ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-6/193
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"16" жовтня 2007 р.  11:00
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Лазарева С.Г., при секретарі
Єфременко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

за позовом прокурора Ленінського
району м.Севастополя в інтересах держави в особі Державної податкової  інспекції у Ленінському районі м. Севастополя
до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  про стягнення 406,00 грн.

за участю представників:

прокурора -Шульга Антона
Миколайовича, посвідчення № 438 від 20.02.2006,

позивача -Ягунова Віктора
Петровича, державного податкового інспектора юридичного відділу, довіреність №
10-004/270 від 05.07.2007,

Луговської Анни Василівни,
податкового інспектора юридичного відділу, довіреність № 10-004/250 від
14.08.2007,

відповідача -не з'явився,

С у т ь   с п о р а:

Прокурор Ленінського району
м.Севастополя звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави
в особі Державної податкової інспекції в Ленінському районі м.Севастополя до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перед
бюджетом по податку на додану вартість у сумі 406,00 грн.

Ухвалою від 21.09.2007 відкрите
провадження у адміністративній справі, призначено попереднє судове засідання на
10.10.2007.

Ухвалою від 10.10.2007, з'ясував
відсутність можливості врегулювання спору між сторонами, справа призначена до
судового розгляду.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує порушенням відповідачем вимог податкового законодавства України.

В ході судового розгляду прокурор
звернувся з клопотанням (вх. № 48293 від 16.10.2007) про доповнення
мотивувальної частини позовних вимог, просить стягнути з відповідача 406,00
грн.

Відповідно до положень статті 51
Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право доповнити
позовні вимоги в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Оскільки доповнення позовних вимог
є правом позивача і не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, суд
визнав можливим заявлене клопотання задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не представив, про
дату і час судового засідання був повідомлен належним чином.

Відповідно до частини другої статті
128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове
засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які
прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи.

При викладених обставинах,
враховуючи те, що відповідач викликався в судове засідання, зобов'язувався надати
необхідні для розгляду справи документи, але в суд не з'явився та не надав
витребувані документи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність
відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.ст.27, 49, 51, 130
Кодексу адміністративного судочинства України, представникам прокурора та
позивача роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представників прокурора
та позивача, суд

в с т а н о в
и в:

Відповідно до ст.121 Конституції
України, на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або
держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно положень статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України, у випадках, встановлених законом, Уповноважений
Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до
адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та
інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим
Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій
стадії адміністративного процесу.

Відповідно до ч.5 ст.361
Закону України “Про прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для
представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво
в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у Ленінському
районі м. Севастополя як платник податків і зборів.

15.03.2007 посадовими особами ДПІ у
Ленінському районі м. Севастополя проведена документальна перевірка дотримання
вимог податкового та валютного законодавства суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. за період з 15.03.2004 по 15.03.2007, за наслідками якої
був складений акт № 25/17-227/2/НОМЕР_1 від 15.03.2007, в якому відображені
виявлені порушення вимог п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на
додану вартість”, що виразилися у заниженні податкових зобов'язань по податку
на додану вартість за 1-4 квартал 2004 року у сумі 76,00 грн., за 1-4 квартал
2005 року у сумі 104,00 грн., за 1-3 квартал 2006 року у сумі 56,00 грн.,
всього у сумі 236,00 грн.

До відповідача, згідно п.п17.1.3
п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 від
21.12.2000г. (далі Закон), застосовані штрафні санкції у розмірі 170,00
грн.

Екземпляр вказаного акту отримано
відповідачем, про що свідчить особистий підпис на ньому.

На підставі акту перевірки,
відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону, відносно суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. було винесено податкове повідомлення-рішення № 000349172/0
від 16.03.2007 про визначення відповідачу суми податкового зобов'язання по податку
на додану вартість в сумі 406,00 грн., з яких: 236,00 грн. -основний
платіж, 170,00 грн. -штрафні санкції.

Вказане податкове
повідомлення-рішення одержано відповідачем 23.03.2007, що підтверджується
особистим підписом на корінці податкового повідомлення-рішення, прикладеного до
матеріалів справи.

Дане податкове
повідомлення-рішення, відповідно до ст.5 Закону, відповідачем не оскаржувалось.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5
Закону, якщо узгоджена сума податкового зобов'язання не сплачена платником
податків в строк, то вона признається
сумою податкового боргу платника податків.

Отже, податкові зобов'язання
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. перед бюджетом по податку на
додану вартість склали 406,00 грн., що підтверджується обліковою карткою
платника податку, прикладеним до матеріалів справи.

Указану заборгованість відповідач
не погасив, що підтверджується розрахунком суми позову.

Відповідно до п.п.6.2.3 п.6.2 ст.6
та 6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону, ДПІ у Ленінському районі м.Севастополя були
направлені податкові вимоги: № 1/201 від 25.04.2007 та № 2/786 від 07.07.2007,
які були поміщені на дошку податкових повідомлень, що підтверджується актами
про неможливість вручення податкової вимоги № 86/24-0 від 02.07.2007 та №
97/24-0 від 07.09.2007, прикладених до матеріалів справи.

Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону,
активи  платника  податків
можуть   бути   примусово стягнені  в
рахунок  погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.  В  інших
випадках  платники  податків самостійно визначають черговість та
форми задоволення претензій кредиторів за рахунок  активів,
вільних  від заставних зобов'язань
забезпечення боргу.

Таким чином, позовні вимоги
позивача про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 суми
заборгованості перед бюджетом по податку на додану вартість у
суми 406,00 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі висловленого, керуючись
ст. 94, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, відомостей про
рахунки в установах банку не існує) суму заборгованості по податку на додану
вартість на п/р 0007, код платежу 21080900, в УДКУ у м. Севастополі,
МФО 824509 у розмірі 406,00 грн.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
підпис
С.Г.Лазарев

З оригіналом згідно

Суддя
С.Г.Лазарев

22.10.2007

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

22.10.2007р.