СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.07                                                                                 Справа № 5/580

Суддя Закропивний О.В., розглянувши матеріали справи за позовом при секретарі Монастирському Д. Д., за участю представників сторін:

від позивача –Кравченко Н.І. за дов. від 19.09.07. № 15/42-17-443,

від відповідача – не прибув,

розглянувши матеріали справи за позовом:

Луганського обласного  комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Луганськтеплокомуненерго" , м. Луганськ

до Приватного підприємства "Альтаір", м. Стаханов Луганської області

про стягнення  1403 грн.   97 коп., –

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 2482,89 грн., 3% річних у розмірі 69,18 грн., інфляційних у розмірі 131,23 грн.

В судовому засіданні 13.09.07. позивачем змінено позовні вимоги. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь основний борг у розмірі 462,73 грн., 3% річних у розмірі 69,18 грн., інфляційні у розмірі 131,23 грн.

Відповідач повідомив суд в листі від 26.09.07. № 191 про погашення суми боргу у розмірі 2462,72 грн., у підтвердження цього надав копії платіжних доручень від 03.08.07. № 204 на суму 800,00 грн., від 27.08.07. № 230 на суму 600,00 грн., від 30.08.07. № 241 на суму 600,00 грн., від 05.08.07. № 247 на суму 462,72 грн.

В засіданні суду 18.10.07. позивачем зменшено суму позовних вимог, він просить стягнути 3% річних у сумі 64,22 грн. та інфляційні у сумі 131,23 грн.

З огляду на викладене позовними вимогами слід вважати 3% річних у сумі 64,22 грн. та інфляційні у сумі 131,23 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані з наступних підстав.

Відповідно  до  Договору  №  21      від   15.   12.   2003   р.   Луганське  обласне  комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» ( далі Позивач ), виконуючи обов'язки Постачальника за Договором, зобов'язалось відпускати   теплову енергію Крмунальному підприємству       «Жилсервис №6»   ( далі Відповідач ), а   останній,      будучи  Споживачем, зобов'язався оплачувати послуги Постачальника.

Згідно п. 7.1. договір вступає в силу з моменту фактичної поставки тепла Споживачу   та діє 1 рік і вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не надійде заява від однієї зі сторін про відмову від даного договору або про його перегляд. В даному випадку такі заяви від сторін не надходили тому договір вважається пролонгованим щорічно.

Позивач свої зобов'язання за Договором № 21 від 15. 12. 2003 р. виконав в повному обсязі.

Згідно п. 3.15 Договору всі розрахунки виконуються на підставі платіжних документів, що їх виписує Постачальник Споживачу. Оплату за використану теплову енергію Споживач зобов'язується проводити щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Згідно з цим Постачальник виписував Споживачу акти, які згідно з їх змістом зараховуються як платіжні документи. Відповідач підтвердив своє погодження з сумою  нарахувань підписом посадової особи та печаткою.

Порушуючи вимоги Договору   Відповідач не провів оплату рахунків в повному обсязі. Таким чином , за Відповідачем утворилася заборгованість перед Позивачем за використану енергію і станом на 01. 04. 2007 р. вона складає - 2482,89 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України «Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться».

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. У свою чергу ст. 526 Цивільного кодексу України свідчить: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться».

Керуючись ст.. 530 Цивільного кодексу України, вживаючи заходів досудового врегулювання, Позивач направив Відповідачу вимогу від 12. 06. 2007 р. з пропозицією добровільно погасити суму заборгованості, що утворилася . До теперішнього часу відповіді на казану вимогу на адресу ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»не надходило.

Згідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Сума трьох відсотків річних позивачем нарахована правильно та становить - 69,18 грн., інфляційні нарахування - 131,23 грн.

Відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона у справі повинна довести ті обставини на які вона посилається на підстави своїх вимог і заперечень.

До виконання  господарських  договорів  застосовуються  відповідні  положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - згідно зі звичаями ділового обороту чи інших вимог, які звичайно  застосовуються.

В добровільному порядку вимоги позивача відповідачем не виконані. Враховуючи на викладене позов підлягає до задоволення повністю з урахуванням уточнення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати, понесені позивачем, по сплаті держмита в сумі 102 грн. та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п.3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України  "Про державне мито" від 21.01.1993 державне мито у сумі 118 грн., зайве сплачене за платіжним дорученням від 09.07.07. № 2760, яке знаходиться в матеріалах справи підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44,49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд, -

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з  Комунального підприємства "Жилсервіс" м. Стаханов, вул. Понамарчука, 12, код 2683,30 на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго” м. Луганськ, кв. Восточний, 22, код 03340529 на р/р № в ЛОД "Райфайзен банк Аваль", МФО 304007  3% річних в розмірі 64,22 грн., інфляційні нарахування –131,23 грн., державне мито у сумі 102 грн. 00 коп., витрати на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

3.          Повернути з державного бюджету України на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго” м. Луганськ, кв. Восточний, 22, код 03340529 на р/р № в ЛОД "Райфайзен банк Аваль", МФО 304007 державне мито у сумі 118 грн., сплачене за платіжним дорученням від 09.07.07. № 2762, яке знаходиться в матеріалах справи.

4.          Повернення держмита здійснити на підставі даного рішення, засвіченого гербовою печаткою господарського суду Луганської області .

Рішення підписано 23.10.07.

Суддя                                                                      О.В. Закропивний

Помічник судді                                                            С. А. Кулешова