ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.05.07р.

Справа № А38/140-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАТРЕЙД", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

до  Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Парфьонов Д.О.

Представники сторін:

від позивача: Курта П.П., довіреність №1 від 04.08.06р., представник;

від відповідача: Кравець В.В., довіреність №4056/10/10-015 від 19.03.07р., старший державний податковий ревізор-інспектор; Ковбаса Т.А., довіреність №6651/10/10-003 від 03.05.07р.; головний державний податковий інспектор.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено  позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАТРЕЙД", м. Новомосковськ Дніпропетровської області  до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Новомосковськ Дніпропетровської області   про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0 від 29.12.06р. та №/0 від 29.12.06р.

Позовні вимоги обґрунтовані твердженням про невірність здійсненого податковим органом висновку, щодо непідтвердженості господарських операцій, здійснених позивачем, відповідними первинними документами, відсутністю товаро-транспортних накладних

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на факт того, що видаткова накладна на товар не є документом первинної звітності, оскільки не містить обов’язкових реквізитів, а таким чином позивачем неправомірно включено до складу валових витрат суми, непідтверджені відповідними документами, відтак позивач безпідставно використав право на податковий кредит.

За результатами розгляду на підставі ст. 160 КАС України   оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення від 04.12.2006р. №909, співробітниками податкового органу проведено виїзну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.05р. по 30.09.06р.

Перевіркою встановлені порушення пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№283/97-ВР (надалі –Закон №283) внаслідок чого занижено податок на прибуток у ІІІ кв. 2005р. на суму 22800,00 грн. та у ІІ кв. 2006 року на суму 12421,50 грн. та порушення пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВРвід 03.04.97р. (надалі –Закон про ПДВ) внаслідок чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість у вересні 2005 року на суму 18200 грн. та у червні 2006 року на суму 10737,20 грн.

Зазначені порушення виникли внаслідок відсутності на підприємстві документів, які-б підтверджували факт перевезення товару зі складу продавця до складу покупця (товаротранспортних накладних) згідно: договору купівлі-продажу №19 від 01.12.04р. між ТОВ «Мегатрейд»та ПП «Астон-Арома»та договору поставки від 13.06.06р. між ТОВ «Мегатрейд»та ТОВ «Техностар 2005», окрім того, у видаткових накладних, наданих перевіряючим на підтвердження факту виконання угод відсутні реквізити: «місце складання»та «посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції».

За результатами перевірки складено акт №191/236/31002076ДСК від 20.12.06р.

За результатами розгляду акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення №/0 від 29.12.06р. та №/0 від 29.12.06р.

Зазначені повідомлення-рішення оскаржені в адміністративному порядку, однак скарги залишені без задоволення, рішення без змін.

Суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного.

Щодо факту порушення Закону №283, то слід зазначити наступне.

П.5.1 ст.5 Закону №283 встановлено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Статтею 11 Закону№283 передбачені правила ведення податкового обліку, так, відповідно до пп.11.2.1. п.11.2 ст.11 цього Закону, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Так, дата оприбуткування товарів, вказана в податковій накладній, згідно матеріалів акту перевірки відповідачем не заперечується.

В даному випадку видаткова накладна підтверджує факт здійснення господарської операції на виконання умов, викладених в договорі.

Таким чином, висновки податкового органу стосовно порушення позивачем пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»спростовуються.

Не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на порушення позивачем п.2 наказу Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 29.12.95р. №488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля», яким передбачено обов’язкове застосування для всіх СГД товарно-транспортних накладних форми №1-ТН, яка є на думку відповідача є документом, що підтверджує факт перевезення товару зі складу продавця до складу покупця, оскільки:

По-перше, факт перевезення товару не впливає на факт включення до складу валових витрат сум, виплачених за купівлю товару, оскільки згідно цивільного законодавства, а саме –ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Таким чином товарно-транспортна накладна не є обов’язковою для підтвердження факту придбання товару.

По-друге, наказ Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 29.12.95р. №488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля»в порушення вимог Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади»від 03.10.92р. №493/92 не зареєстровано в Міністерстві юстиції України.

Щодо факту порушення Закону про ПДВ, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.97р., податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

П.п. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону про ПДВ встановлено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Вимоги до змісту та реквізитів податкової накладної зазначені п.п. 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону про ПДВ.

Законом про ПДВ встановлено, що платник ПДВ має право на віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ сплачених постачальником за товари, роботи, послуги при умові підтвердження цих сум податковими накладними, оформленими належним чином.

Згідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Що до висновків, зазначених в акті перевірки, то суд звертає увагу на той факт, що податкове повідомлення рішення прийнято на підставі акту перевірки, яким встановлено порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ.

П.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ, зазначає що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно судом не вбачається в діях позивача порушення вимог вищезазначених пунктів Закону про ПДВ, оскільки позивачем підтверджено факт наявності податкових накладних заповнених належним чином, які містять передбачену законом інформацію на підтвердження фактів здійснення господарських операцій між ТОВ «Мегатрейд»та контрагентами ПП «Астон-Арома»та ТОВ «Техностар 2005».

Таким чином податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.12.06р. є таким, що підлягає визнанню недійсним.

В зв’язку  з вищевикладеним, вимоги   позивача є такими, що підлягають   задоволенню, а позиція   податкового органу   необґрунтованою,   та   такою що не відповідає  зазначеному  в оскаржуваному повідомленні –рішенні   Закону.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст. 71, 158-163 КАС України,  господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 29.12.06р. та №/0 від 29.12.06р.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАТРЕЙД" 3,40 грн. судового збору.

Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                   Н.А.Бишевська

Постанова підписана у повному обсязі 03.08.2007р.