ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13" серпня 2007 р.
12 год. 30 хв.
м. Одеса
Справа  № 11/181-07-4741А

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя:                          Власова С.Г.

При секретарі:           Качоровська Н.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Лянна О.А., Харітонова О.Є., Вигнанюк Т.Л. (за посвідченням);

від позивача: Одинцова, Л.М., Кушнірова І.В. (за довіреністю);

від відповідача: не з’явився;

В судовому засіданні приймали участь:

від прокуратури: Вигнанюк Т.Л. (за посвідченням);

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом  Ізмаїльського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського кооперативу „Єніка” про стягнення 3767,51 грн., -

ВСТАНОВИВ: 18.06.2007 р. за вх. № 6478 Ізмаїльський міжрайонний прокурор Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів (далі –Позивач) з позовною заявою до Сільськогосподарського кооперативу „Єніка” про стягнення адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2006 році в сумі 3708,33 грн. та пені в сумі 59,18 грн.

Прокурор позовні вимоги підтримує.

Позивач на позовних вимогах наполягає, 06.07.2007 р. за вх. № 15384 надав письмові пояснення у справі.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце слухання справи в судові засідання 06.07.2007 р, 26.07.2007 р. та 13.08.2007 р. не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, представників не направив.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

Позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, згідно з якими підприємства, установи, організації (незалежно від форм власності і господарювання), де кількість працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом (4% від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця), зобов’язані щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Позивач зазначає, що згідно Звіту Відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік,  середньооблікова чисельність штатних працівників підприємства у 2006 році склала 48 осіб. У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування інвалідів, Відповідач повинен був створити 2 місця, але фактично створив тільки одне місце.

Відповідно до відповіді Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості (№ 03-1/119 від 14.05.2007 р.) Відповідач не надавав міськрайцентру зайнятості у 2006 р. інформацію про створені робочі місця для інвалідів за формою 3-ПН.

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації № 05/1005 від 25.05.2007 р. Відповідач у 2006 році не інформував управління про вільні місця та вакантні посади на яких може використовуватись праця інвалідів, а атестацію робочих місць Відповідачем проведено комісією, утвореною тільки представниками самого підприємства, без залучення до участі у роботі комісії представників МСЕК.

З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що сума відрахувань, які Відповідач мав здійснити, складає 3708,33 грн. за одне нестворене робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів у 2006 році.

За несвоєчасну оплату Відповідачем адміністративно-господарських санкції, Позивач нарахував останньому пеню у розмірі 59,18 грн.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи  норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Згідно Указу Президента України "Про зміни в структурі центральних органів виконавчої влади” №1573/99 від 15.12.99 р. та Додатку до нього, Міністерство праці та соціальної політики України віднесено до центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до пунктів 1,15 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів затвердженого постановою КМУ від 26.09.02 р. №1434, Фонд є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому, а також має статус юридичної особи. Одним із покладених на нього завдань є здійснення контролю за своєчасним перерахуванням сум  штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Порядок сплати підприємствами, установами  і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затверджений постановою  Кабінету  міністрів України від 28.12.01 р. № 1767.

Відповідно до пункту 11 вищевказаного Порядку, у разі несплати штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду вживають заходів для їх стягнення у судовому порядку.

У зв`язку з викладеним, Одеське обласне відділення Фонду України соціального захисту інвалідів має повноваження щодо застосування і стягнення штрафних санкцій з підприємств, які не забезпечують установлених нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, якщо ними добровільно не сплачуються до відповідного відділення фонду штрафні санкції за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати штрафних санкцій тягне за собою нарахування пені із суми недоїмки за кожний день прострочення, включаючи день сплати, в розмірі, передбаченому законом (п. 4 Положення).

Пунктом 4 Положення передбачено, що штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Частиною 2 ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

На підставі  ч.1-3 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, підприємства, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п.14 “Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1995 р. №314, підприємства у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів, інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Пунктом 3 вказаного Положення встановлено, що робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Всупереч вказаної норми права, Відповідач не надав докази створення та атестації робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 році.

Наданий Позивачем розрахунок пені суд вважає обґрунтованим та здійсненим згідно вимог діючого законодавства.

За приписами ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом була надіслана ухвала від 19.06.2007 р. за юридичною адресою Відповідача, яка підтверджується відповіддю Головного управління статистики в Одеській області            (вих. №01-02-112-1653 від 17.07.2007). Вказаною ухвалою Відповідач був повідомлений про відкриття провадження у справі та дату і місце судового розгляду справи та зобов`язаний надати відзив по суті позовних вимог та докази на обґрунтування заперечень. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце слухання справи (поштові повідомлення            № б/н (а.с.13), № 250223, (а.с.39)), в судові засідання 06.07.2007 р, 26.07.2007 р. та 13.08.2007 р. не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, представників не направив, своїм правом на захист не скористався.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо стягнення з Сільськогосподарського кооперативу „Єніка” адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2006 році в сумі 3708,33 грн. та пені в сумі 59,18 грн. підлягають задоволенню повністю, згідно ст.ст. 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Керуючись ст.ст. 87, 89, 94, п. 6 Перехідних положень, ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу „Єніка” (68653, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Миру, 3, код 30800418, п/р 1002 філія Імексбанк, МФО 328384):

-          на користь Одеського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, банк –ГУДКУ в Одеській області, одержувач –УДК у Ізмаїльському районі, МФО 828011, п/р 0214, код 23214695, код 50070000  –3767,51 грн. (3708,33 грн. адміністративно-господарських санкцій та 59,18 грн. пені).

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної  сили у порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                               Власова С.Г.

Постанову складено у повному обсязі 16.08.2007 р.