ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2007 р.                Справа № АС-53/134-07

вх. № 5848/1-53

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Рудяк Т.О.

представників сторін :

позивача - Остапенко С.Ю.

відповідача - Пономаренко Б.В.

по справі за позовом  УПФУ в Лозівському районі, м. Лозова

до  ВВД Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у Лозівському р-ні., м. Лозова

про зобов'язання вчинити дії щодо підписання акту

ВСТАНОВИВ:

Позивач, УПФУ в Лозівському районі, згідно уточнених позовних вимог просить суд зобов"язати відповідача прийняти до заліку витрати на поховання Куща Сергія Васильовича в сумі 208,16 грн..

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень 20.06.2007 року в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позивачем позову заперечує в повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити з мотивів, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані до матеріалів справи документи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, в разі втрати годувальника, безробіття по незалежним від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст. 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, передбачених

Відповідно до ст. 4 Основ законодавства України про загальнооов"язкове державне соціальне страхування одним із видів загальнооов"язкового державного соціального страхування є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності або загибелі застрахованих осіб на виробництві.

Пенсія по інвалідності потерпілому та пенсія у зв"язку з втратою годувальника відносяться до страхових виплат (ст. 28 Закону №1105).

Відповідно до п.п. г-д п.1 ст. 21 Закону № 1105 у разі настання страхового випадку на Фонд соціального страхування від нещасних випадків (надалі Фонд) у встановленому законодавством порядку покладено обов"язок своєчасно та в повному обсязі виплачувати пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з п. 16 ст. 34 Закону № 1105 виплата пенсії по інвалідності здійснюється відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.91 (надалі Закон №1788) пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 22.02.2001 № 2272-111 (надалі Закон про страхові тарифи), органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, починаючи з 1 квітня 2001 року, відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв"язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ст. 16 Закону про страхові тарифи безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція, відділенням якої є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Лозівському районі Харківської області (відповідач).

Ст. 25 Закону №1105 передбачено, що всі види страхових виплат (в тому числі і пенсія по інвалідності та втраті годувальника) проводяться за рахунок ФОНДУ. Це питання було врегульовано шляхом затвердження спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 (зареєстровано в Мін"юсті 16.05.03 № 376/7697) "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нащасного випадку на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов"язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв"язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання " (далі порядок).

Відповідно до п. 3 порядку відшкодуванню підлягають призначені; пенсії відповідно до п.п. а, в, г ст. 26, ст. 37, ст. 38 і виплачені відповідно до ст.91, ; ст.92 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

А саме, якщо інвалідність настала:

а) при виконанні трудових обов'язків (в тому числі під час відрядження), а також при здійсненні будь-яких дій в інтересах підприємства, установи, організації, хоча б і без спеціального доручення;

б) на території підприємства, установи, організації або в іншому місці роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), протягом часу, необхідного для приведення в порядок знарядь виробництва, одягу тощо перед початком або після закінчення роботи;

в) поблизу підприємства, установи, організації або іншого місця роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), якщо перебування там не суперечило правилам внутрішнього трудового розпорядку.

- пенсія в разі втрати годувальника із зазначених вище причин.

Відшкодуванню підлягають виплачені Пенсійним фондом України суми:

- основного розміру пенсії по інвалідності та втраті годувальника;

- допомога на поховання сімі померлого або особі, яка здійснила що отримувала вищезазначену пенсію;

- щомісячна   цільова   грошова   допомога   на   прожиття,   якщо   така   надавалась

пенсіонеру;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Розмір допомоги на поховання, в частині, що підлягає відшкодуванню фондом визначається згідно зі ст. 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1753. Тобто, у разі смерті пенсіонера його сім"ї, або особі, що здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії за рахунок коштів з яких виплачувалась пенсія.

Відповідно до Порядку позивач та відповідач щомісяця проводять звірку витрат, що здійсненні Пенсійним фондом, по особових справах потерпілих, яким, як інвалідам внаслідок трудового каліцтва, були виплачені належні суми. В результаті такої звірки складається акт.

В акті за грудень 2006 року по Лозівському району позивачем до звірки виплачених сум включено і допомогу на поховання Куща Сергія Васильовича, який отримував призначену з 16.03.83 пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, і помер 28.11.06. Допомога на поховання була виплачена 04.12.06 в розмірі двохмісячної основної пенсії.

Як зазначає позивач, відповідач не прийняв до заліку витрати на поховання цього одержувача пенсії, мотивуючи відмову від заліку відсутністю причинного зв'язку між смертю потерпілого та його виробничою травмою або профзахворюванням (лист відповідача від 08.02.07р № 215-06). Тобто, відповідач вважає, що суми допомоги на поховання можуть бути прийняті до заліку тільки при наявності причинного зв'язку між смертю потерпілого та його виробничою травмою або профзахворюванням.

З урахуванням вищевикладеного вказані витрати не були прийняті відділенням ВД ФСНВУ у Лозівському районі відповідно до розпоряджень виконавчої дирекції Фонду від 23.06.06р. № 424-08-3 та від 27.07.06 р. №513-08-3, оскільки для прийняття даних виплат до заліку необхідний медичний висновок щодо наявності причинного зв'язку між отриманим пофесійним  захворюванням або виробничою травмою і смертю потерпілого.

Крім того, відповідно ч. 5 п. 3 «Змін до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затверджених постановою правління Фонду від 28.02.07р. № 11, приймаються до заліку витрати на поховання страхувальнику (у даному випадку Пенсійному фонду) або сім'ї застрахованого чи іншій особі, яка здійснювала поховання у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, та який отримував вищезазначену пенсію. Страховим випадок визнається у разі наявності причинного зв'язку між виробничою травмою або профзахворюванням і смертю потерпілого. У випадку з Кущ Сергієм Васильовичем даний зв'язок не було встановлено, тому і витрати на його поховання у розмірі двомісячної пенсії не були прийняті до заліку відділенням ВД ФСНВУ у Лозівському районі.

Посилання позивача у даному випадку на вимоги п. 1 ст. 21, п. 16 ст. 34, п. 5 ст. 24, ст. 25 Закону України «Про загальнобов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не є правомірними, оскільки у цих статтях регламентовано обов'язок Фонду відшкодовувати саме пенсію по інвалідності, а не витрати Пенсійного фонду на поховання пенсіонера по інвалідності.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за потрібне судовий сбір залишити на позивача.

Керуючись статтями 94, 104 - 107, 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви через суд першої інстанції, на протязі десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо такої заяви не було подано.

Постанову підписано судом 25.06.2007 року.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.