ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.09.07р.

Справа № 9/183-07

За позовом  Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго", м. Нікополь Дніпропетровська область

до  Нікопольського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, м. Нікополь Дніпропетровська область

про стягнення 9593 грн. 33 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача - Бабак М.М. - ю/к, довіреність № 1364 від 26.09.07р. Від відповідача - Ізотова Т.Л. -  ю/к, довіреність № 15119 від 21.09.07р.

СУТЬ СПОРУ:

НКП „Нікопольтеплоенерго” звернулось у вересні 2007 року із позовом до Нікопольського міського відділу УМВС України в Дніпропетровській області, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 9593,33 грн. заборгованості, у тому числі: 9172,50 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію протягом періоду з 01.12.06р. по 01.01.07р., 420,81 грн. пені, а також судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за договором № 87 від 01.01.03р.

Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні 27.09.07р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Комунальним підприємством "Нікопольтеплоенерго" (далі –Позивач) і Нікопольським міським відділом Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі –Відповідач) був укладений договір №87 від 01.01.03р., відповідно до умов якого Позивач, як постачальник, зобов’язався згідно планових показників відпускати теплову енергію на опалення та гаряче водопостачання на об’єкти Відповідача – приміщення по вул. Станіславського, б. 1 в м. Нікополі, а останній, як споживач, зі своєї сторони зобов’язався здійснювати оплату за спожиту теплову енергію по виставленим рахункам не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим (пункти 1, 2 і 9 Договору).

Відповідач свої зобов’язання за вищевказаним договором по оплаті спожитої ним теплової енергії не виконав, у зв’язку із чим виникла заборгованість у сумі 9172,50  основного боргу за період з 01.12.06р. по 01.01.07р., що підтверджується розрахунком позивача, двосторонніми актами звірки взаєморозрахунків від 11.07.07р. та від 01.08.07р., виставленими рахунками на оплату, які є в матеріалах справи.

На підставі п. 9 договору № 87 від 01.01.03р., відповідно до умов якого постачальник має право застосовувати штрафні санкції не нижче облікової ставки НБУ у разі невиконання споживачем договірних зобов’язань в установлений термін, Позивач нарахував Відповідачу додатково до основного боргу суму 420,81 грн. пені за період з 15.01.07р. по 01.08.07р.

Відповідач визнає наявність основного боргу у сумі 9172,50 грн., але доказів погашення вказаної заборгованості і додаткових нарахувань на час розгляду справи суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі –енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися  передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити  безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно до приписів ч.1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. ст. 16, 549-551, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст. ст. 20, 216-220, 224-226 та 230 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором.

Відповідач не належним чином виконав свої договірні майново-господарські зобов’язання перед Позивачем з оплати за спожиту теплову енергію, тому позовні вимоги Позивача про стягнення суми 9172,50 грн. основного боргу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Однак щодо решти позовних вимог про стягнення суми 420,81 грн. пені за період з 15.01.07р. по 01.08.07р. за несвоєчасне виконання договірних зобов’язань, суд вважає за необхідне відмовити Позивачу у задоволенні цієї частини позовних вимог, виходячи із того, що умовами пункту 9 укладеного між сторонами договору № 87 від 01.01.03р. не встановлений такий вид відповідальності, як пеня, тобто певна грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання (ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України) та порядок  її застосування (ст. 232 Господарського кодексу України), внаслідок чого розрахунок Позивача пені не можна визнати обґрунтованим.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Нікопольського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" суму 9172 грн. 50 коп. основного боргу, 97 грн. 52 коп. витрат на держмито, 112 грн. 81 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобед

Рішення підписано- 02.10.07р.