Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2007 р.                                                           Справа № АС-15/271-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Івакіна В.О., судді Білоконь Н.Д. , Сіверін В.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Цимбал Б.П., Нестеренко А.В., Гаврилова В.В.

відповідача -  Денисенко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3111Х/1-7) на рішення господарського суду Сумської області від 04.07.06 р. по справі № АС-15/271-06

за позовом Приватного підприємства "Полісан", м. Суми

до Сумська митниця м. Суми

про зобов"язання вчинити дії, щодо проведення митного оформлення обладнання, -

встановила:

Позивач, Приватне підприємство "Полісан", звернувся до господарського суду Сумської області та після уточнення позовних вимог просив зобов’язати відповідача провести митне оформлення обладнання, одержаного за контрактом № 24/2005 від 19.10.05 р. (з додатковою угодою № 1 від 30.01.2006 р.) за першим предметом, передбаченим ст.ст. 266, 267 Митного кодексу України, у відповідності до поданих декларантом документів та відомостей за визначеною декларантом митної вартістю 76 766,45 ЄВРО.

Постановою господарського суду Сумської області від 04.07.2006 р. (суддя Лугова Н.П.) позовні вимоги задоволено. Зобов’язано Сумську митницю провести митне оформлення обладнання, одержаного за контрактом № 24/2005 від 19.10.05 р. Стягнуто з Сумської митниці на користь ПП “Полісан” 3,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач, Сумська митниця, з постановою господарського суду не згоден, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з постановою, зазначене рішення є незаконним, винесено з порушеннями норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, оскільки при винесенні даного рішення неповно з’ясовані обставини справи із визначенням митної вартості товару, у зв’язку з чим неправильно застосовані правові норми. Просить скасувати постанову суду від 04.07.06 р. і залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач в запереченні на апеляційну скаргу та в судовому засіданні  зазначив, що він надав усі необхідні документи для проведення митного оформлення за ціною, вказаною в вантажно-митній декларації та просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу Сумської митниці без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між позивачем - Приватним підприємством "Полісан" та польською фірмою “Профарб 1” 19.10.05 р.  був укладений контракт №24/2005, за яким польська фірма поставила комплект обладнання: 2 кульових млина PS-100 Ех та дисольвер PMD-1000/30 FEx загальною митною вартістю еквівалентною 76 766,45 ЄВРО.

Відповідно до умов контракту поставку обладнання здійснено за умови 100% передплати.

Позивачем (в особі декларанта) було заявлено до митного оформлення обладнання за ціною зазначеною в вантажно-митній декларації №80500/6/30271 від 21 квітня 2006р., що становить 76 766,45 ЄВРО.

Відповідач відмовив у проведенні митного оформлення за ціною, зазначеною в вантажно-митній декларації №80500/6/30271, видавши позивачу талон відмови у пропуску на митну територію України від 28.04.06 р.

Матеріали справи свідчать, що в талоні відмови у пропуску на митну територію України від 28.04.06р., зазначено, що підставою для відмови є помилки в гр.12, 45 вантажно-митної декларації, згідно довідки ВКМВ від 28.04.06р.

Крім того, відповідач в листі № 24/2070 від 04.04.06р. на ім’я директора ПП “Полісан” зазначив, що декларантом у ВМД №805000001/6/030183 та декларації митної вартості заявлені необ’єктивні відомості, щодо митної вартості (невірно вказані умови поставки згідно ІНКОТЕРМС-2000, внаслідок чого, митна вартість занижена на 11 тис. грн.), а відповідачем було надано дозвіл на випуск обладнання у вільний обіг у спрощеному порядку за тимчасовою декларацією.

Відповідач, посилаючись на недостатність поданих декларантом документів та на занижену вартість, самостійно провів оцінку митної вартості обладнання, про що видав довідку № 44 від 28.04.2006 року із зазначенням митної вартості у розмірі 128351,78 ЄВРО. При цьому, визначення митної вартості відповідачем проводилось за резервним шостим методом.

Операції, що входять до митного оформлення, і порядок їх здійснення визначаються Державною митною службою України відповідно до Митного кодексу України.

Статтями 259-265 Митного кодексу встановлено права та обов’язки декларанта та митниці при визначенні митної вартості товару.

Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, визначених у частині 1 статті 266 Митного кодексу. Виходячи із зазначеної норми, методами визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України є:

-метод оцінки за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);

- метод оцінки за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);

- метод оцінки за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод3);

- метод оцінки на основі віднімання вартості (метод 4);

- метод оцінки на основі додавання вартості (метод 5);

- резервний метод (метод 6).

Так, для підтвердження заявленої митної вартості декларант подає документи, перелік яких визначено пунктом 14 Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2003 року N 1375. 21 квітня 2006 року.

Матеріали справи свідчать, що декларантом позивача було подано відповідачу для митного оформлення:

-          вантажно-митна декларація №/6/030271 від 21 квітня    2006 року;

-          експортна вантажно-митна декларація від 10 березня 2006 року ДМВ-1 від 21 квітня 2006 року;

-          договір на транспортно-експедиційне обслуговування №77 від 09 березня 2006 року;

-          рахунок-фактура 29/06 від 06 березня 2006 року;

-          накладна СМК б/н від 10 березня 2006 року;

-          контракт з додатком №1 24/05 від 19 жовтня 2005 року;

-          сертифікат про походження РЬ/МР/ААОО 16225 від 10 березня 2006 року;

-          рахунок-фактура 36/06 від 20 березня 2006 року.

Додатково були надані:

-          платіжне доручення №19 від 07 березня 2006 року;

-          платіжне доручення № 21 від 03 квітня 2006 року;

-          технічно-комерційна пропозиція №15-04-ЦА;

-          технічна інформація по товарах на 6 (шести) аркушах.

Не зважаючи на подані позивачем, у відповідності до вимог зазначеного Порядку, документи, відповідачем був застосований шостий –резервний метод оцінки обладнання, який застосовується лише у випадках, коли митна вартість не може бути визначена з допомогою інших методів митної оцінки товарів.

Як зазначив представник позивача та, як свідчать матеріали справи, на замовлення приватного підприємства “Полісан” фірма “Профарб 1” (Польща) виготовила обладнання для виробництва лакофарбової продукції на основі алкідних смол, що є спрощеним варіантом та складається з однієї діспергуючої мішалки PMD-1000/30F  та двох горизонтальних кульових млинів типу PS-100 із відповідними змінами технічних параметрів. відмінних від стандартного виконання.

Індивідуальність замовлення, як підтверджує польська фірма –постачальник “Профарб 1” (лист № SR/514/05 від 21.06.06р.) полягає в тому, що згідно технічного завдання ПП “Полісан” нею проведено спрощення комплектуючих поставленого обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа №24/2453-ф від 20.04.06р. польської фірми “Профарб 1”, що було адресоване Сумській митниці  - ціна на поставлене позивачу обладнання є ексклюзивною, що обумовлено виготовленням обладнання за індивідуальним замовленням.

Щодо факту наявності відмінностей  характеристик основних вузлів млина не заперечує і відповідач (лист від 04.07.06р.), але при цьому посилається на незначність цих відмінностей.

Позивачем митна вартість обладнання зазначена саме на підставі ціни угоди, тобто, ціни, яка фактично оплачена за товар на момент перетину митного кордону України.

Відповідно до статті 11 Закону України “Про ціни та ціноутворення” при здійсненні експортних та імпортних операцій в розрахунках із зарубіжними партнерами, застосовуються контрактні ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку, а тому митна вартість визначається  декларантом на підставі ціни угоди, тобто ціни, яка фактично оплачена за обладнання на момент перетину митного кордону України.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. №1440 “Про затвердження Національного стандарту №1 “Загальні засади оцінки майна і  майнових прав” визначено, що ринкова вартість –це вартість, за яку можливе відчуження майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Статтею 266 Митного кодексу України передбачено, що, якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, то декларант та митний орган можуть здійснити обмін наявною у кожного інформацією.

З огляду на вищевказане, позивач, в підтвердження правомірності зазначення ціни, надав крім необхідних, ще й додаткові документи.

Зокрема, це: листи польської фірми “Профарб 1” на адресу позивача, щодо підписання контракту за ціною, зазначеною в підписаному контракті; документи, що підтверджують проведення тендеру, тобто проведення відповідного маркетингу.

Відповідач в судовому засіданні подав клопотання від 26.06.06р., в якому просив призначити судову експертизу, щодо визначення ринкової вартості обладнання.

Слід зазначити, що позивач подав суду Висновок №ВЭС-36 від 30.06.06р. експерта Сумської торгово-промислової палати. Відповідно до зазначеного Висновку, ціни на бісерні млини PS-100 з робочим об’ємом 100 л, потужністю двигуна 45 кВт та діспергіруючої мішалки PMD-1000/30 F, що зазначені в контракті №24/2005 від 19.10.2005р.  є ринковими та економічно обгрунтованими.

Таким чином, ексклюзивність ціни на обладнання обумовлена фірмою –постачальником, саме, застосуванням ринкових цін з коригуванням відносно конструктивних відмінностей та умов продажу.

Ціна, зазначена у контракті № 24/2005 від 19.10.05р. (з додатковою угодою №1 від 30.01.06р.), відповідає встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. № 1440 вимогам щоб вважатися ринковою, а відповідно відсутні підстави визначати ринкову вартість шляхом проведення судової експертизи.

Відповідно до частин 2-4 ст. 266 Митного кодексу основним методом визначення митної вартості товарів є метод оцінки за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. У випадку, якщо основний метод при визначенні митної вартості товару не можна використати, застосовується послідовно кожний із зазначених методів.

Судова колегія дійшла висновку, що відповідачем не доведено, в чому саме полягали його сумніви щодо зазначеної позивачем вартості обладнання, достовірності поданих декларантом відомостей та обгрунтованість застосування резервного шостого методу оцінки вартості обладнання.

Стосовно висновку судово-товарознавчої експертизи №9008/9432, колегія суддів  вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2006 р. провадження у справі було зупинено та призначено техніко-товарознавчу експертизу.

На роз"яснення експерта були поставлені наступні питання:

"1. Яка найбільш вірогідна ринкова вартість (без врахування ПДВ, митних платежів та дилерський надбавок) наступного обладнання виробництва Польщі, що було завезене на митну території України згідно контракту № 24/2005 від 19.10.2005 р. між продавцем фірма I.zo.o., Польща та покупцем ПП «Полісан», Україна:

- горизонтального бісерного млина PS 100 (в вибухозахисному виконанні);

- диспергуючої мішалки PMD-100/30 F (в вибухозахисному виконанні).

2. Яка ринкова (дійсна) вартість, кожної одиниці обладнання, зазначеного у фактурі № 29/06 від 06.03.06 р., отримувачем якого є ПП «Полісан», на момент ввезення на територію України (14.03.06р.) без урахування податків та зборів, що сплачуються при імпорті товарів в України?".

Експертом Харківського науково-дослідного інституту імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса був зроблений висновок судово-товарознавчої експертизи №9008/9432 , в якому були зроблені наступні висновки на вищезазначені питання:

"1. З причини, приведено в дослідницькій частині висновку, питання визначення виробничої собівартості обладнання в межах методичного витратного підходу оцінки, не визначалось.

2. Договірна ціна обладнання, зазначена у контракті №24/2005 от 19-10-2005 між фірмою ПП "Полісан" (Україна) і фірмою ТОВ "Профарб І" (Польща) відповідає вимогам встановленим №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 та положенням Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", щоб вважатися ринковою вартістю на момент ввезення на територію України (14.03.2006 р.), без урахування податків та зборів, що сплачуються при імпорті товарів в Україні".

Таким чином, даний висновок підтверджує, що в поданих позивачем докуметах  зазначена достовірна  вартість обладнання.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно до вимог п.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено те, що документи, надані позивачем, на підставі яких можна визначити митну вартість товару за основним методом –за ціною угоди, є не достатніми та такими, що викликають сумнів і дають підстави для застосування резервного шостого методу. Отже, заперечення відповідача повністю спростовуються матеріалами справи та поданими позивачем доказами по справі.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вимоги позивача щодо застосування першого методу (оцінка за ціною угоди) визначення митної вартості товару є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову господарський суд Сумської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно до чинного законодавства та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому підстав для його скасування відсутні.

Керуючись  п.1. ч.1 ст.  198, ст.ст.200, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ухвалила:

1. Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Сумської області від 04.07.2006 р. по справі №АС-15/271-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена  до Вищого адміністративного суду України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тексту.

Адміністративну справу №АС-15/271-06 повернути до господарського суду  Сумської області.

Постанова в повному обсязі складена 20.09.2007 р.

Головуючий суддя                                                                    Івакіна В.О.

Судді                                                                    Білоконь Н.Д.

Сіверін В.І.