ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" липня 2007 р.                                                                            Справа  № 7/227

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар’єр»

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Сагран»

про стягнення  5378,76 грн. заборгованності

Суддя Маціщук А.В.

За участю представників сторін :

від поз.- юр-т Ковтуна О.Г./довіреність у справі/

Позивач просить стягнути з відповідача 5378,76 грн. заборгованності по розрахункам за блоки гранітні, передані на підставі накладної № 359 від 26.04.06 р.

Відповідач відзив на позов та інші витребувані судом документи не представив. Представник відповідача у судове засідання двічі не з'явився. Про час і місце засідання суд повідомив сторони в установленому порядку. Поскільки не вбачається поважних причин, з яких відповідач не виконав вимоги суду за ухвалами від 22.05.07 р. і 03.07.07 р., суд вирішує спір за матеріалами справи за ст.75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив слідуюче.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, надавши суду належні та допустимі докази.

Згідно зі ст.ст.173-174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору тощо. За загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Необхідність дотримання письмової форми обумовлена ст.208 ЦК України. Разом з тим, згідно зі ст.207 ЦК України та ст.181 ГК України договір може бути укладений в письмовій формі не тільки шляхом складання єдиного документу, правочин/договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялись сторони. При цьому за ч.7 ст.179, ч.1 ст.181 ГК України та ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписуються особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

На підтвердження позовних вимог про стягнення боргу позивач представив суду видаткову накладну № 359 від 26.04.06 р. на суму 5987,8 грн. та довіреність ТОВ „Сагран” ЯЖП № 989935 від 25.04.06 р., відповідно до якої Яворський Б.І. уповноважений на одержання від ТОВ Селищанського г/к чотирьох куб.м гранітних блоків. Однак підпис уповноваженої особи про одержання блоків гранітних у видатковій накладній відсутній. Відсутній також підпис особи, відповідальної за відвантаження блоків.

Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., зареєстрованого Мінюстом України 05.06.95 р. за № 168/704 /далі по тексту –Положення/, - первинні документи є письмовими свідоцтвами, що підтверджують факти підприємницької та іншої діяльності, які впливають на рух товарно-матеріальних цінностей, стан майна, капіталу і фінансових результатів. Первинні документи слугують доказами того, що відбувся господарський договір. Для надання їм юридичної сили і доказовості згідно з п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного документа. За відсутності таких реквізитів видаткова накладна не може слугувати доказом одержання відповідачем блоків на суму 5987,8 грн. і, відповідно, - доказом грошового зобов'язання ТОВ «Сагран»за ст.ст.173,174,193 ГК України.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у позові.

Суддя                                                           Маціщук А. В.