ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.07
Справа №АС 5/187-07.

за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Суми

до відповідача – науково – впроваджувального товариства "Ексцентрик", м. Суми

про стягнення 3900 грн. 58 коп.

Суддя Гудим В.Д.

Представники сторін:

Від позивача – не з'явився

Від відповідача – Яцина О.М.

Суть спору:  Позивач подав позовну заяву про стягнення з відповідача 3900 грн. 58 коп. адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році відповідно до ст.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, зокрема за не створення 1 робочого місця для працевлаштування інвалідів.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, зазначивши про те, що відповідно штатного розпису НВТ “Ексцентрик ЛТД” на 2005 рік, загальна чисельність штату становить 7,75, отже,  відповідно діючого законодавства, товариство не повинно було створювати в 2005 році робоче місце для інваліда, а також подавати будь-які звіти до відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідач подав лист головного управління статистики у Сумській області, який підтверджує те, що у 2005 році на підприємстві відповідача працювало 7 осіб.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Статтею 4 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" № 875-ХІІ від 21.03.1991р. зі змінами та доповненнями (далі Закон) передбачено, що держава створює правові, економічні, політичні, соціально-побутові і соціально-психологічні умови для задоволення потреб інвалідів у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування   інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону встановлено обов'язок підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ч.1 ст. 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), установі, організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві            ( в об'єднанні), установі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, зазначивши про те, що відповідно штатного розпису НВТ “Ексцентрик ЛТД” на 2005 рік, загальна чисельність штату становить 7,75, отже,  відповідно діючого законодавства, а саме ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів", товариство не повинно було створювати в 2005 році робоче місце для інваліда, а також подавати будь-які звіти до відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідач подав лист головного управління статистики у Сумській області, який підтверджує те, що у 2005 році на підприємстві відповідача працювало 7 осіб.

Враховуючи зазначені обставини та беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт того, що відповідач не повинен був створювати в 2005 році робоче місце для інваліда, а також подавати будь-які звіти до відділення Фонду соціального захисту інвалідів, господарський суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства  України,

СУД  ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                       В.Д.Гудим