ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.10.07                                                                                               Справа №6/23-пд-05

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Яценко О.М. судді  Яценко О.М.    , Кагітіна Л.П.  , Юхименко О.В.

при секретарі: Шерник О.В.

за участю:

представників позивача: Головатенко К.К. довіреність № б/н від 04.12.2007 року;

представників відповідача -1: не з’явився;

представників відповідача -2: не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської міської Ради, м.Херсон на рішення господарського суду Херсонської області від 10.03.2005 року у справі № 6/23-ПД-05

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона №19”,  м. Херсон

до відповідача 1: Херсонської міської Ради, м. Херсон

до відповідача 2: Відкритого акціонерного товариства “Херсонські комбайни”, м. Херсон

про спонукання до вилучення земельної ділянки та передачі її в оренду

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року поновлено провадження по справі № 6/23-ПД-05, яке було зупинено до вирішення по суті господарським судом Херсонської області справи № 16/68-ПН-05.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2806 від 16.10.2007р. справа № 6/23-ПД-05 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Яценко О.М.; суддів: Кагітіна Л.П., Юхименко О.В..

Колегія суддів прийняла справу до провадження.

У судовому засіданні 17.10.2007 року, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 10.03.2005 року (суддя Пригуза П.Д.) позовні вимоги задоволено частково: зобов'язано Херсонську міську раду вилучити в установленому порядку земельну ділянку площею 14364,35 кв. м із землекористування ВАТ «Херсонські комбайни» та передати її у користування ТОВ «ПМК №19» на умовах договору оренди; провадження у справі щодо вимоги позивача про визнання за ним права отримання в оренду земельної ділянки площею 14 364,35 кв.м, припинено; провадження у справі щодо вимог позивача про визнання дій ВАТ «Херсонські комбайни» такими, що не відповідають законодавству, припинено; стягнуто з відповідача-1 на користь позивача 85 грн. державного мита  та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано положенням Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Постановою Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Херсонська міська рада, м. Херсон (відповідач-1 у справі) не погодившись з рішенням суду оскаржує його до апеляційної інстанції. Вважає, що прийняте рішення не відповідає нормам діючого законодавства через відсутність всебічного, об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи та повної перевірки доводів на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін. Зазначає, що у разі бажання набути земельну ділянку в оренду при подачі відповідної заяви до міської ради, необхідно зазначати мету для якої земельна ділянка передається в оренду. Позивачем такої мети при поданні заяви не зазначено, наявне лише посилання на договір купівлі-продажу, а відтак міською радою в оренду надано земельну ділянку площею, яка дорівнює площі об’єкту нерухомості, який придбано на підставі договору купівлі - продажу 6871,1 кв.м.. Посилання суду на додаток №1 до договору купівлі-продажу в якості доказу відмови відповідача-2 від земельної ділянки більшого розміру ніж площа приміщення за договором купівлі-продажу є неправомірним, оскільки зазначений додаток підписано іншою особою ніж договір купівлі-продажу. Просить рішення господарського суду по даній справі скасувати, та прийняти нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Херсонська міська рада, м. Херсон повноважного представника до судового засідання 17.10.2007 року не направила.

ВАТ «Херсонські комбайни» також не згодне з рішенням господарського суду, оскаржило його до апеляційної інстанції, але в наступному, у зв’язку із врегулюванням спірних правовідносин мирним шляхом від апеляційної скарги відмовилось.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19", м.Херсон у відзиві на апеляційну скаргу, численних поясненнях та його представник у судовому засіданні рішення суду вважають законним та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до діючого законодавства. Зазначає, що ним дотримано процедуру отримання земельної ділянки в оренду, в розмірі, який сторонами обумовлено в договорі купівлі-продажу. При зверненні із заявою про надання земельної ділянки в оренду, позивач зазначив, що земельна ділянка необхідна для зведеня торгового центру. Рішення суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, апеляційної скарги та заперечення до неї, вислухавши пояснення представника позивача сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2004 року ТОВ “Пересувна механізована колона №19”, м. Херсон (позивач за даною справою, покупець за договором) є власником частини нежитлового приміщення корпусу № 11 площею 6871.1 кв. м. розташованого за адресою вул. Тираспільська, 1, в м. Херсоні. Спонукання до вилучення земельної ділянки та передачі її в оренду було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню на підставі наступного:

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань земельних відносин є виключно компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами як безпосередньо, так і через міські ради. Згідно з пунктом 1 статті 60 названого Закону, територіальним громадам міст належить право комунальної власності на землю. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Таким чином, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які є комунальною власністю територіальної громади м. Херсона, належать відповідачу-1 у справі.

З метою здійснення власної господарської діяльності, на підставі укладеного з ВАТ “Херсонські комбайни”, м. Херсон (відповідач-1) договору купівлі-продажу (а.с.11-13, т.1) ТОВ “Пересувна механізована колона №19”, м. Херсон звернулась до Херсонської міської ради (відповідач-1) з заявою про надання в оренду строком на п’ять років земельної ділянки розміром 14364,35 кв. м для розміщення на ній торгівельного центру (а.с. 19, т.1). Колегія суддів наголошує, що метою отримання земельної ділянки було розміщення на ній торгівельного центру, про що зазначено безпосередньо в тексті заяви від 20.08.2004 року, а тому не приймаються до уваги доводи заявника апеляційної скарги, щодо не зазначення мети отримання земельної ділянки та не надання документів. Листом від 19.04.2004 року виконавчий комітет Херсонська міської ради повідомив позивача, що його заяву про надання земельної ділянки в розмірі 6871.1 кв. м. під розміщення торгівельного центру розглянуто позитивно та зазначено перелік документів, які необхідно додати для подальшого розгляду (а.с. 21, т.1). Необхідні документи позивачем були надані у встановленому законодавством порядку. Але з результатами засідання постійної комісії з питань використання та відчуження об’єктів комунальної власності та регулювання земельних відносин було вирішено внести до проекту рішення міської ради питання відведення ТОВ «ПМК-19» в оренду на п’ять років ділянки розміром 6871 кв.м..

Згідно з п.1 ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право користування земельною ділянкою переходить до її нового, власника на підставі договору оренди.

Стаття 116 Земельного кодексу України встановлює, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у користуванні, провадиться лише після вилучення її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 124 Земельного кодексу встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.18 підпункту «г» Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що якщо договором про відчуження жилого будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ті її частини, одна з яких зайнята жилим будинком, будівлею чи спорудою, а інша необхідна для їх обслуговування. Як свідчать матеріали справи, на момент розгляду справи у суді першої інстанції відповідачі погоджуються з виділенням земельної ділянки для передачу в оренду лише в розмірі, який займає саме нежитлове приміщення. При цьому відповідач-2 незважаючи на умови договору та лист від 17.08.2004 року № 16-106/243 (а.с. 20, т.1) до відзиву власної апеляційної скарги наполягав на правомірності виділення позивачу лише 6871 кв.м. земельної ділянки, що суперечить умовам договору, який був укладений між позивачем та відповідачем-2.

У відповідності до статті 140 ЗК України однією із підстав припинення права власності є добровільна відмова власника від права на землю.

Згідно п. 1.4. договору сторони визначили долю земельної ділянки, прилеглої до предмету купівлі-продажу, вказавши, що з моменту переходу права власності на предмет купівлі-продажу до покупця, на останнього, переходить також право постійного користування прилеглою земельною ділянкою відповідно до додатку №1, яка є у продавця в постійному користуванні. В додатку №1 до договору сторонами узгоджено план земельної ділянки та визначено його розмір – 14364,35 кв.м. Питання про користування земельною ділянкою є однією із суттєвих умов договору.

Крім того, відповідно до п.4.2.3 договору продавець –відповідач-2 о прийняв на себе зобов'язання сприяти покупцю в переоформленні документів на право постійного користування земельною ділянкою та, як вище зазначалось, надав позивачеві листа на ім'я відповідача-1 від 17.08.2004р. за №16-106/243 про надання згоди на відчуження земельної ділянки площею 14364,35 кв.м. на користь позивача.

Законність договору купівлі-продажу об’єкту нерухомості від 25.06.2004 року була предметом розгляду по справі № 16/68-ПН-05 (до розгляду якої було зупинено провадження по даній справі). За результатами розгляду справи позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду, а відтак договір між сторонами є дійсним та обов’язковим до виконання.

У судовому засіданні повноважний представник позивача пояснив, що спірне питання щодо розміру земельної ділянки врегульовано між позивачем та відповідачем-2 мирним шляхом, відповідач-2 не заперечує проти виділення земельної ділянки в розмірі зазначеному в договорі купівлі-продажу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при плануванні розвитку власної господарської діяльності, обравши, в тому числі, шлях зведення торгівельного центру позивачем було обраховано всі необхідні параметри, в тому числі, розмір земельної ділянки необхідний для обслуговування торгівельного центру. Саме цей розмір, погоджено з продавцем-відповідачем-2 та зазначено в договорі купівлі продажу. Надання земельної ділянки, яка дорівнює лише розміру площі самого торгівельного центру, робить неможливим нормальне функціонування торговельного центру. Необхідний розмір земельної ділянки зазначено позивачем з урахуванням передпроектної пропозиції розташування на земельній ділянці будівельного супермаркету та пояснювальної записки до нього, в якій зазначається, що до об'єкту мають бути передбачені під'їзди для вантажного та легкового транспорту, місця паркування, зону для покупців з площадками для відпочинку, місця для торгових автоматів і таке інше, що відповідає вимогам ВСН 54-87 «Підприємства роздрібної торгівлі», розділ 2 та ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень». Вказаними нормативами обумовлюється та обґрунтовується розмір земельної ділянки в 7493,35 кв.м., які необхідні позивачеві для обслуговування об'єкту. Ймовірною була б відмова позивача від укладення договору, у разі недосягнення згоди з відповідачем-2 щодо розміру земельної ділянки, від якої останній відмовляється на користь набувача права власності на об’єкт нерухомості.

Разом з цим, суд першої інстанції неправомірно припинив провадження на підставі п.1-1 статі 80 ГПК України в частині визнання за позивачем права на отримання в оренду земельної ділянки площею 14364,35 кв. м.. Матеріали справи свідчать, що між сторонами існує спір саме з приводу отримання в оренду земельної ділянки певного розміру та відмови відповідачів визнавати це право, а відтак процесуально необґрунтованим є припинення провадження по справі з огляду на відсутність предмету спору.

Провадження по справі в частині визнання дій відповідача-2 такими що не відповідають законодавству, правомірно припинено на підставі п.4 статті 80 ГПК України. З огляду на відмову позивача від зазначених позовних вимог до прийняття судом рішення по справі (а.с. 68, т.1.).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування рішення та необхідності уточнення формулювання частин рішення залишених без змін.

Керуючись ст. 80, ст.ст. 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської міської Ради, м. Херсон на рішення господарського суду Херсонської області від 10.03.2005 року у справі № 6/23-ПД-05 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 10.03.2005 року у справі № 6/23-ПД-05 частково скасувати.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Визнати за ТОВ «Пересувна механізована колона №19”» м. Херсон право на отримання в оренду земельної ділянки площею 14364,35 кв. м..

Зобов’язати Херсонську міську раду, м. Херсон вилучити у встановленому законодавством порядку земельну діяльну площею 14364,35 кв. м. із землекористування ВАТ «Херсонські комбайни» та передати її у встановленому законодавством порядку у користування ТОВ «Пересувна механізована колона №19”» м. Херсон на умовах договору оренди.

Провадження по справі щодо вимоги позивача про визнання дій ВАТ «Херсонські комбайни» такими, що не відповідають законодавству припинити.

Стягнути з Херсонської ради на корить ТОВ «Пересувна механізована колона №19”» м. Херсон  витрати по сплаті державного мита та витрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 118 грн..

Видати наказ».

Головуючий суддя Яценко О.М.

судді  Юхименко О.В.

Кагітіна Л.П.  Юхименко О.В.