ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.09.07                                                                                           Справа  № 7/63

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                      Мурської Х.В.

суддів                                                          Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання                   Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Оптіма-770-Р»Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум», м. Рівне, вих. № 152 від 16.05.23007 року

на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007 року

у справі № 7/63, суддя Маціщук А.В.,

за позовом Дочірнього підприємства «Оптіма-770-Р»Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум», м. Рівне

до відповідача 1:  Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, смт. Клевань

до відповідача 2:  Головного управління державного казначейства України у Рівненській області, м. Рівне

про відшкодування шкоди в розмірі 107 746 грн. 00 коп., завданої у зв’язку з прийняттям незаконного рішення,

за участю представників

від Позивача: Омельченко А.В. - представник;

від Відповідача 1: Костевич О.С. –селищний голова (посвідчення № 31);

від Відповідача 2: Курбай О.В. –представник.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007 року у справі № 7/63 у задоволенні позову  Дочірнього підприємства «Оптіма-770-Р»Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум», м. Рівне до Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, смт. Клевань та до Головного управління державного казначейства України у Рівненській області, м. Рівне про відшкодування шкоди в розмірі 107 746 грн. 00 коп., завданої у зв’язку з прийняттям незаконного рішення  -  відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване відсутністю прямого причинового зв’язку між майновою шкодою Позивача та протиправним рішенням ради як підстави відшкодування. За завдану майнову шкоду згідно зі ст.1166 ЦК України відшкодуванню підлягає лише шкода, яка є об’єктивним результатом правопорушення. Виконані ж Позивачем платежі на суму 107 746 грн. є наслідком виконання господарського зобов’язання перед фірмою «Дюкер»за договором підряду від 09.06.2005 року.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ДП «Оптіма-770-Р»ТОВ «Севен Севенті Петроліум»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Свої доводи мотивує тим, зокрема, що місцевий господарський суд безпідставно дійшов висновку про відсутність прямого причинового зв’язку між майновою шкодою Позивача та протиправним рішенням Клеванської селищної ради як підстави відшкодування, оскільки витрати, які поніс Позивач, були здійснені саме на виконання даного рішення. У відповідності ж до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. З огляду на викладене, наполягає на задоволенні позову.

Клеванська селищна рада у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Головне управління державного казначейства України у Рівненській області у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні позову ДП «Оптіма-770-Р»ТОВ «Севен Севенті Петроліум», вважаючи, що ГУДКУ жодним чином не порушувало права та законні інтереси Позивача, а тому позов до нього заявлено безпідставно.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі –залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 20.03.2003 року Клеванською селищною радою Рівненського району прийнято Рішення № 139 «Про надання дозволу на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки для ДП «Оптіма-770-Р»», згідно якого підприємству «Оптіма-770-Р»надано дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки на території Клеванської селищної ради.

Згідно п.2 даного Рішення, погодження надається за умов проведення ремонту дороги в селищі Клевань по вулицях Мелещука, Лісовій, Залізничній, Незалежності та встановлення освітлення цих вулиць.

9 червня 2005 року Позивачем укладено з  приватним підприємством фірмою «Дюкер»Договір підряду та Додаткову угоду до нього, згідно яких Позивач доручив підряднику виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з будівництва другої черги складу світлих нафтопродуктів в смт. Клевань по вул. Мелещука,8 і реконструкції повітряної лінії вуличного освітлення в смт. Клевань.

Згідно Акта приймання-передачі виконаних підрядних робіт за вересень 2005 року форми КБ-2, підрядником - фірмою «Дюкер»на замовлення ДП «Оптіма-770-Р»виконано монтаж зовнішнього освітлення в смт. Клевань, вартість виконаних робіт склала 107 745, 60 грн.

13 жовтня 2005 року Позивач передав в комунальну власність КП Клевань «Комунсервіс», а 14 жовтня 2005 року КП «Комунсервіс»прийняло повітряну лінію вуличного освітлення загальною протяжністю 3500 погонних метрів, про що свідчить Акт передачі-прийому відновленої повітряної лінії вуличного освітлення (а.с.25). В даному Акті зазначено, що на виконання Рішення Клеванської селищної ради № 139 від 20.03.2003 року підприємство «Оптіма-770-Р»провело реконструкцію повітряної лінії вуличного освітлення загальною протяжністю 3500 погонних метрів.

В апеляційній скарзі Скаржник покликається на ту обставину, що на виконання Рішення селищної ради № 139 від 20.03.2003 року ДП «Оптіма-770-Р»було вимушене укласти договір з ППФ «Дюкер»на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з реконструкції повітряної лінії вуличного освітлення в смт. Клевань і оплатити виконані роботи.

Проте, як правомірно зазначено місцевим господарським судом, відповідно до Конституції України ніхто не міг примусити Позивача виконувати неправомірне рішення ради. Згідно з ч.2 ст.144 Конституції України виконання рішення органу місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Натомість, 09.06.2005 року Позивач уклав додаткову угоду до договору підряду, відповідно до якої доручив підряднику - приватному підприємству фірмі «Дюкер»виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з будівництва другої черги складу світлих нафтопродуктів в смт. Клевань по вул.Мелещука,8 і реконструкції повітряної лінії вуличного освітлення в смт. Клевань.

Крім того, Рішенням ради № 139 від 20.03.2003 року не визначено ні обсягу робіт, ні їх вартість, умови Договору підряду не погоджувались з радою, тому суд дійшов висновку, що у Акті приймання-передачі безпідставно зазначено, що реконструкцію 3500 погонних метрів повітряної лінії вуличного освітлення виконано Позивачем саме на вимогу Рішення № 139 від 20.03.2003 року.

Як свідчать матеріали справи вказане рішення Клеванської селищної ради було предметом розгляду в суді. Так, постановою Господарського суду Рівненської області від 01.09.2006 року у справі № 15/170 за позовом дочірнього підприємства «Оптіма-770-Р»товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петролеум»до Клеванської селищної ради, визнано нечинним Рішення ради № 139 від 20.03.2003 року в частині покладення за п.п.2.2, 2.3 п.2 на Позивача обов’язку реконструкції, ремонту об’єктів комунального господарства та шляхів місцевого значення як передумови надання дозволу на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 року постанову Господарського суду Рівненської області в цій частині залишено без змін. При цьому, у постанові апеляційної інстанції зазначено, що відповідно до п.7 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»обов’язок по організації благоустрою населених пунктів віднесено до відання виконавчих органів місцевого самоврядування. Нормою п.п. 1 п. «а»ст. 31 даного Закону зазначено, що виконавчі органи організовують за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництво, реконструкцію і ремонт об’єктів комунального господарства та шляхів місцевого значення. Покладення ж Відповідачем такого обов’язку на Позивача як передумову надання дозволу на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки суперечить чинному законодавству як щодо повноважень селищної ради, так і щодо статутної діяльності Позивача із понесенням останнім додаткових, не передбачених законом, матеріальних витрат.

В цій же постанові зазначено, що покладення радою на Позивача обов’язку виконання робіт з благоустрою населеного пункту як передумови надання дозволу на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки, суперечить чинному законодавству. Водночас, норми ст.ст.27,30,31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»дозволяють органам місцевого самоврядування залучати на договірних засадах з метою організації благоустрою населених пунктів коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також –організовувати на пайових засадах будівництво, реконструкцію і ремонт об’єктів комунального господарства та шляхів місцевого значення. Відповідно –підприємства вправі виконувати вищезазначені роботи на об’єктах комунального господарства за умови належного оформлення правовідносин з органами селищної ради з урахуванням зазначених норм.

Як свідчать матеріали справи, Договір підряду та додаткова угода до нього (а.с.9-11) є двосторонніми - укладені Позивачем та ППФ «Дюкер»без участі Клеванської селищної ради і без посилання на її Рішення № 139 від 20.03.2003 року.

Крім того, Позивачем за період липень 2005 року - серпень 2006 року перераховано на рахунок підрядника –фірми «Дюкер»кошти на загальну суму 4 789 897 грн. згідно платіжних доручень, наявних в матеріалах справи, із зазначенням платежу «попередня оплата на будівництво нафтобази згд.дог.б/н»(а.с.12-21).

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка заподіяла шкоду. За змістом даної правової норми підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв’язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Судом першої інстанції, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, правомірно зроблено висновок про відсутність прямого причинного зв’язку між майновою шкодою Позивача та протиправним Рішенням ради як підстави відшкодування. Виконані Позивачем платежі у конкретній сумі 107 746 грн. є наслідком виконання господарського зобов’язання перед фірмою «Дюкер»за Договором підряду від 09.06.2005 року, а Позивач не був зобов’язаний виконувати неправомірне рішення. В даному випадку Позивач мав можливість розпорядитись своїм правом і не укладати договір підряду та уникнути витрат.

Розмір матеріальних витрат визначений підприємством «Оптіма-770-Р»за власним волевиявленням при укладенні Договору підряду. Договір виконаний сторонами і не визнаний у встановленому законом порядку недійсним. Таким чином, суб’єкти господарювання визначили зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли погодили на свій розсуд умови договору, що не суперечать закону.

Та обставина, що на підставі судових рішень у справі № 15/170 Рішення ради № 139 від 20.03.2003 року в частині покладення на Позивача згідно п.п.2.2, 2.3 п.2 обов’язку реконструкції, ремонту об’єктів комунального господарства та шляхів місцевого значення як передумови надання дозволу на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки визнано нечинним, - не звільнила Позивача від зобов’язання виконати розрахунки з ППФ «Дюкер»у конкретній, погодженій цими сторонами, сумі.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007 року у справі № 7/63, оскільки воно відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007 року у справі № 7/63 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя                                                                            Мурська Х.В.

Суддя                                                                                                   Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                   Кордюк Г.Т.