ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2007 року                                                                                   Справа № 34/394-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів:             Джихур О.В., Науменко І.М. (зміни у складі колегії суддів на підставі розпорядження від 31.08.2007р. № 21)

при секретарі: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

позивача –Проскуріна Н.О., юрисконсульт, дов. № 001/027 від 14.08.2007р.;

відповідача –Федоренко Р.В., дов. № 2305-1 від 23.05.2007р.;

третьої особи –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.115);

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” м.Дніпродзержинськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007 року

у справі № 34/394-06

за позовом  відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м.Дніпродзержинськ

до спільного українсько-російського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю “Сокол”, м.Дніпродзержинськ

третя особа –державне підприємство “Дніпропетровський науково-виробничий комплекс “Електровозобудування”, м.Дніпропетровськ

про  визнання недійсною угоди; стягнення збитків в сумі 23 700,00 грн.

За згодою представників сторін, присутніх в судовому засіданні, було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. (суддя Примак С.А.) по справі № 34/394-06 за позовом відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м.Дніпродзержинськ (далі –ВАТ “Дніпродзержинська ТЕЦ”) до спільного українсько-російського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю “Сокол”, м.Дніпродзержинськ (далі –СП ТОВ “Сокол”), за участю третьої особи –державного підприємства “Дніпропетровський науково-виробничий комплекс “Електровозобудування”, м.Дніпропетровськ (далі –ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування”) про визнання недійсною угоди та стягнення збитків в сумі 23 700 грн. 00 коп. в задоволенні позову було відмовлено.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано тим, що позивачем відповідно до ст..33 ГПК України не доведено факт укладення угоди внаслідок введення позивача в оману та така угода підлягає визнанню судом недійсною за ознаками ст..230 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, його оскаржує в апеляційному порядку позивач по справі –ВАТ “Дніпродзержинська ТЕЦ”, посилається на невідповідність рішення господарського суду нормам матеріального та процесуального права, зокрема:

- господарським судом порушено вимоги ст.ст.39, 268, 662 ЦК України; оскільки судом не було дано належної правової оцінки факту ненадання позивачеві відповідачем паспорту на товар, який є предметом договору купівлі-продажу від 11.11.2004р. при переданні товару; крім цього, господарським судом не взято до уваги, що в наданому технічному паспорті позивачу відсутні будь-які відмітки відповідача, як “продавця” товару;

- господарським судом не дано належної оцінки акту обстеження електростартера ПС-27 від 27.04.2006р., складеного ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування” (третьою особою по справі);

- господарським судом не дано оцінки тому, що при укладенні угоди з боку відповідача мало місце умовчування про наявність обставин відносно виробника електростартера, його властивостей і якості, знання яких могло б перешкодити здійсненню даного правочину; крім цього, господарським судом не було призначено експертизу електростартера, що мало б значення для правильного вирішення спору;

- також господарським судом при прийнятті рішення не враховано вимоги ст..678, 708 ЦК України.

Відповідач по справі –спільне українсько-російське підприємство товариство з обмеженою відповідальністю “Сокол”, м.Дніпродзержинськ –у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення матеріалам, обставинам справи, вимогам чинного законодавства.

Третя особа по справі –ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування” м.Дніпропетровськ –не скористалось правом надання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченого ст..96 ГПК України, як не скористалось правом участі в судовому засіданні, передбаченим ст..22 ГПК України, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (поштове повідомлення від 30.07.2007р. –а.с.115).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи,  вислухав пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід  залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, її прохальної частини, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору від 11.11.2004р. купівлі-продажу електростартера  ПС-2У, укладений між сторонами, на підставі ст..230 ЦК України, а також про стягнення з відповідача на користь позивача 23 700 грн. збитків на підставі ч.2 ст.230 ЦК України. При цьому позивач посилався на наступні обставини.

11.11.2004р. між ВАТ “Дніпродзержинська ТЕЦ” (“покупець” за договором, позивач по справі, скаржник) та СП ТОВ “Сокол” (“продавець” за договором, відповідач по справі) було укладено договір, відповідно до якого “продавець” зобов’язався передати у власність, а “покупець” прийняти та оплатити продукцію згідно специфікації, яка є невід’ємною частиною договору (р.1 договору (а.с.11-13)).

Пунктом 2.1 розділу 2 договору сторони передбачили, що продукція по якості повинна відповідати вимогам діючих стандартів.

Згідно узгодженої сторонами специфікації № 1 до договору від 11.11.2004р. за договором належало поставити, зокрема, стартер ПС-2У в кількості 1 шт. вартістю 11 850 грн. (з ПДВ (а.с.13)).

12.11.2004р. по платіжному дорученню № 3930 позивач здійснив в повному обсязі оплату вищевказаного стартера (а.с.14), що підтверджується матеріалами справи, не спростовується відповідачем.

12.11.2004р. на виконання умов договору позивачеві було поставлено вищевказаний стартер ПС-2У  вартістю 11 850 грн. (а.с.24).

27.04.2006р. комісією ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування” було складено акт, в якому зазначено, що електростартер ПС-У2 № 10779 по паспорту виготовлений 05.06.2004р., тоді як в дійсності його було виготовлено ще 26.12.2002р., але  ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування” не є виробником цієї продукції, тоді як згідно паспортних даних електростартер було виготовлено саме на ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування”. Зазначений акт було складено в результаті виходу із ладу електростартера протягом гарантійного строку.

Отже, комісією ДП “Дніпропетровський НВК “Електровозобудування” було встановлено невідповідність стартера стандартам та технічним умовам, в подальшому електростартер не придатний. Таким чином, посилаючись на підробку паспорту стартера, на факт постачання неякісної продукції, порушено права позивача, останнього введено в оману.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ст..230 ЦК України є введення однією стороною іншої сторони правочину в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Ці обставини визначені в ч.1 ст.229 ЦК України. Обман може полягати в тому, що сторона неправдиво заперечує наявність обставин, що можуть бути перешкодою для вчинення правочину, або в тому, що вона замовчує їх існування. Суб’єктивною ознакою дій сторони, що ввела іншу сторону в оману, є умисел на введення в оману, оскільки неможливо ввести в оману по необережності.

Будь-які докази в розумінні  ст.ст.32, 36 ГПК України, підтверджуючи факт доведення умислу на введення в оману зі сторони відповідача позивачем згідно зі ст..33 ГПК України не надавались судам обох інстанцій, відсутні в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2007р. провадження по цій справі було зупинено, матеріали справи було направлено до Прокуратури Дніпропетровської області для перевірки на предмет наявності у діях посадових осіб відповідача ознак дій, переслідуваних у кримінальному порядку (а.с.70).

За фактом підробки документів в порушенні кримінальної справи було відмовлено (а.с.82-83, 76) на підставі п.2 ст.6 КПК України.

Отже, позивачем в встановленому законом порядку не доведено наявність умислу зі сторони відповідача на введення в оману позивача.

Крім цього, акт від 27.04.2006р. (а.с.25) не містить жодного висновку щодо неможливості використання спірного електростартера в подальшому, як не містить будь-яких посилань на ДСТ та ТУ на даний вид продукції.

Щодо посилань скаржника у скарзі на ст.ст.708, 678 ЦК України, то ці вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції та не приймаються в силу ч.3 ст.101 ГПК України, тоді як позивач не позбавлений права звернення в відповідним позовом в встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. по справі № 34/394-06 –залишити без змін; а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” м.Дніпродзержинськ –залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                                    О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               О.В. Джихур

І.М.Науменко

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                О.О.Головіна

07.09.2007