КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2007                                                                                           № 38/479

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Кондес  Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Андрійчук О.В. (за дов.),

від відповідача - Павицька Т.В. (за дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства (далі - ДП) "Укрінвестбуд" Державного управління справами

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.08.2006

у справі № 38/479

за позовом                               ДП "Укрінвестбуд" Державного управління справами

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Ромар буд-сервіс"

про                                                  визнання недійсним договору № 07/04 від 25.05.04 в частині визначеннявартості робіт

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 16.08.2006 у справі № 38/479 позов Державного підприємства „Укрінвестбуд” Державного управління справами до ТОВ „Ромар буд-сервіс” про визнання недійсним договору №07/04 від 25.05.2004 в частині визначення вартості робіт задоволено частково.

Визнано частково недійсним договір №07/04 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 25.05.2004 в частині визначення вартості виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю „Ромар буд-сервіс” проектно-вишукувальних робіт в сумі 81 282,62 грн., присуджено стягнути з ТОВ „Ромар буд-сервіс” на користь ДП „Укрінвестбуд” Державного управління справами 29,19 грн. – витрат по сплаті державного мита та 40,52 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м.Києва від 16.08.2006 по справі № 38/479 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийнято при неповно з’ясованих обставинах, що мають суттєве значення для справи. Апелянт зазначає, що загальна сума за договором суттєво завищена, не відповідає нормам, встановленим ДБН Д.1.1-7-2000, затвердженим наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 14.12.2000 №285, які є обов’язковими при складанні кошторису. При цьому апелянт зазначив, що Господарський суд м.Києва однобічно дійшов висновку про те, що 11 будинків, проектування яких було предметом договору, були різного типу.

Позивач подав клопотання про забезпечення позову у справі №38/479 за позовом ДП „Укрінвестбуд” до ТОВ „Ромар буд-сервіс” про визнання договору №07/04 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 25.05.2004 в частині визначення вартості робіт недійсним шляхом зупинення стягнення з ДП „Укрінвестбуд” на користь ТОВ „Ромар буд-сервіс” 147 193,18 грн. на підставі наказу №47/15, виданого Господарським судом м.Києва 20.02.2006. Зазначене клопотання колегією суддів було відхилено, виходячи з наступного. Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, з матеріалів справи не вбачається, що невжиття зазначених заходів до забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду щодо визнання часткового недійсним договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 у справі №38/479 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському НДІ судових експертиз.

Судом отримано повідомлення Київського НДІ судових експертиз №87 від 03.07.2007 про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи, оскільки експертною установою не отримано документів, необхідних для проведення дослідження, а саме зброшурованої проектно-вишукувальної документації, виконаної ТОВ „Ромар буд-сервіс” та затвердженої ДП „Укрінвестбуд” за договором №07/04 від 25.05.2004.

Розглянувши в судових засіданнях апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ „Ромар буд-сервіс” про визнання договору № 07/04 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 25.05.2004 в частині визначення вартості робіт недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 25.05.2004 укладено договір №07/04 на виконання проектно-вишукувальних робіт (далі – Договір), предметом якого є виконання проектно-вишукувальних робіт з пропозицій по комплексній забудові території санаторного комплексу „Зорі України” Державного управління справами в смт. Сімеїз м.Ялта, АР Крим (ЕП – будинків для оздоровлення та відпочинку і П - благоустрою території та стоянки для автомобілів). Згідно пункту 1.1. Договору Замовник (позивач у справі) доручає, а Виконавець (відповідач у справі) приймає на себе виконання проектно-вишукувальних робіт (ПВР) відповідно до умов даного договору.

Вартість робіт згідно пункту 2.1. Договору та Протоколу погодження договірної ціни на проектно-вишукувальні роботи встановлена в сумі 236 716,72 грн.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що вартість проектно-вишукувальних робіт, що передбачена в п.2.1. Договору, може уточнюватися за погодженням сторін. У всіх випадках зміни вартості ПВР сторони укладають додаткову угоду до Договору.

40% вартості договору (авансовий платіж) перераховується Виконавцю не пізніше 5-ти днів після підписання Договору, після завершення робіт, замовник здійснює розрахунок із виконавцем (пункти 2.5., 2.6 Договору).

Пункт 3.1. Договору встановлює, що виконавець виконує проектно-вишукувальні роботи згідно з вимогами завдання на проектування та державних будівельних норм і правил у встановленому порядку.

Пункт 3.4. Договору передбачає, що після закінчення виконання робіт Виконавець передає Замовнику документацію та акт здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт.

Передплата в сумі 94 686 грн. перерахована позивачем згідно платіжного доручення № 394 від 01.07.2004.

Сторони підписали два акти здачі-прийому робіт по Договору на суму 94 686 грн. та на 142 030,72 грн.

Позовні вимоги про визнання договору №07/04 від 25.05.2004 недійсним в частині визначення вартості будівництва було мотивовано тим, що відповідно до пункту 2.1 Договору повна вартість виконаної виконавцем та переданої замовнику продукції в сумі 236 716,72 грн. є суттєво завищеною. Державними будівельними нормами Д.1.1-7-2000, затвердженими Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 14.12.2000 № 285, встановлено, що дані норми носять обов’язковий характер при визначенні вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва об’єктів, які будуються за рахунок коштів підприємств державної форми власності. Згідно зі статутом ДП „Укрінвестбуд” Державного управління справами є підприємством державної форми власності, тому при укладенні Договору норми ДБН Д.1.1-7-2000 обов’язкові при складанні кошторису. Загальна сума за договором суттєво завищена та потребує уточнення, оскільки не відповідає нормам, встановленим ДБН. Згідно розрахунку позивача вартість проектно-вишукувальних робіт за договором № 07/04 від 25.05.2004, здійсненого на підставі ДБН Д.1.1-7-2000 повинна становити 94 729,85 грн., по іншому розрахунку – 67 328,81 грн. (а.с.10, 19). В підтвердження позовних вимог позивач посилається на висновок №184 Центральної служби Укрінвестекспертизи щодо вартості проектно-вишукувальних робіт будівництва будівель для оздоровлення та відпочинку, в якому було надано зауваження та пропозиції, зокрема, щодо невідповідності кошторисної вартості проектних робіт ДБН Д.1.1-1-2000.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив повністю, зазначивши, що сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, підписано протокол погодження договірної ціни (додаток №2), акт здачі-прийому допроектних розробок (додаток №3), акт здачі-прийому виконаних робіт (додаток №4). Таким чином, позивач повністю погодився із ціною договору, прийняв виконані роботи і не висувало жодних претензій до відповідача. Відповідач зазначив, що при укладенні договору №07/04 від 25.05.2004 визначення вартості робіт було здійснено у повній відповідності до ДБН Д.1.1-7-2000 з урахуванням всіх необхідних поправок та коефіцієнтів.

Крім того, відповідач посилається на те, що рішенням Господарського суду м.Києва від 18.04.2005 у справі №47/15 з ДП Укрінвестбуд” Державного управління справами стягнуто основний борг в сумі 142 030,72 грн., 653,52 грн. 3% річних, вартість адвокатських послуг 3 000 грн. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2005 змінено резолютивну частину рішення щодо розподілу судових витрат. Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2006 постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2005 залишена без змін.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), вимог, які встановлені, зокрема, частиною 1 статті 203 цього кодексу.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно статті 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно частини 2 статті 12 Закону України „Про ціни і ціноутворення” формування кошторисної нормативної бази, визначення порядку її застосування в будівництві, контроль за дотриманням замовниками, проектними, будівельно-монтажними організаціями та іншими учасниками інвестиційної діяльності нормативних документів і нормативів обчислення вартості будівництва об'єктів, що споруджуються із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій, здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування і архітектури.

Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 „Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів) було встановлено, що Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики формує кошторисну нормативну базу та визначає порядок її застосування в будівництві.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 14.12.2000 №285 затверджено Державні будівельні норми України „Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України ДБН Д.1.1-7-2000” (Правила).

Згідно пункту 1.1. Правил ці будівельні норми встановлюють основні правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для нового будівництва, розширення, реконструкції та технічного переоснащення підприємств, будівель і споруд, ремонту житла, об'єктів соціальної сфери і комунального призначення та благоустрою, а також реставрації пам'яток архітектури і містобудування (далі "будівництво") і носять обов'язковий характер при визначенні вартості проектно-вишукувальних робіт для будов (об'єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Державне підприємство „Укрінвестбуд” є підприємством державної форми власності, заснованим на базі майна, переданого йому Державним управлінням справами.

Отже, погоджена сторонами в Договорі ціна на виконання проектно-будівельних робіт повинна відповідати вимогам Державних будівельних норм України „Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України ДБН Д.1.1-7-2000”.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 16.11.2005 було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено Київському НДІ судових експертиз.

Листом №07/5Б-10888/Л від 26.01.2006 Київським НДІ судових експертиз просив надати для дослідження проектно-вишукувальну документацію, яку виконано за договором №07/04, складеним ДП „Укрінвестбуд” та ТОВ „Ромар буд-сервіс”.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи №4689/4690 від 26.06.2006 (надалі - Висновок) зазначено, що ТОВ „Ромар буд-сервіс” повідомив експерта про те, що витребувана документація знаходиться у позивача – ДП „Укрінвестбуд” у відповідності до договору № 07/04 від 25.05.2004, а ДП „Укрінвестбуд” повідомив експерта про відсутність у нього проектно-вишукувальної документації у зв’язку з тим, що вона не була передана за договором №07/04 від 25.05.2004 ТОВ „Ромар буд-сервіс”.

Згідно висновків експерта:

1. вартість проектно-вишукувальних робіт в розмірі 236 716,72 грн., передбачених договором №07/04 від 25.05.2004, укладеним між Державним підприємством „Укрінвестбуд” та ТОВ „Ромар буд-сервіс”, не відповідає вимогам ДБН Д.1.1-7-2000 „Правил визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва”, що здійснюється на території України, затверджених наказом Держбуду України від 14.12.2000 №285.

2. враховуючи неоднозначність вихідних даних та відсутність проектної документації, яка б могла внести роз’яснення щодо первинних вихідних даних, розраховано декілька вартостей проектно-вишукувальних робіт за договором №07/04 від 25.05.2004, укладеним між ДП „Укрінвестбуд” та ТОВ „Ромар буд-сервіс” відповідно до вимог ДБН Д.1.1-7-2000 „Правил визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва”, що здійснюється на території України, затверджених наказом Держбуду України від 14.12.2000 №285, за відмінних умов:

- нове будівництво одного будинку та прив’язка 10 інших будинків, автостоянки та благоустрою, при цьому загальна вартість разом з ПДВ становить 112 917,94 грн.;

- нове будівництво одинадцяти будинків, автостоянки та благоустрою, при цьому загальна вартість разом з ПДВ становить 155 434,10 грн.;

- нове будівництво одного будинку та прив’язка 7 інших будинків, автостоянки та благоустрою, при цьому загальна вартість разом з ПДВ становить 107 372,35 грн.;

- нове будівництво восьми будинків, автостоянки та благоустрою, при цьому загальна вартість разом з ПДВ становить 137 133,67 грн.

Згідно завдання на проектування пропозицій по комплексній забудові та благоустрою ділянки передбачалось запроектувати 11 будинків по 280 кв.м., зони відпочинку, благоустрій території та озеленення, підпірні стінки, малі архітектурні форми.

Як вбачається з матеріалів справи - документації, використаній про оцінці будинку для оздоровлення і відпочинку, завдання на проектування, пропозиціями по комплексній забудові території санаторного комплексу, будинки не були одного типу.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи, встановлена сторонами в Договорі ціна в сумі 236 716,72 грн. не відповідає вимогам Державних будівельних норм України „Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України Д.1.1-7-2000”, та складає для проектування нового будівництва одинадцятим будинків, автостоянки та благоустрою разом з ПДВ 155 434,10 грн.

Таким чином, встановлена сторонами в договорі вартість проектно-вишукувальних робіт в сумі 81 282,62 грн. (236 716,72 грн. – 155 434,10 грн.) суперечить статті 632 Цивільного кодексу України, статті 12 Закону України „Про ціни і ціноутворення” вимогам Державних будівельних норм України „Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України Д.1.1-7-2000”.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянт не надав жодного доказу на підтвердження заперечень, викладених в апеляційної скарзі, щодо однотипності будинків, які повинні бути спроектовані за Договором.

З урахуванням вищевикладеного, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва від 16.08.2006 у справі №38/479 підлягає залишенню без змін,  апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м.Києва від 16.08.2006 у справі №38/479залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства „Укрінвестбуд” Державного управління справами - без задоволення.

Матеріали справи №38/479 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді

22.10.07 (відправлено)