ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.09.2007  року                                                                      Справа № 6/161

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Семендяєвої І.В.

суддів                                                  Бойченка К.І.

Єжової С.С.

за присутністю секретаря

судового засідання                              Антонової І.В.

та за участю

представників:

від позивача                                        - Беляєв О.А., адвокат, довіреність від 10.03.06 б/н,

від відповідача                              - Богданов Р.К., помічник генерального директора з

правових питань, довіреність від 26.12.06 № 1-3/1д-43,

від ППВР                                         - Кірносова Г.О., старший державний виконавець,

довіреність від 07.08.07 б/н,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Державного підприємства

„Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області

на ухвалу                                        в порядку ст. 121 2 ГПК України

господарського суду                    Луганської області

від                                                  10.08.07

по справі                                        №  6/161 (суддя Василенко Т.А.)

на дії                                                  підрозділу примусового виконання рішень

Головного управління юстиції у Луганській області

за позовом                                        Товариства з обмеженою відповідальністю

„Торговий будинок „Інтеграл”,

м. Єнакієве Донецької області

до відповідача                              Державного підприємства

„Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області

про                                                  стягнення 5 360 592 грн. 95 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.05.07 у справі № 6/161 позов товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Інтеграл”,                         м. Єнакієве Донецької області (далі за текстом –ТОВ „ТБ „Інтеграл”, позивач у справі) до державного підприємства „Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області (далі за текстом –ДП „Ровенькиантрацит”, відповідач у справі) задоволено частково та з відповідача на користь позивача стягнуто основний борг у сумі 4 847 746 грн. 50 коп., інфляційні нарахування у сумі 176 695 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 49 525 грн. 60 коп., пеню у сумі 268 428 грн. 07 коп., витрати по державному миту у сумі 25 500 грн. 00 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.; щодо решти позовних вимог провадження у справі припинено.

Позивачу був виданий наказ від 04.06.07 на виконання вказаного вище рішення.

ТОВ „ТБ „Інтеграл” подав господарському суду Луганської області скаргу на дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області від 26.07.07 б/н, якою просило:

-          визнати незаконними дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області по зупиненню виконавчого провадження                     № 4130617 по стягненню з ДП „Ровенькиантрацит” на користь позивача грошових коштів за рішенням господарського суду Луганської області від 18.05.07 за цією справою;

-          скоротити строк зупинення провадження № 4130617 по стягненню з                                       ДП „Ровенькиантрацит” на користь позивача грошових коштів за наказом господарського суду Луганської області № 6/161 від 04.06.07 до дня винесення судового рішення.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.08.07 скаргу ТОВ                        „ТБ „Інтеграл” задоволено в частині скорочення строку зупинення виконавчого провадження щодо виконання наказу суду від 04.06.07 № 6/161 до дня винесення даної ухвали, у задоволенні вимог щодо визнання незаконними дій підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області відмовлено.

Зазначена ухвала мотивована тим, що дії державного виконавця стосовно винесення постанови про зупинення виконавчих проваджень від 03.08.07 відповідають положенням Закону України „Про виконавче провадження” від 21.04.99 № 606-ХІV, а тому вимоги про визнання незаконними дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області по зупиненню виконавчого провадження № 4130617 по стягненню з ДП „Ровенькиантрацит” на користь позивача грошових коштів за рішенням господарського суду Луганської області від 18.05.07 за цією справою безпідставні; вимоги стосовно скорочення строку зупинення провадження № 4130617 по стягненню з ДП „Ровенькиантрацит” на користь позивача грошових коштів за наказом господарського суду Луганської області визнані судом обґрунтованими на підставі Конституції України, Законів України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу” та „Про виконавче провадження”, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ДП „Ровенькиантрацит” звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 1-3/1и-1113             від 20.08.07, у якій просить згадану ухвалу скасувати та залишити без розгляду скаргу                    ТОВ „ТБ „Інтеграл”. У судовому засіданні 11.09.07 ДП „Ровенькиантрацит” уточнило вимоги резолютивної частини скарги та просило ухвалу суду від 10.08.07 скасувати та відмовити у задоволенні скарги ТОВ „ТБ „Інтеграл” на дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області від 26.07.07 б/н, що було прийнято до уваги судовою колегією.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку з огляду на приписи ч. 1 ст. 69 ГПК України про те, що обмеження дій судових рішень, які винесені проти підприємств паливно –енергетичного комплексу, за своєю суттю є обмеженням права на обов’язкове виконання рішення суду протягом розумного строку; що ні діючим законодавством України, ні практикою Європейського суду з прав людини не надано повного та чіткого визначення терміну „розумний строк”; що господарський суд Луганської області дійшов неправильного висновку щодо порушення принципу виконання судового рішення у розумний строк, що потягнуло за собою прийняття необґрунтованого та такого, що суперечить чинному законодавству, рішення; що висновок господарського суду Луганської області стосовно встановлення обмеження з боку держави щодо дії (виконання) рішень суду шляхом прийняття Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу” від 23 червня 2005 року з посиланням на Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини не є вірним.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 22.08.07 у справі № 6/161 прийняв апеляційну скаргу відповідача до апеляційного провадження.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.08.07 для розгляду вказаної апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 10.08.07 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Семендяєва І.В., суддя –Бойченко К.І., суддя –Парамонова Т.Ф.

У зв’язку з відпусткою судді Парамонової Т.Ф. розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду виключено із складу судової колегії суддю                Парамонову Т.Ф. та введено до складу суддю Єжову С.С.

Позивач не надав до матеріалів справи письмового відзиву, що не є перешкодою для перегляду ухвали суду від 10.08.07.

Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області відзивом визнав апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу, що оскаржується, –законною.

Стаття 106 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення учасників даного процесу, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.05.07 по справі № 6/161 господарським судом Луганської області було винесено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача борг у сумі 4 847 746 грн. 50 коп., інфляційні нарахування в сумі 176 695 грн. 76 коп.,                   3% річних в сумі 49 525 грн. 60 коп., пеню в сумі 268 428 грн. 07 коп., витрати по державному миту в сумі 25 500 грн. 00 коп. та на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.; щодо решти позовних вимог провадження у справі припинено. На виконання вказаного рішення позивачу був виданий наказ господарського суду Луганської області № 6/161 від 04.06.07 (а. с. 135-138,  т. 2).

06.07.07 ТОВ „ТБ „Інтеграл” з оригіналом наказу суду першої інстанції та заявою про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду звернулось до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області.

09.07.07 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу у справі № 6/161.

Постановою вказаної державної виконавчої служби від 03.08.07 виконавче провадження було зупинено на підставі п. 15 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження”.

Зупинення виконавчого провадження зумовлено тим, що ДП „Ровенькиантрацит” увійшло до Реєстру підприємств паливно –енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу”.

Позивач звернувся зі скаргою на дії згаданої вище державної виконавчої служби, згідно якої просив суд:

- визнати незаконними дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області по зупиненню виконавчого провадження                     № 4130617 по стягненню з ДП „Ровенькиантрацит” на користь позивача грошових коштів за рішенням господарського суду Луганської області від 18.05.07 за цією справою;

- скоротити строк зупинення провадження № 4130617 по стягненню з                                       ДП „Ровенькиантрацит” на користь позивача грошових коштів за наказом господарського суду Луганської області № 6/161 від 04.06.07 до дня винесення судового рішення.

Місцевий господарський суд обґрунтовано зробив висновок про те, що дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області по зупиненню виконавчого провадження № 4130617 по стягненню з                                ДП „Ровенькиантрацит” на користь ТОВ „ТБ „Інтеграл” грошових коштів за рішенням господарського суду Луганської області від 18.05.07 у справі є правомірними.

У відповідності до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу” та згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 10.11.05 № 568                                        ДП „Ровенькиантрацит” було включено до Реєстру підприємств паливно –енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до вищевказаного Закону.

Згідно листа заступника директора ДП „Енергоринок” від 27.07.07 № 1454 Державне підприємство „Ровенькиантрацит” станом на 27.07.07 знаходиться в Реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.05                № 2711-IV (далі за текстом – Закон № 2711-IV).

11.01.07 набрав чинності Закон України „Про внесення зміни до статті 3 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” (Урядовий кур’єр № 4 від 11.01.07) № 522-V від 22.12.06, відповідно до якого термін дії процедури погашення заборгованості був продовжений до 01.01.08.

Стаття 2 Закону № 2711-IV передбачає, що цей Закон регулює відносини, пов'язані   з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу; що дія цього Закону поширюється на     підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків,  які  мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Те, що дія Закону № 2711-IV поширюється на заборгованість, яку має                             ДП „Ровенькиантрацит” перед стягувачем - ТОВ „ТБ „Інтеграл” (позивачем по справі), та яка не є (і не повинна бути) заборгованістю безпосередньо за енергоносії, свідчить системний аналіз термінів та положень Закону № 2711-ІV.

Як зазначено у преамбулі Закону № 2711- ІV, метою цього Закону є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно –енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб’єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб’єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

У п. 1.2 ст. 1 Закону № 2711- ІV визначено поняття погашення заборгованості, під яким слід розуміти заходи, спрямовані на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованостей шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених цим Законом.

Те, що підприємство - боржник є підприємством паливно –енергетичного комплексу, сторонами не заперечується, оскільки ДП „Ровенькиантрацит” є гірничим підприємством (згідно довідки № 85 Головного управління статистики у Луганській області), видом діяльності якого є підземне видобування кам’яного вугілля та агломерація кам”яного вугілля (а. с. 99, т. 2).

У п. 1.4 ст. 1 Закону України № 2711- ІV визначено поняття заборгованості. Заборгованість –це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена.

Таким чином, за змістом вказаних положень Закону № 2711- ІV заборгованість, яку має ДП „Ровенькиантрацит” перед ТОВ „ТБ „Інтеграл”, не повинна витікати саме з розрахунків за енергоносії; вказана заборгованість підлягає сплаті за товари, які отримав боржник для забезпечення своєї виробничої діяльності, відповідно до укладених договорів, вказаних у рішенні господарського суду Луганської області від 18.05.07 у даній справі.

Разом з тим, судом першої інстанції безпідставно зроблений висновок про можливість та необхідність скорочення строку зупинення виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи необхідність скорочення строку зупинення виконавчого провадження, місцевий господарський суд послався на те, що „неправомірне зупинення виконавчого провадження на невиправдано довгий строк є порушенням як статті 124 Конституції України, так і права позивача на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та зробив висновок про те, що обмеження дій судових рішень, які винесені проти підприємств паливно –енергетичного комплексу, за своєю суттю є обмеженням права на обов’язкове виконання рішення суду протягом розумного строку. Рішенням Європейського суду від 27.06.00 по справі проти Финлядії визначено, що „суд бере до уваги згоду сторін, що частина 1 ст. 6 Конвенції застосовується у сукупної тривалості проваджень, включаючи зі стадією вирішення питання про виконання судових рішень. Суд не бачить підстав не погодитись з цим”, тобто винесення судового рішення та його виконання є єдина процедура. Тому, прийняття Закону 2711- ІV не обмежувало підприємство боржника – ДП „Ровенькиантрацит”, добровільно виконувати рішення суду, однак протягом дії мораторію воно не здійснило жодної дії, яка була б направлена на таке виконання”.

Викладене спростовується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.06 № 3477-ІV (далі –Закон                    № 3477-ІV) орган представництва здійснює юридичну експертизу всіх законопроектів, а також підзаконних нормативних актів, на які поширюється вимога державної реєстрації на відповідність Конвенції, за результатами чого готує спеціальний висновок; під таким органом представництва розуміється орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень (ст. 1 Закону № 3477-ІV).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 „Про заходи щодо реалізації Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень, покладено на Міністерство юстиції України.

У ч. 2 ст. 19 Закону № 3477-ІV зазначено, що нездійснення передбаченої частиною першою цієї статті перевірки або наявність висновку про невідповідність підзаконного акту вимогам Конвенції є підставою для відмови в державній реєстрації відповідного підзаконного акту.

Згідно з п. 1 Положення про державну реєстрацію нормативно –правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від                        28 грудня 1992 року № 731, державна реєстрація нормативно –правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, які виступають суб’єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року „Про державну реєстрацію нормативно –правових актів міністерства та інших органів виконавчої влади” та вказаного Положення.

Державна реєстрація нормативно –правового акту полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов’язковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини прийняті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно –правових актів.

З вищенаведеного слідує, що відсутність висновку про невідповідність Закону                    № 2711 –ІV вимогам згаданої вище Конвенції та здійснення державної реєстрації цього нормативно –правового акту (присвоєння йому реєстраційного номера та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно –правових актів) свідчить про здійснення органом представництва (Міністерством юстиції) юридичної експертизи зазначеного нормативно –правового акту на відповідність Конвенції та не потребує підготовки спеціального висновку.

Отже, Закон  № 2711 –ІV відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї.

Також  слід прийняти до уваги те, що скорочення зупинення виконавчого провадження передбачено абз. 7 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження”, але вказаним Законом не визначені конкретні підстави та обставини, наявність яких дає право суду скоротити строк зупинення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач інших, ніж вищезазначені посилання на те, що тривале зупинення виконавчого провадження суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практиці Європейського суду з прав людини, доказів необхідності скорочення зупинення виконавчого провадження не надав. Обставини, наявність яких дає право суду скоротити строк зупинення виконавчого провадження, судом апеляційної інстанції не встановлені.

Відповідно до частини 6 пункту 3.7 статті 3 Закону № 2711 - ІV на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Закон України  “Про виконавче провадження” від 21.04.99 № 606-ХІV (із змінами та доповненнями до нього) є спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 34 названого Закону визначено перелік обставин, що зумовлюють обов’язкове зупинення виконавчого провадження, однією з яких згідно пункту 15 цієї статті є –внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

Закон України “Про виконавче провадження” не ставить цю обставину  в залежність  від характеру заборгованості і строку її виникнення, та не передбачає обов’язку державного виконавця з’ясовувати характер заборгованості. Дана норма Закону не визнана неконституційною та підлягає обов’язковому застосуванню органами державної виконавчої служби.

Пунктом 3.8 ст. 3 Закону № 2711 - ІV встановлено, що у разі дострокового виключення підприємства з відповідного Реєстру для такого підприємства з дня виключення скасовується зупинення заходів примусового виконання рішень.

Матеріали справи свідчать, що ДП “Ровенькиантрацит” (відповідач у справі) не виключено з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості.

Відповідно до пункту 3.4 статті 3 Закону № 2711 - ІV строк дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу не може перевищувати дев'яти місяців з дня видання Міністерством палива та енергетики України наказу про затвердження переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Законом України від 28.07.06 № 51-V “Про внесення зміни до статті 3 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” було внесено зміни, згідно яких тривалість процедури погашення заборгованості діє до 31.12.06, а відповідно до змін, внесених Законом України від 22.12.06 № 522-V, ця процедура діє до 01.01.08.

Враховуючи те, що строк дії процедури погашення заборгованості  підприємствами паливно-енергетичного комплексу встановлений законом, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що підстави для скорочення зупинення виконавчого провадження відсутні.

Згідно викладеному, апеляційна скарга ДП „Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області від 20.08.07 № 1-3/1и-1113 підлягає задоволенню, ухвала місцевого господарського суду від 10.08.07, яка винесена за результатами розгляду скарги ТОВ                     „ТБ „Інтеграл” на дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області, підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні скарги.

У судовому засіданні за згодою представників учасників процесу оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 85, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.     Апеляційну скаргу державного підприємства „Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області від 20.08.07 № 1-3/1и-1113 на ухвалу господарського суду Луганської області від 10.08.07 по справі № 6/161 задовольнити.

2.  Ухвалу господарського суду Луганської області від 10.08.07 по справі                            № 6/161, винесену за результатами розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Інтеграл” від 26.07.07 б/н на дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області, скасувати.

3.              Прийняти нову ухвалу.

4.   У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Інтеграл” від 26.07.07 б/н на дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області відмовити.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається учасникам процесу у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                         І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                            К.І. Бойченко

Суддя                                                                                           С.С. Єжова