ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"23" жовтня 2007 р.
Справа № 18/257

За позовом Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України в Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул.
Комсомольська, 11

До Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про   стягнення 1000 грн. 00 коп.

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар судового засідання
І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Мозирко В.О. -гол.
держподатінспектор, дов. № 9/9/32-240 від 26.04.2007р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Регіональним управлінням
Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Чернігівській
області (надалі -Позивач) заявлено адміністративний позов до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (надалі -Відповідач) про
стягнення 1000,00 грн. штрафу за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником
або імпортером таких тютюнових виробів, накладеного рішенням Позивача про
застосування фінансових санкцій № 250630/08/32/011 від 07.05.2007р.

Відповідач належним чином був
повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового відправлення №  652941, однак причини неявки до суду не
повідомив.

В судовому засіданні 17.07.2007р.
відповідач заперечив проти заявленого адміністративного позову, невизнаючи його
в повному обсязі. Зокрема, відповідач посилається на відсутність факту продажу
сигарет „Мальборо” легкі по ціні 4,25 грн., максимальна роздрібна ціна на які
становила 4,10 грн., оскільки на момент проведення перевірки в кіоску не було
таких сигарет з максимальною роздрібною ціною 4,10 грн. Одна пачка сигарет
„Мальборо” легкі з максимальною роздрібною ціною на пачці 4,10 грн. (дата
випуску 10.06.2006р.) знаходилась у заламінованій вітрині магазину.

Ухвалою господарського суду від
09.08.2007р. провадження по даній справі було зупинено до набрання законної
сили судовим рішенням по справі № 18/304 за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПА України в Чернігівській області про визнання недійсним рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована розпорядженням Козелецької районної
державної адміністрації від 12.03.2002р., про що у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за № НОМЕР_1.

10 квітня 2007 року службовими
особами ДПА в Чернігівській області, на підставі розпорядження Голови ДПА в
Чернігівській області від 06.04.2007р. № 107-р, наказу від 10.04.2007р. № 79 та
направлень ДПІ у Козелецькому районі від 10.04.2007р. № 43 та № 45, була
проведена перевірка магазину „Вікторія”, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, та належить СПД ОСОБА_1.

За результатами перевірки складений
акт № 2508441/2333 від 10.04.2007р.

Як вбачається з акту перевірки,
перевіряючими встановлені наступні порушення:

„На торговій точці здійснюється
реалізація тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін
на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером, чим порушено ст. 6
Декрету КМУ „Про акцизний збір” від 26.12.1992року № 18/92 (зі змінами та
доповненнями). А саме: згідно фіскального чеку від 10.04.2007р. № 5269
здійснювалась реалізація однієї пачки сигарет „Мальборо” легкі виробництва ЗАТ
ФІЛІП МОРІС Україна по ціні 4,25 грн. (чотири грн. 25 коп. ), акцизна марка 20
АЕЗК 852566 ТВ 06/2, що вища ніж встановлені максимальні роздрібні ціни на
сигарети. Згідно ціни, яка вказана на пачці сигарет „Мальборо” легкі, ціна
становить 4,10 грн. (чотири грн. десять коп.). Дата випуску 10.06.06р. На
момент перевірки накладна на вищевказані сигарети відсутня. На момент перевірки
в реалізації на вітрині в господарській одиниці знаходиться одна пачка
вищевказаних сигарет.”

Як вказано в акті перевірки, зазначеним
порушено вимоги ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”
від 26.12.1992р. № 18-92 (надалі -Декрет № 18-92).

Перевірка була проведена в
присутності продавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
яка підписала акт перевірки без зауважень, отримала один примірник акту та
надала перевіряючим письмове пояснення, яким підтвердила факт продажу сигарет
„Мальборо” легкі, на пачці яких зазначена максимальна роздрібна ціна 4,10 грн.,
по ціні 4,25 грн.

У відповідності з ст. 6 Декрету №
18-92, встановлення максимальних роздрібних цін на підакцизні товари
здійснюється виробниками або імпортерами цих товарів шляхом декларування таких
цін.

Декларація про встановлені
виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари
подається відповідно до центрального органу державної податкової служби України
або центрального органу державної митної служби України у формі, спільно
визначеній цими органами за погодженням з Комітетом Верховної Ради України,
який відповідає за проведення податкової політики.

У декларації повинні міститися
відомості про встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни
на всі підакцизні товари, що виробляються ним в Україні, або на всі підакцизні
товари, що імпортуються ним в Україну, а також про дату, з якої запроваджуються
встановлені у декларації максимальні роздрібні ціни.

Встановлені виробником або
імпортером максимальні роздрібні ціни на перелічені у декларації товари
запроваджуються з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому
відповідну декларацію було подано відповідно до центрального органу державної
податкової служби України або центрального органу державної митної служби
України, і діють до їх зміни у порядку, передбаченому цим Законом.

Встановлені виробником або
імпортером максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари можуть наноситись на
споживчу упаковку таких товарів разом з датою їх виробництва.

У відповідності з преамбулою Закону
України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19.12.1995р. № 481/95-ВР (надалі -Закон № 481/95), цей Закон визначає основні
засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту,
оптової і роздрібної торгівлі ... алкогольними напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення
боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових
виробів на території України.

Статтею 111 Закону №
481/95 визначено, що встановлена виробником або імпортером максимальна
роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну
коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна
ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником
способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та
скороченого найменування грошової одиниці України.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95,
до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі:

·          роздрібної
торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін
на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових
виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності
тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

Відповідно до ч. 13 ст. 18 Закону №
481/95, за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів
однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані
різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється
за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та
сувенірних коробках.

Факт продажу 10.04.2007р. сигарет
„Мальборо” легкі, на пачці яких зазначена максимальна роздрібна ціна 4,10 грн.,
по ціні 4,25 грн. підтверджується копією фіскального чеку від 10.04.2007р. №
5269, копією пачки цих сигарет та письмовими поясненнями продавця ОСОБА_2,
наданими нею під час проведення перевірки.

У відповідності з п. 161
ч. 1 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від
04.12.1990р. № 509-ХІІ (надалі -Закон № 509), державні податкові інспекції в
районах виконують, зокрема, функції по здійсненню контролю за дотриманням
суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють роздрібну торгівлю
тютюновими виробами, максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

Пунктом 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003р. № 790 (надалі -Порядок), встановлено, що
підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, зокрема, є
матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

На підставі вищевказаного акту
перевірки, позивачем прийняте рішення про застосування фінансових санкцій до
відповідача № 250630/08/32/011 від 07.05.2007р. в сумі 1000,00 грн. за
роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних цін
на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових
виробів.

Дане рішення отримане відповідачем
11.05.2007р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового
відправлення № 2468141.

Враховуючи, що відповідач, у
встановлений п. 10 Порядку тридцятиденний строк після отримання рішення
добровільно його не виконав, позивач правомірно звернувся до суду з позовом про
стягнення сум фінансових санкцій.

За наслідками здійснення
відповідачем процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого
органу, рішенням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України про розгляд скарги від
21.06.2007р. № 1446/32-0415 рішення Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової адміністрації України в Чернігівській області №
250630/08/32/011 від 07.05.2007р. залишено без змін.

Відповідач звертався до
господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 250630/08/32/011
від 07.05.2007р. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі
1000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або
імпортером таких тютюнових виробів.

Постановою господарського суду
Чернігівської області від 25.09.2007р. (справа № 18/304) в задоволенні позовних
вимог СПД ОСОБА_1 було відмовлено повністю. Дана постанова набрала законної
сили.

Таким чином, вищевказане рішення на
момент розгляду справи являється чинним.

Заперечення відповідача не можуть
бути прийняті судом до уваги з наступних підстав:

Позивач звернувся до суду із
позовною заявою про стягнення з відповідача штрафних санкцій, застосованих
податковим органом шляхом прийняття рішення, яке на момент розгляду справи
являється чинним.

Згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

З'ясування питання законності
рішення, прийнятого контролюючим органом, виходить за межі позовних вимог по
даній справі і вже було вирішено під час розгляду справи № 18/304.

У відповідності з ч. 1 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 1, 111,
17, 18 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”,
ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”, ст. ст. 11, 72,
94, 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_2, відомості про
розрахункові рахунки відсутні) в доход державного бюджету (Отримувач: Державний
бюджет Козелецького району, код 22824138, рахунок 0163 в ГУДКУ в
Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 21081100) 1000 грн. 00 коп.
штрафних санкцій.

Дана постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів  оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко