за умовами якого „Постачальник” (позивач у
справі) зобов'язується постачати „Споживачеві”
(відповідач у справі) теплову енергію в потрібних йому обсягах згідно з
умовами та режимами теплоспоживання та теплоналежності мереж, а останній
зобов'язався оплачувати послугу на підставі отриманого від «Постачальника»рахунку
протягом 10 днів наступного за розрахунковим місяця.

На виконання умов вказаного договору
позивачем були надані послуги у повній мірі та поставлено теплову енергію
відповідачеві у його приміщення за опалювальний період протягом листопада 2004
року по квітень 2007 року, але відповідач в порушення умов договору не оплатив
позивачеві спожиту послугу, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом
до суду і просить стягнути з відповідача борг в сумі 13967,47грн.

За
своєю правовою природою вказаний договір є договором про надання послуг і
відповідає інституту правових норм глави 63 Цивільного кодексу України
(ст.ст.901-903).

Згідно отриманих розрахунків станом
на 01.07.07 за відповідачем утворилась заборгованість за надані послуги в сумі
13967,47грн., що підтверджено актами включення та виключення теплоустаткування
та виставленими рахунками.

Крім того, за несвоєчасне виконання
відповідачем своїх обов'язків за вказаним договором по оплаті теплової енергії,
позивач заявив до стягнення 3% річних у сумі 336,24 грн. та інфляційних
нарахувань у сумі 1018,53 грн. відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу
України.

Відповідач у судове засідання не
прибув, доводів позивача не оспорив.

Враховуючи вищевикладене, повно,
всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши
надані ним докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність
кожного  окремо і у сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається  зобов'язання,  що
виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених
Господарським  кодексом,  в силу
якого  один  суб'єкт
(зобов'язана  сторона,  у
тому  числі боржник)  зобов'язаний
вчинити  певну дію
господарського   чи
управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,
передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію
тощо),  або утриматися від певних
дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання
та  інші учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні
положення  Цивільного  кодексу
України  з урахуванням
особливостей, передбачених Господарським
кодексом України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння  відмова  від
зобов'язання  або одностороння
зміна  його  умов
не  допускається,  якщо
інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Договором на поставку теплової енергії від 01.10.03. №389, укладеним сторонами
по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобов'язань по
сплаті вартості отриманих послуг і, відповідно, строку права вимоги у позивача.

Матеріалами справи підтверджено
належним чином факт виконання позивачем своїх обов'язків перед відповідачем при
постачанні теплової енергії та направленні рахунків на оплату протягом періоду
з листопада 2004 року по квітень 2007 року на суму 13967,47грн. Позивач
належним чином довів суду факт надіслання відповідачу рахунків про використання
відповідачем як теплової енергії на вказану суму боргу. Таким чином, позивач
виконав свої обов'язки перед відповідачем у відповідності до умов договору та
вимог закону.

Статті
901-903 ЦК України зобов'язують відповідача виконати обов'язок по оплаті
послуг  у відповідності до умов договору.

Згідно
ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що
відповідач не виконав свої обов'язки перед позивачем по оплаті наданих на його
користь послуг на суму 13967,47грн., чим порушив умови укладеного з позивачем
договору в частині оплати за послуги і вимоги закону.

За таких підстав, з відповідача слід
стягнути борг на користь позивача за договором на поставку теплової енергії від
01.10.03. №389 в сумі 13967,47грн. та позов в цій частині слід задовольнити,
оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за
вказаним договором і заборгованість відповідача в розмірі позову.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора
зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення. Тому вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі
336,24 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 1018,53 грн. за несвоєчасне
виконання обов'язків по оплаті послуг, слід задовольнити.

Відповідно
до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На
підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст.526,625,629,901-903 ЦК
України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.            Позов
задовольнити.

2.   Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 на користь Луганського міського комунального
підприємства “Теплокомуненерго”, м. Луганськ, вул. ім. Карла Маркса, 54,
ід. код 24047779 борг в сумі 13697,47грн., 3% річних у сумі 336,24 грн.,
інфляційних нарахувань у сумі 1018,53 грн., витрати по державному миту в сумі
153,23грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118грн. Видати наказ.

Рішення підписане 16.10.07.

Суддя
Р.М. Шеліхіна