ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.06.07                                                                                               Справа №10/376/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Федоров І.О. судді  Федоров І.О.    , Мойсеєнко Т. В.  , Шевченко Т. М.

при секретарі: Шерник О.В.

за участю представників:

від позивача – Сльота О.В. (довіреність від 05.04.2007 р. № 8, адвокат);

від відповідача – Брагіна Т.В. (довіреність від 25.09.2006 р. без номеру, юрисконсульт);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія»,                    м. Запоріжжя,

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.03.2007 р. у справі № 10/376/06

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія»,            м. Запоріжжя,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат будівельних матеріалів «Ручаївський», с. Ручаївка Запорізького району Запорізької області,

про стягнення 200 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду України від 19.06.2007 р. № 2014 справу № 10/376/06 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Федоров І.О. (доповідач), судді Шевченко Т.М., Мойсеєнко Т.В., якою апеляційна скарга прийнята до провадження.

За клопотанням представників сторін апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за їх згодою по закінченні судового засідання оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.03.2007 р. у справі № 10/376/06 (суддя Алейникова Т.Г.) задоволено заяву відповідача про відстрочку виконання рішення від 15.02.2007 р. у справі № 10/376/06 строком до 30.11.2007 р.

Ухвалу мотивовано наявністю причин, що унеможливлюють виконання рішення, - збитковістю діяльності підприємства відповідача за період з 2005 р. по 2006 р., а також зупинкою господарської діяльності підприємства у період з 01.01.2007 р. по 01.03.2007 р.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.03.2007 р. у справі                   № 10/376/06.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою позивач посилається на те, що на порушення ст. 64 Господарського процесуального кодексу України апелянту не було надіслано копії заяви про відстрочку виконання рішення та доказів на ї обґрунтування. Також позивач не був повідомлений про час та місце розгляду даної заяви. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання апелянтом заяви та ухвали про призначення слухання.

Зауважив, що відстрочка виконання рішення суттєво зачіпає інтереси стягувача. Вважає, що посилання відповідача на укладені ним кредитні угоди з метою придбання основних засобів та поповнення обігових коштів навпаки свідчить про розширення виробництва, яке в даному випадку, відбувається за рахунок коштів позивача, якими відповідач безпідставно користується протягом майже двох років. У зв’язку з цим вважає, що при винесенні ухвали про надання відстрочки виконання рішення суд не врахував матеріальні інтереси позивача (кредитора), його фінансовий стан, можливість подальшого провадження господарської діяльності позивачем (за умови відстрочки сплати боргу), ступінь вини відповідача у виникненні спору, витрат часу та коштів позивача, пов’язаних із розглядом справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також повідомив, що наказ про виконання судового рішення судом не видавався і позивач не мав можливості звернути рішення до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказав, що своєчасне виконання рішення суду з боку ТОВ  «Комбінат будівельних матеріалів «Ручаївський» вкрай ускладнене саме через об’єктивні обставини – збитковість діяльності підприємства. У зв’язку з цим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.03.2007 р. у даній справі – без змін.

У судовому засіданні представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив. Повідомив, що усе майно ТОВ  «Комбінат будівельних матеріалів «Ручаївський» знаходиться у заставі, на підтвердження чого надав копії відповідних кредитних договорів. Зазначив, що відповідач не має змоги розрахуватися з позивачем грошима, проте з метою погашення боргу може поставити позивачу відповідну кількість цегли, яка була предметом договору від 30.05.2005 р. № 07/05. Повідомив, що такий варіант розрахунку за боргом також пропонувався позивачеві при розгляді справи в суді першої інстанції, проте позивач від такого способу розрахунку відмовився.

На дану пропозицію представник позивача в судовому засіданні вказав, що договором купівлі-продажу від 30.05.2005 р. № 07/05, укладеним між сторонами, строк поставки цегли було визначено до 25.06.2005 р. У зв’язку з невиконанням відповідачем свого обов’язку з поставки цегли позивач вирішив питання поставки цегли своїми силами, тому на даний момент позивача не задовольняє запропонований відповідачем спосіб розрахунку.

Колегія суддів, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального  кодексу України  при  наявності  обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 2 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. № 02-5/333 “Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Південна будівельна компанія» та ТОВ  «Комбінат будівельних матеріалів «Ручаївський» було укладено договір від 30.05.2005 р.         № 07/05 на поставку цегли. Даним договором була передбачена попередня оплата товару позивачем, яка була здійснена ним 01.06.2005 р. платіжним дорученням № 1485 на суму 200000 грн. (а.с. 8, 9).

На порушення умов договору відповідач у строк до 25.07.2005 р. товар позивачу не поставив, на претензію від 28.08.2006 р. № 28 відповіді не надав, сплачені кошти не повернув.

У зв’язку з цим, 30.10.2006 р. ТОВ «Південна будівельна компанія» звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ «Комбінат будівельних матеріалів «Ручаївський»  суми основного боргу.

Таким чином, спір було доведено до суду з вини відповідача. Відповідач на виконання вказаного договору жодних дій не вчинив, будь-яких витрат не поніс. Натомість безпідставно не повертав коштів, які належать позивачу, позбавляючи останнього можливості використовувати їх у власній господарській діяльності.

Господарський суд фінансовий стан позивача та можливі негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення не з’ясував.

Так, з метою отримання коштів для цілей здійснення поточної підприємницької діяльності позивачем було укладено кредитний договір від 24.06.2007 р. № 32-24-07/0102-К на суму до 200 000 грн. терміном до 02.06.2008 р.

Таким чином, внаслідок відстрочення виконання рішення про стягнення коштів позивач не тільки позбавлений можливості отримати присуджені йому кошти, а й змушений нести додаткові витрати для забезпечення здійснення своєї господарської діяльності.

Крім того, як встановлено колегією суддів, на порушення ст. 16 Господарського процесуального кодексу України наказ на виконання рішення суду позивачу не видавався, і позивач фактично був позбавлений можливості звернути рішення суду до виконання в примусовому порядку.

Таким чином, будь-яких виконавчих дій, спрямованих на виявлення майна, на яке може бути звернене стягнення, державним виконавцем не проводилося. Відповідно, залишилися нез’ясованими обставини, чи наявні на момент розгляду заяви про відстрочку виконання рішення на рахунках відповідача кошти, на які може бути звернуто стягнення.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції розглянув заяву відповідача про відстрочку виконання рішення і дійшов висновку про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення господарського суду, лише на підставі наданих відповідачем звіту про фінансові результати та балансу за 2006 р., а також двох кредитних договорів, які підтверджують лише факт отримання кредитів для поповнення обігових коштів, проведення робіт з оновлення виробництва цегли та для придбання основних засобів (а.с. 59-63, 64-67).

Також колегія суддів вважає, що зупинка виробництва, збитковість діяльності підприємства, наявність великої кредиторської заборгованості, незважаючи на отримані підприємством кредити, може свідчити про нездатність відповідача сплатити суму боргу навіть за умови надання відстрочки виконання рішення суду. Натомість знаходження майна у заставі взагалі може позбавити позивача можливості отримати присуджені йому кошти.

Крім того, в ухвалі господарського суду від 29.03.2007 р. не надано оцінки наданим відповідачем доказам, які, на його думку, утруднюють виконання рішення, а лише констатовано, що обставини, викладені відповідачем у заяві про надання відстрочки виконання рішення, є причинами неможливості його виконання.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не з’ясував підстав, що об’єктивно утруднюють виконання рішення господарського суду, що призвело до прийняття помилкового рішення про надання відстрочки виконання рішення суду, внаслідок чого оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Посилання позивача  на  те,  що  його  не  було  повідомлено належним чином про час та місце розгляду заяви  відповідача  щодо надання  відстрочки  виконання рішення перевірено колегією суддів і відхилено як необґрунтоване. Так, матеріали справи містять докази направлення заяви про відстрочку виконання рішення на адресу, вказану в позовній заяві, – оригінали опису вкладення від 20.03.2007 р. та поштової квитанції від 20.03.2007 р. № 1786 (а.с. 57), а також докази направлення на адресу позивача ухвали господарського суду Запорізької області про прийняття зазначеної заяви до розгляду - вихідний штамп канцелярії суду від 20.03.2007 р. (а.с. 53). Отже, доводи позивача спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, ст. 101, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія»,  м. Запоріжжя, задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.03.2007 р. у справі                   № 10/376/06 скасувати.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат будівельних матеріалів «Ручаївський», с. Ручаївка Запорізького району Запорізької області, про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.02.2007 р. у справі № 10/376/06 відмовити.

Головуючий суддя Федоров І.О.

судді  Федоров І.О.

Мойсеєнко Т. В.  Шевченко Т. М.