ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 р.
№ 2-26/8613.1-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
суддів:
Добролюбової Т.В.
Дроботової Т.Б., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Фонду майна Автономної Республіки Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.07

у справі
№2-26/8613.1-2006

за позовом
Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” (надалі –акціонерне товариство)

до

треті особи

про

за зустрічним позовом

до

третя особа

про
Гурзуфської селищної Ради
1)          Міжнародний молодіжний центр “Гурзуф” санаторно-курортного об’єднання Всеукраїнської профспілки працівників органів державної податкової служби (надалі –молодіжний центр)
2)          Виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради
визнання права власності
Благодійної організації Всеукраїнського благодійного фонду “Гарант” (надалі –благодійний фонд)
Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська”

Фонд майна Автономної Республіки Крим

визнання права власності

Касаційна скарга у цій справі призначена до розгляду на 20.09.07. Ухвалою від цієї дати  розгляд касаційної  скарги  відкладено  на  27.09.07.

доповідач: Добролюбова Т.В.

Розпорядженням В. о. Голови судової палати від 26.09.2007 у зв’язку з відпусткою суддів Гоголь Т.Г., для розгляду касаційної скарги у справі №2-26/8613.1-2006  господарського  суду  Автономної Республіки Крим призначено колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В. - головуючого, Дроботової Т.Б.,    Швеця В.О.

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача за зустрічним позовом: Горбатенко А.О.- за дов. від 19.09.07 №355;

від третьої особи за зустрічним позовом: Соловйова К.С. –за дов. від 07.06.07 №01/2015;

Представники  позивача, відповідача, третіх осіб за первісним позовом  та відповідача за зустрічним позовом у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені  про  час  і  місце  розгляду  касаційної  скарги.

Відкритим акціонерним товариством Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” у квітні 2006 року заявлений позов до Гурзуфської селищної Ради про визнання права власності на 2-х поверхову будівлю котеджу загальною площею 363, 5 кв. м, розташовану за адресою: смт. Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7 та зобов’язання останнього видати свідоцтво про право власності на зазначене майно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що ним у 1998 році за власні кошти і власними силами проведено реконструкцію спірного котеджу, з метою отримання свідоцтва про право власності на цей котедж він звернувся до Гурзуфської селищної ради, однак, останній рішенням №390 від 29.11.05 відмовив у видачі свідоцтва через неукладення договору оренди земельної ділянки та відсутність дозволу на будівництво котеджу. На думку позивача, такі дії відповідача є неправомірними та суперечать приписам статей 328, 331 Цивільного кодексу України, статті 144 Господарського кодексу України, статті 120 Земельного кодексу України

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2006, ухваленим суддею Луцяк М.І., позовні вимоги задоволенні повністю.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:    Добролюбової Т.В.- головуючого, Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В. постановою від 28.09.06, перевірене рішення суду першої інстанції  скасував з підстав передбачених пунктом 3 частини 2 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішення прийнято відносно прав і обов’язків Міжнародного молодіжного центру “Гурзуф” санаторно-курортного об’єднання Всеукраїнської профспілки працівників органів державної податкової служби, який не був залучений до участі у справі.  Матеріали справи направлені для нового розгляду до суду першої інстанції.

Благодійна організація Всеукраїнського благодійного фонду “Гарант” у січні 2007 року звернулась із зустрічною позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” про визнання права власності за благодійною організацією на двоповерховий котедж, загальною площею 363, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: смт. Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7. Обґрунтовуючи  вимоги позивач посилався на приписи статей 328, 655, 656 Цивільного кодексу України.

Відкрите акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” скористалось правом на відмову від позовних вимог про зобов’язання видати свідоцтво про право власності на спірне майно.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.02.07, ухваленим суддею Проніною О.Л., первісний позов задоволено повністю шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно за Відкритим акціонерним товариством Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська”. Місцевий суд вмотивовуючи рішення в цій частині дійшов висновку, що двоповерхова будівля котеджу, загальною площею 363,5 кв.м є самочинним будівництвом. Крім того, судом враховано і відсутність заперечень з боку землевласника  з приводу розташування спірного об’єкта нерухомості. У задоволенні зустрічного позову відмовлено через ненадання позивачем доказів, підтверджуючих право власності на спірний котедж. Водночас, суд виходив з того,  що за даними БТІ спірний котедж не входить до цілісного майнового комплексу Міжнародного центру “Гурзуф” та не був предметом договору купівлі –продажу від 29.12.04 і договору благодійного пожертвування від 11.11.05.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Латиніна О.А. –головуючого, Заплави Л.М., Ткаченка М.І., постановою від 23.04.07, перевірене рішення суду першої інстанції залишив без змін, а апеляційну скаргу Благодійної організації Всеукраїнського благодійного фонду “Гарант” залишив без задоволення.

Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти у справі скасувати, як ухвалені з порушенням норм процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.  У касаційній скарзі, зокрема, зазначається про те, що заявник не отримав  ухвали про прийняття зустрічного позову,  у зв’язку з чим останній був позбавлений можливості висловити свою правову позицію щодо предмета спору та прийняти участь у розгляді справи. На думку скаржника, судом порушено приписи статей 43,  87 Господарського процесуального кодексу України, пункту 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України. Разом з цим, заявник вказує на безпідставність відхилення апеляційним судом  клопотання про відкладення розгляду справи, адже, відповідно до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у разі неявки у засідання представників сторін.

Від Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” судом отримано відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просить судові рішення у справі залишити без змін, а касаційну  скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.  До початку судового засідання 27.09.07 від Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” надійшла телеграма, в якій останній просить відкласти розгляд касаційної скарги. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цього клопотання, оскільки в касаційній інстанції судові рішення переглядаються за наявними в матеріалах справи доказами та в межах строку, встановленого статтею 1118 Господарського процесуального кодексу України. Окрім того, касаційна скарга обґрунтована порушеннями процесуального  права.

Від Гурзуфської селищної Ради, Міжнародного молодіжного центру “Гурзуф” санаторно-курортного об’єднання Всеукраїнської профспілки працівників органів державної податкової служби, Благодійної організації Всеукраїнського благодійного фонду “Гарант”, Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради відзиви на касаційну скаргу судом не отримані.

Вищий  Господарський  суд  України  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В. і пояснення представників сторін, переглянувши  матеріали  справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність  застосування  судами  приписів  чинного   законодавства,  відзначає  наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом первісного позову є  матеріально –правова вимога Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” до Гурзуфської селищної Ради про визнання права власності на 2-х поверхову будівлю котеджу загальною площею 363, 5 кв. м, розташовану за адресою:  смт. Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7. Благодійна організація Всеукраїнського благодійного фонду “Гарант” 29.01.07 звернулась до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою  до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Нагольчанська” про визнання права власності на двоповерховий котедж, загальною площею  363, 5 кв. м, який знаходиться за тією ж адресою.   Відповідно до вимог статті 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.  Отже, позов повинен бути поданий з додержанням вимог статей 54 –58 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту позовних заяв. У випадку прийняття зустрічного позову суд, на підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України, виносить ухвалу про прийняття зустрічної позовної заяви для спільного розгляду з первісним позовом. За приписами статті 87 названого Кодексу ухвали розсилаються сторонам не пізніше п’яти днів після їх прийняття.  З матеріалів справи вбачається, що господарський суд Автономної Республіки Крим приймаючи зустрічний позов до спільного розгляду з первісним не виніс з цього приводу відповідної ухвали, а  обмежився лише зазначенням про це в описовій частині  рішення від 02.02.07. При цьому суттєвим, є те,  що за первісним позовом Фонд  майна Автономної Республіки Крим не був стороною. В пунктах 2,4 частини третьої статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зазначені принципи знайшли своє відображення у статтях 42 , 43 Господарського процесуального кодексу України, а тому господарські суди зобов’язані реалізувати їх під час здійснення господарського судочинства.  Невинесення судом першої інстанції ухвали про прийняття зустрічного позову та неповідомлення учасників судового процесу за зустрічним позовом, зокрема, Фонду майна Автономної Республіки Крим про судове засідання, на якому було ухвалено рішення у справі,  позбавило останнього можливості реалізувати свої процесуальні права.  Розгляд судом справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування прийнятого в цьому засіданні рішення. Разом з цим, згідно зі статтею 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу, перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Апеляційна інстанція, залишаючи рішення без змін, не перевірила  застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема статті 60 Господарського процесуального кодексу України. Щодо посилань Фонду майна Автономної Республіки Крим на неправомірність відхилення судом апеляційної інстанції  клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 19.04.07 скаржником при здійсненні апеляційного провадження заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що представник, уповноважений представляти інтереси Фонду майна Автономної Республіки Крим в даній справі, не може бути присутнім у судовому засіданні, у зв’язку з відрядженням. Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. З приписів   пункту 1 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що нез’явлення в засідання представників сторін, за відсутності відзиву або пояснень, є підставою для відкладення розгляду справи. Відтак, колегія суддів визнає безпідставним відхилення  судом апеляційної інстанції клопотання Фонду майна Автономної Республіки Крим. Водночас, як вбачається з матеріалів справи  Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Латиніна О.А.- головуючого, Заплави Л.М., Ткаченка М.І., 23.04.07 прийняв постанову,  яка не містить підпису судді Заплави Л.М. Відповідно до приписів статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду чи постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Отже,  розгляд господарським судом справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце і час засідання суду  та не підписання  постанови у справі одним із суддів є безумовними підставами для застосування пункту 2 частини 2 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено, що за наявності таких процесуальних порушень рішення місцевого господарського суду чи постанова апеляційного господарського суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.02.2007 у справі № 2-26/8613.1-2006 та Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.07 у цій справі скасувати. Матеріали справи скерувати для нового розгляду до господарського суду Автономної Республіки Крим .

Касаційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим задовольнити.

Головуючий     суддя                                                              Т. Добролюбова

С у д д і                                                                 Т.Дроботова

В. Швець