ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 49/122
02.08.07 р.

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбор-Оснастка»

До           Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи «Тисячна Ірина Леонідівна»

Про          стягнення 82 057,02 грн.

Суддя А.В.Митрохіна

У судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача          Бєлова О.С. –за дов. № 27 від 25.07.2007

Від відповідача          Тисячна І.Л. –СПД

Рішення прийнято з дотриманням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладався, в судовому засіданні було оголошено перерву.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 82 057,02 грн. заборгованості за договором № 2 від 23.01.2006; зобов’язання прийняти виконану роботу, яка є предметом договору, шляхом підписання двостороннього акту приймання-передачі комплекту інструментальної оснастки, крім того 850,57 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідача проти позовних вимог заперечує, про що зазначив у відзиві на позовну заяву № 8 від 16.07.2007.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва ,

В С Т А Н О В И В :

23.01.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2, відповідно до умов якого «Виконавець» (позивач у справі) проектує, виготовлює, випробовує та передає «Замовнику»(відповідачу у справі), інструментальну оснастку, а  останній сплачує вартість оснастки, яка відповідно до пункту 2. договору складає 113 625,00 грн., крім того ПДВ –22 725,00 грн., загальна суму складає 136 350,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2. договору для початку виконання робіт «Замовник»перераховує на розрахунковий рахунок «Виконавця»25% авансовий платіж у якості попередньої оплати, інші платежі здійснюються «Замовником»за домовленістю сторін (пункт 2.3. договору).

На виконання умов договору відповідачем було здійснено часткову оплату за виготовлення оснастки у вигляді передплати у сумі 55 550,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу було направлено лист № 52 у якому було зазначено про виконання позивачем своїх зобов’язань щодо виготовлення оснастки та запропоновано прийняти її та підписати документи приймання-передачі 08.11.2006.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення,  в  якому  одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 зазначеного Кодексу.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Таким чином, зобов’язання відповідача у взаємовідносинах між позивачем та відповідачем полягає у прийнятті та оплаті виконаних робіт.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні належні докази звернення позивача до відповідача з повідомленням про прийняття виконаних робіт та підписання документів приймання-передачі, як то передбачено договором.

Наданий позивачем  лист № 52 від 27.10.2006 не може бути належним доказом повідомлення відповідача про виготовлення оснастки, прийняття її та підписання документів приймання-передачі, оскільки як вбачається з наданих до матеріалів справи копій повідомлень про вручення поштового відправлення, лист № 52 від 27.10.2006 та претензія № 53 від 21.11.2006, були направлені на адресу відповідача: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська,139/141, кв.6, тоді як місцезнаходження (прописка) відповідача є: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська,139/141, кв.66, що підтверджується копіями витягу з паспорта та свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб’єкта підприємницької діяльності  - фізичної особи (додані до матеріалів справи).

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду за захистом лише своїх порушених та оспорюваних прав, тобто на момент звернення з позовом до суду (18.06.2007) позивач не заявляв відповідачу про виконання робіт щодо виготовлення оснастки, прийняття та підписання документів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 33, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                        А.В.Митрохіна

Дата підписання рішення - 03.08.2007.