ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.06.07                                                                                           Справа  № 14/61

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                           Д.Новосад

суддів                                      М.Краєвська

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ «Завод Технопривод», с.Городок Рівненського району Рівненської області № б/н від 27.04.07

на рішення господарського суду Рівненської області від 05.04.07

у справі № 14/61

за позовом: ДП «Рівне-ТДК»ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», м.Рівне

до відповідача: ТзОВ ВКП «Системи управління-КОНСИС», м.Рівне

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1: ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», м.Рівне

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -2: ЗАТ «Завод Технопривод», с.Городок Рівненського району Рівненської області

про стягнення в сумі 154 080,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Жовтобрюх В.С. –директор.

від відповідача: Голенко Є.Е –директор; Твердий М.К. –представник (довіреність № 25/07.06 від 25.07.06);

від третьої особи -1: не з’явився;

від третьої особи -2: Опришко П.В. –директор; Мартинов О.Ю. –представник (довіреність № 09/01 020/010-370 від 09.11.06).

Права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28, 29 ГПК України, роз’яснено.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 05.04.07 у справі № 14/61 (суддя В.Марач) за позовами ДП «Рівне-ТДК»ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів»до ТзОВ ВКП «Системи управління-КОНСИС», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1: ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів»та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -2: ЗАТ «Завод Технопривод»про стягнення в сумі 154 080,60 грн. в задоволенні позовів відмовлено.

З даним рішенням не погоджується третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -2: ЗАТ «Завод Технопривод», подала апеляційну скаргу з підстав з яких вважає, що дане рішення підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального  права, на підставі чого просить рішення господарського суду Рівненської області від 05.04.07 у справі № 14/61 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.07 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд апеляційної скарги призначено на 20.06.07.

Позивач, відповідач та третя особа - 1 у справі вимог    п. 3 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.07 не виконали, відзивів на апеляційну скаргу не подали.

В судовому засіданні 20.06.07 представник позивача та третьої особи-2 підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача у справі проти її задоволення заперечив, оскаржуване рішення господарського суду Рівненської області від 05.04.07 у справі № 14/61 вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги – відмовити. Третя особа-1 явки повноважного представника в судове засідання не забезпечила, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена (повідомлення про вручення поштового відправлення № 2358819), причин неявки до відома суду не довела, а відтак, беручи до уваги п.п. 4, 5 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.07, апеляційна скарга розглядається за відсутності представника ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів».

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 05.04.07 у справі № 14/61 слід залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги –відмовити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного:

Господарським судом Рівненської області при розгляді спору між сторонами на підставі наявних в матеріалах справи документальних доказів (інвойс від 13.04.04 № 004, ВМД № 204000001/4/103636, інвойс від 16.06.04 № 005, ВМД № 20400/4/102285) вірно встановлено факт експортування відповідачем на Виробниче об'єднання «Мінський тракторний завод»(Білорусь) 1 700 шт. тросів дистанційного керування (ТДК) з позначенням ЕААВ на загальну суму 28 900 доларів США, що в національній валюті за офіційно встановленим курсом склало в національній валюті 153 880, 60 грн.

Вірну оцінку суд першої інстанції надав також рішенню Рівненського апеляційного суду від 16.03.06 у справі № 14/1 за позовом ЗАТ “Завод “Технопривод” до відповідача - ТзОВ “Системи управління - КОНСИС”, за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ДП “Рівне-ТДК” ВАТ “РЗТА” про заборону (припинення дій) щодо використання кодом для застосування в конструкторській документації та маркуванні (позначенні) готової продукції, яке, у відповідності до ст. 35 ГПК України, має преюдиційне значення для вирішення даного спору. Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що протягом 2003-2005 років відповідач експортував продукцію з позначенням коду ЄААВ, що підтверджено ВМД № 103636 від 15.06.04, № 102285 від 13.04.04, сертифікатами про походження товару серії А № 682050, № 686065, виданими ТПП м. Рівне, інвойсами № 004 від 13.04.04, № 005 від 15.06.04, згідно яких одержувачем тросів ЄААВ було ВО «Мінський тракторний завод». Сума поставки тросів ЄААВ за інвойсом № 004 від 13.04.04 складає 11 900, 00 дол. США х 5,329 = 63 415, 10 грн. (700 шт.). Сума  поставки тросів ЄААВ за інвойсом № 005 від 15.06.04 складає 17 000, 00 дол. США х 5,3215 = 90 465,50 грн. (1 000 шт.). Загальна сума поставки тросів ЄААВ складає 153 880, 60 грн.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні спору вірно застосував ст. 7 Закону України «Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції», якою встановлено, що правові засади захисту від недобросовісної конкуренції визначаються Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції», який, як вірно наголошено господарським судом Рівненської області, є спеціальним законом, який визначає правові засади захисту господарюючих суб'єктів (підприємців) і споживачів від недобросовісної конкуренції.

Колегія суддів погоджується з висновком, зробленим судом першої інстанції, про те, що спірні правовідносини під сферу регулювання Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» не підпадають, оскільки згідно ч. 2 ст. 2 цього Закону України, його дія не поширюється на відносини, в яких беруть участь зазначені суб'єкти, якщо результат їх діяльності проявляється лише за межами України, в разі, коли інше не встановлено міжнародним договором, в якому бере участь України, а відтак, посилання скаржника та позивача у справі на ст. 24 вищевказаного Закону, якою передбачено відшкодування збитків, заподіяних внаслідок вчинення дій, визначених цим законом як недобросовісна конкуренція, є безпідставними.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 200, 00 грн., то суд першої інстанції вірно застосував при розгляді спору між сторонами ст. 23 ЦК України, на підставі аналізу якої дійшов висновку про недоведеність факту завдання позивачу чи третій особі діями відповідача моральної шкоди, передбаченої ст. 23 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом не довів належними, в розумінні ст. 34 ГПК України, доказами факту понесення позивачем та третьою особою-2 збитків в результаті використання відповідачем коду ЄСКД, належного позивачу, причинового зв’язку між обсягами реалізації відповідачем тросів з кодом ЄААВ та заподіяними збитками.

Вірно зазначив місцевий господарський суд і про невідповідність визначеного позивачем та третьою особою-2 розміру упущеної  вигоди положенням Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Колегія наголошує, що рішенням господарського суду Рівненської області від 16.03.06 у справі № 14/1, на факти, встановлені в якому посилається скаржник в апеляційній скарзі, крім іншого, чітко встановлено, що код ЄААВ, який використовував відповідач, скаржнику у справі не надавався, а відтак, ТзОВ ВКП «Системи управління-КОНСИС»не вчиняло дій щодо скаржника, які можна було б кваліфікувати як недобросовісна конкуренція. Отже, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі на неправомірність використання без дозволу позивача чужого імені, комерційного найменування, торгівельної марки, інших позначень, що призвело до змішування його діяльності з діяльністю третьої особи-2, яка має право на їх використання, є безпідставним та належним чином досліджений господарським судом при винесенні рішення від 05.04.07, в якому, зокрема, зазначено про те, що Договір комерційної концесії № 01-04-ДП-ЗАТ від 05.01.04, укладений між позивачем та третьою особою-2, є підставою для права третьої особи-2 на користування комплексом належних позивачеві прав на виготовлення та реалізацію тросів (ТДК) ЄААВ, але не породжує право скаржника на захист від недобросовісної конкуренції.

Інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі,  є безпідставними, документально не обгрунтованими, такими, що не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, належним чином досліджені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, а відтак скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 05.04.07 у справі № 14/61 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків господарського суду Рівненської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Рівненської області від 05.04.07 у справі № 14/61 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Рівненської області.

Головуючий-суддя                              Д.Новосад

Суддя                                         М.Краєвська

Суддя                                         Г.Мельник