Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

16 жовтня 2007 року                                                   Справа № 12/256

Позивач: Дочірнє підприємство "Фірма Леда",

пр-т Шевченка, 31, м. Одеса, 65038,

(поштова адреса  650031, м. Одеса, вул.Грушевського, 39а)

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Коло",

вул. Соснова, 70/3, м. Чернігів, 14021

Предмет спору: про стягнення заборгованості 131135,88 грн.,

Суддя              Л.М.Лавриненко

Представники сторін:

позивач: Блонський П.Ю. –представник, довіреність № 513 від 20.09.2007 року.

відповідач: Коваленко В.М. - представник, довіреність № 11 від 26.09.2007  року.

СУТЬ   СПОРУ:

Позивачем було подано позов про стягнення з відповідача  126 652 грн. 73 коп. боргу та  4483 грн. 15 коп. пені за невиконання зобов"язань по договору поставки товарів № 33  від 17.01.2006 року.

Представники сторін надали письмові  клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог  частково заперечує, посилаючись на те, що  дійсно ним було отримано від позивача товару на суму 200947,20 грн, але частково за товар він розрахувався , а згідно  накладних № 900 від 27.03.06р.,451 від 17.02.06р., 1447 від 06.05.06р., 1304 від 25.04.06р. ,1686 від 24.05.06р., 1529,1530 від 15.05.06р.,1684 від 24.05.06р.,1808 від 31.05.06р., 1809 від 31.05.06р., 1954 від 15.06.06р. і 1956 від 15.06.06р.  був поставлений  неякісний товар , який був повністю оплачений, а тому ці суми оплати повинні бути зараховані  в рахунок оплати за   вказані накладні. Факт неякісності  товару по вищезазначеним  накладним підтверджується атами  про прийняття товарів за якістю.

Представник відповідача в наданих письмових поясненнях посилається на те, що борг  з урахуванням суми неякісного товару 22 300 грн. 70 коп. складає 53 020 грн. 77 коп., оскільки за період з 01.01.2007 року по 26.10.2007 року було здійснено оплату 25 000 грн, а також було повернення товару на суму 10 930 грн. 92 коп., що підтверджується копіями банківських виписок, доданих до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, надав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу, посилаючись на часткову оплату відповідачем суми основного боргу та повернення товару. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 74 321 грн. боргу та судові витрати за подання позову.

Також позивачем, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, подано  письмову заяву про відмову від позову в частині стягнення  4483 грн. 15 коп. пені за невиконання зобов"язань по договору поставки товарів № 33  від 17.01.2006 року.

Суд роз"яснив позивачу наслідки відмови від позову в частині стягнення пені.

Позивачу  наслідки відмови від позову в частині стягнення пені зрозумілі.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних  представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору,  господарський суд  встановив:

Прийняти відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення 4483 грн. 15 коп. пені за невиконання зобов’язань по договору поставки товарів, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не зачіпає нічиї охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що  позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення 4483 грн. 15 коп. пені, і відмова прийнята судом,  а тому провадження у справі  в частині стягнення 4483 грн. 15 коп. пені підлягає припиненню.

Прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу на суму 52331 грн 73 коп., оскільки це не протирічить діючому законодавству та не зачіпає нічиї охоронювані законом інтереси.

Справа розглядається з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог.

17.01.2006р. між сторонами було укладено договір № 33 поставки товарів.

Відповідно до  п. 1.1. зазначеного договору позивач взяв на себе зобов’язання поставити і передати у власність Покупцеві товар, а Покупець  прийняти і  своєчасно оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Розділом 11 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк дії договору закінчується 31.12.2006 року. У випадку, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору не заявить у письмовій формі про своє рішення розірвати або змінити даний Договір, він вважається пролонгованим на 1 рік. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до п. п. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу  України за договором поставки одна сторона –постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму; до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Таким чином укладений між сторонами договір по своїй правовій природі є договором поставки.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України , суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів , договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві парфюмерно-косметичні товари та побутову хімію,  згідно накладних №№  2271, 2272, 2273 від 30.06.2006 року та №№ 2674, 2675, 2676 від 31.07.2006 року на загальну суму 200 947 грн. 20 коп.

Факт отримання товару підтверджується  підписом повноважної особи відповідача,  в накладній на отримання товару , яка скріплена печаткою відповідача .

Відповідач в судовому засіданні  проти факту отримання товару  на суму 200 947 грн. 20 коп.  по накладних №№  2271, 2272, 2273 від 30.06.2006 року та №№ 2674, 2675, 2676 від 31.07.2006 року не заперечував.

У відповідності до п. 5.1. договору покупець здійснює оплату за поставлену партію товару не пізніше 21 календарний день від дати їх поставки.

Як вбачається із матеріалів справи  відповідач взяті на себе зобов’язання щодо оплати парфюмерно-косметичних товарів та побутової хімії виконав частково, сплативши 115694 грн 47 коп  та повернув товару на суму  10930 грн 92 коп, згідно  видаткових накладних № ВП –0000004 від 23.04.07р. та № ВП- 0000003 від 23.04.07р.  Заборгованість відповідача перед позивачем  за отриманий товар по накладних №№  2271, 2272, 2273 від 30.06.2006 року та №№ 2674, 2675, 2676 від 31.07.2006 року  становить  74 321 грн. 81 коп.

Посилання відповідача на те,  що згідно  накладних № 900 від 27.03.06р.,451 від 17.02.06р., 1447 від 06.05.06р., 1304 від 25.04.06р. ,1686 від 24.05.06р., 1529,1530 від 15.05.06р.,1684 від 24.05.06р.,1808 від 31.05.06р., 1809 від 31.05.06р., 1954 від 15.06.06р. і 1956 від 15.06.06р. та частково по накладних  від 30.06.06р. № 2273, № 2271, № 2272,  від 31.07.06р. № 2675, № 2674 був поставлений  неякісний товар , який був відповідачем  повністю оплачений, а тому ці суми оплати повинні бути зараховані  в рахунок оплати за   товар отриманий по накладних №№  2271, 2272, 2273 від 30.06.2006 року та №№ 2674, 2675, 2676 від 31.07.2006 року судом до уваги не може бути прийнято  з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу  України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу  України покупець зобов’язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Пунктом 2.7. договору поставки  сторони визначили, що приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, що визначається чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.1. договору поставки якість товару повинна відповідати чинному законодавству, а також технічним умовам ДСТУ.

За умовами п. 2.13. договору поставки претензії з поставки (невідповідність фактичної кількості з кількістю вказаною в видатковій накладній неналежна якість упаковки товару) визначаються під час приймання товару та оформлюється окремим актом розбіжностей, який скріплюється підписами представника позивача і представника відповідача. Позивач повинен протягом 5 (п’яти) робочих днів з дати складання акту розбіжностей поповнити недолік кількості товару та/або змінити неякісно упакований товар або скорегувати видаткову накладну.

Відповідно до п. 16. Інструкції ”Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості”, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, (далі Інструкція), при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування поставленої продукції, тари чи упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору чи даним вказаним в маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і таке інше), одержувач призупиняє подальше прийняття продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийнятті дефектів. При поставці в межах одного міста виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складанні акту є обов’язковими.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач при прийнятті товару від позивача жодних претензій щодо якості товару на час його прийняття не заявляв і актів розбіжностей, як передбачено п. 2.13 договору поставки, сторонами не складалось.

В актах прийняття продукції (товарів) по кількості та якості від 20.02.2006 (два акти), від 28.03.2006, від 27.04.2006, від 08.05.2006, від 17.05.2006, від 25.05.2006 (два акти), від 02.06.2006, від 19.06.2006, від 03.07.2006р. ( три акти), від 02.08.06р. ( два акти)  складені по накладним № 909 від 27.03.2006, № 451 від 17.02.2006, № 1447 від 06.05.2006, № 1304 від 25.04.2006, № 1686 від 24.05.2006, № 1529 від 15.05.2006, № 1530 від 15.05.2006, № 1684 від 24.05.2006, № 1808 від 31.05.2006, № 1809 від 31.05.2006, № 1954 від 15.06.2006, № 1956 від 15.06.2006,  від 30.06.06р. № 2273, № 2271, № 2272,  від 31.07.06р. № 2675, № 2674, зазначено, що відповідач викликав представника позивача для участі в перевірці якості товару відповідно 20.02.06р., 28.03.06р., 27.04.06р.,08.05.06р.,17.05.06р.,19.06.06р.,25.05.06р., 02.06.06р.,19.06.06р., 03.07.2006 та 02.08.2006. Однак, ні самі факсові повідомлення, ні доказів їх направлення  позивачеві відповідач  суду не надав.

Таким чином  відповідачем при прийнятті   поставленого товару  по якості  було порушено  вимоги ч. 1 ст. 688 Цивільного   кодексу України та п. 16 Інструкції щодо не повідомлення  позивача про порушення останнім умов договору поставки щодо якості товару та його тари, упаковки та не виклик представника позивача для участі в перевірці якості товару та складанні вказаних актів прийняття продукції (товарів) по якості.

Акти прийняття продукції (товарів) по кількості та якості від 20.02.2006 (два акти), від 28.03.2006, від 27.04.2006, від 08.05.2006, від 17.05.2006, від 25.05.2006 (два акти), від 02.06.2006, від 19.06.2006, від 03.07.2006р. ( три акти), від 02.08.06р. ( два акти) складені за участю представника іншого підприємства в особі заступника директора з комерційних питань Мегерою С.М.

Як вбачається з посвідчень  № 3 від 20.02.06р.. № 4 від 28.03.06р.,№ 5 від 27.04.06р., № 6 від 08.05.06р., № 7 від 17.05.06р., № 8 від 25.05.06р., № 9 від 02.06.06р., №10 від 19.06.06р.,  № 11 від 03.07.2006 та № 12 від 02.08.2006 в якості представника іншого підприємства виділено заступника директора з комерційних питань Мегеру С.М. Однак, в актах прийняття продукції (товарів) по кількості та якості немає відомостей про те, що особа, яка залучена до участі у складанні акту ознайомлена з відповідними стандартами, технічними умовами, договором поставки, на підставі якого здійснювалась поставка товару, а також не вказано, що заступник директора з комерційних питань є компетентним у питаннях якості товарів та тари, хоча відповідно до п. 20 Інструкції при нез’явленні представника виготовлювача (відправника) за викликом одержувача (покупця) перевірка здійснюється за участю компетентного представника іншого підприємства (організації).

Крім того, в порушення п.п. ”р” та п.п. ”ф” п. 29 Інструкції в актах прийняття продукції (товарів) по кількості та якості не вказано номера стандартів, технічних умов, зразків (еталонів) за яким проводилась перевірка якості тари та немає опису про характер зазначених у акті пошкоджень тари упаковки.

В актах прийняття продукції (товарів) по кількості та якості зазначено, що недоліками в отриманому від позивача товарі є пошкоджена зовнішня тара та пусті балони освіжувача повітря. Такі недоліки не є прихованими, а отже, могли бути виявлені відповідачем під час прийняття  товару і відповідно до п. 5 ст. 268 Господарського кодексу  України відповідач мав право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже були оплачені - вимагати повернення сплаченої суми. Доказів відмови відповідача від отримання пошкодженого товару відповідно до п. 5 ст. 268 Господарського кодексу  України відповідач суду не надав..

Згідно із п. 2.14. договору поставки після прийняття товару відповідальною особою претензії не розглядаються, крім випадків прихованих (виробничих) недоліків.

Пунктом 1 та 2 ст. 678 Цивільного кодексу  України встановлено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару; у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов’язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з’явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до п. 2.13. договору поставки позивач повинен протягом 5-ти (п’яти) робочих днів з дати складання акту розбіжностей поповнити недолік кількості товару та/або змінити неякісно упакований товар або скорегувати видаткову накладну.

В актах зазначено висновок про те, що вказаний товар підлягає обміну чи списанню позивачем із зменшенням суми накладної. Однак, акти прийняття продукції (товарів) по кількості та якості складені без участі представника позивача, доказів направлення позивачу вказаних актів та повідомлення останнього про те, що товар підлягає обміну чи списанню позивачем із зменшенням суми накладної відповідач суду  не наддав.

Приймаючи до уваги , що  акти прийняття продукції (товарів) по кількості та якості від 20.02.2006 (два акти), від 28.03.2006, від 27.04.2006, від 08.05.2006, від 17.05.2006, від 25.05.2006 (два акти), від 02.06.2006, від 19.06.2006, від 03.07.2006р. ( три акти), від 02.08.06р. ( два акти)  складені з  порушенням вимог  Інструкції ”Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості”, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, Господарського кодексу  України, Цивільного  кодексу  України, умов договору поставки та складені без участі представника позивача, а тому вони не можуть бути прийти судом , як належний доказ, який підтверджує факт поставки  позивачем неякісного товару.

У відповідності до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини  на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами  та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає  тільки ті докази , які мають значення для справи. Обставини справи , які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування і  не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду належних доказів та не довів факту поставки  позивачем товару неналежної якості на суму 22 300 грн 70 коп.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повній сумі не розрахувався, суд, з урахування заяви  позивача про зменшення позовних вимог та часткової відмови  від позову ,  доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 74 321 грн. боргу, в частині стягнення  4483 грн. 15 коп. пені провадження у справі підлягає припиненню.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача  підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі  743 грн. 21 коп.  коп. та  витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі  66 грн. 88  коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526,678,688,712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 265,268 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33,34, 49, п. 4 ст. 80, 82-85   Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 4 483 грн. 15 коп. пені припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути  з  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фірма "Коло",  вул. Соснова, 70/3, м. Чернігів, 14034 (р/р 26009571 в ЧФ АБ Синтез м. Чернігів, МФО 353326, код 14238449) на користь Дочірнього  підприємства  "Фірма Леда",  пр-т Шевченка, 31, м. Одеса,  65038 (р/р 7 в АБ „Південний”,  МФО 328209, код 24761695 ) 74 321 грн.   боргу, 743 грн 21 коп   держмита та 66 грн. 88  коп. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після  набранням  судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                  Л.М.Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 17.10.07р.

Суддя                                                  Л.М.Лавриненко