ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.
Справа № 32/166-07-4679

Колегія   суддів   Одеського   апеляційного   господарського  суду   у   складі:

Головуючого                                                                       Лашина В.В.

Суддів :                                                                                Єрмілова Г.А.                                                                                                                         Воронюка О.Л.

при секретарі                                                            Лисіної О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області

на ухвалу господарського суду Одеської області від 06.08.2007р.

справа № 32/166-07-4679

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області

до боржника Агрофірми “Колос” Приватного підприємства

про банкрутство

Згідно розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду Балуха В.С. №110 від 19.09.07р. в зв'язку з виходом із відпустки судді другої судової колегії Єрмілова Г.А., справа №32/166-07-4679, прийнята до провадження колегією суддів у складі: Лашина В.В., Воронюка О.Л., Мишкіної М.А., передана на розгляд другій судовій колегії у складі: Лашина В.В., Єрмілова Г.А., Воронюка О.Л.

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області (далі –УПФУ в Іванівському районі) звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про визнання Агрофірми “Колос” Приватного підприємства (далі -  Агрофірма “Колос” ПП) банкрутом на підставі ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2007р. (суддя Грабован Л.І.) заяву УПФУ в Іванівському районі  залишено без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України, оскільки заявником без поважних причин не надано витребуваних судом документів, які необхідні для повного та всебічного з'ясування обставин справи, а саме - доказів відсутності боржника за його місцезнаходженням та фактичного припинення діяльності Агрофірми “Колос” ПП.

Не погоджуючись з цією ухвалою, УПФУ в Іванівському районі в апеляційній скарзі просить її скасувати, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки ухвалою від 23.07.07р. суд першої інстанції зобов'язав кредитора надати документи, які вже подавались ним  до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство боржника. Апелянт також зазначає, що судом проігнорована вимога заявника про витребування із податкового органу відомостей щодо неподання Агрофірмою “Колос” протягом року податкових декларацій, оскільки така інформація являється конфіденційною та податковим органом надається тільки на вимогу суду, та зобов'язано заявника надати ці відомості у наступне судове засідання.

Учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились,хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України господарський суд має право залишити позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору. Аналізуючи положення даної статті можна дійти до висновку, що особливими умовами для залишення позову без розгляду є наявність трьох умов: документи повинні бути витребувані господарським судом; матеріали вкрай необхідні для розгляду спору та без них вирішити спір неможливо; відсутні поважні причини, в зв’язку з якими документи не можуть бути подані.

Приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду, господарський суд  виходив з того, що заявником без поважних причин не подано до суду витребуваних доказів відсутності боржника та фактичного припинення діяльності, які необхідні для розгляду справи про банкрутство у порядку ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”,  та неподання яких унеможливлює подальший розгляд зазначеної справи.

Частиною 1 ст. 52 зазначеного Закону передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника-юридичної особи відсутні за їх місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Отже, за правилами цієї статті справа про банкрутство відсутнього боржника може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності.

Разом з тим, визнання боржника банкрутом за спрощеною процедурою передбачає ретельне з'ясування господарським судом фактичних обставин відсутності боржника за своїм місцезнаходженням та сукупність характерних ознак дійсного припинення підприємницької діяльності.

Статтею 17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцеперебуванням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно зі ст. 18 цього Закону, що визначає статус відомостей ЄДРПОУ, передбачено, що у випадку, коли відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були внесені до нього, вони не можуть бути використані у спору з третьою особою. Тобто, лише факт внесення відомостей до Єдиного державного реєстру може слугувати підставою для визнання боржника банкрутом.

Відповідно до статті 34 ГПК України  обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що витребувані господарським судом докази відсутності боржника за його юридичною особою є дійсно необхідними при вирішенні питання про визнання боржника банкрутом та без них неможливий подальший розгляд зазначеної справи.

Між тим, доказів внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про відсутність керівних органів підприємства чи самої юридичної особи за її місцеперебуванням заявником надано не було, поза як довідка державного реєстратора про те, що боржник свого місцезнаходження не змінював, таким доказом бути не можуть.

Доводи скаржника про те, що суд проігнорував вимогу заявника про витребування із податкового органу відомостей щодо неподання Агрофірмою “Колос” протягом року податкових декларацій, судова колегія до уваги не приймає, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що 25.06.07р. господарським судом направлений запит до Березівської МДПІ Одеської області стосовно надання відомостей про подання Агрофірмою “Колос” останньої податкової звітності, на який була отримана відповідь начальника зазначеного податкового органу від 13.07.07р. про те, що боржник востаннє податкову звітність подавав 09.02.07р.

Таким чином, господарський суд  дійшов правильного висновку про те, ознаки фактичного припинення Агрофірмою “Колос” своєї господарської діяльності відсутні, що унеможливлює подальший розгляд цієї справи та застосування до боржника процедур, передбачених ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області винесена у відповідності до вимог Закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 103-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 06.08.2007р. по справі № 32/166-07-4679  –без змін.

Головуючий                                                                     В.В. Лашин

Суддя                                                                                      Г.А. Єрмілов

Суддя                                                                                  О.Л. Воронюк

Постанова підписана