ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007 р.
№ 21/1-26/404

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                            не з’явився

відповідача                                       не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Північно-східна промислово-продовольча компанія”

на рішення
господарського суду міста Києва від 22.02.2007

у справі
господарського суду
№ 21/1-26/404
міста Києва

за  позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Північно-східна промислово-продовольча компанія”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Укравтозапчастина”

про
стягнення 28 068,06 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.02.2007 (суддя

Пінчук В.І.) у позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Північно-східна промислово-продовольча компанія” (далі –ТОВ “Північно-східна промислово-продовольча компанія”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укравтозапчастина” (далі –ТОВ “Укравтозапчастина”) про стягнення  28 068,06 грн. відмовлено з підстав сплину строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 22.02.2007, ТОВ “Північно-східна промислово-продовольча компанія” звернулось з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судове засідання 23.07.2007 представники сторін не з’явились. Враховуючи, що про час і місце розгляду справи останні повідомлені належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

ТОВ “Північно-східна промислово-продовольча компанія” подало до господарського суду м. Києва позов до ТОВ “Укравтозапчастина” про стягнення 28 068,06 грн. Позов мотивовано тим, що ТОВ “Північно-східна промислово-продовольча компанія” є держателем простого векселя № 3 номінальною вартістю 436 068,06 грн., емітованого ТОВ “Укравтозапчастина” зі строком платежу “за пред’явленням”.  Право власності на вказаний вексель позивач набув на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № К-545/2004-1 від 23.12.2004. Враховуючи наявність заборгованості ТОВ “Укравтозапчастина” за цим векселем в сумі 28 068,06 грн., позивач вимагав сплати цієї суми, однак при пред’явленні його до платежу відповідач відмовився від виплати заборгованості по векселю.

Відповідач позов не визнав, вказав про те, що ТОВ “Північно-східна промислово-продовольча компанія” було заявлено позов після закінчення строку позовної давності, який сплинув 20.05.2005, оскільки відповідно до статті 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі –Уніфікований закон) позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, який обчислюється з дати настання строку платежу. Вексель був пред’явлений ЗАТ “Ріана” до платежу до закінчення  річного строку від дати його складання на підставі акту пред’явлення до оплати від 20.05.2002 та відповідачем були здійснені платежі за векселем на суму 408 000 грн.

Як встановлено господарським судом м. Києва, ТОВ “Північно-східна промислово-продовольча компанія” за договором купівлі-продажу цінних паперів № К-545/2004-1 від 23.12.2004 придбало у акціонерного товариства закритого типу “Строймак –Синтез”  простий вексель № 3 номіналом 436 068,06 грн., емітований 17.05.2002 ТОВ “Укравтозапчастина” та переданий останнім ЗАТ “Ріна” в якості оплати за отриманий товар. Вексель № 3 першим векселедержателем було пред’явлено до платежу 20.05.2002, відповідач після пред’явлення векселю до платежу здійснив оплату за векселем в сумі 408 000 грн.

Приймаючи рішення у справі, суд виходив з того, що згідно ст. 76 Уніфікованого закону простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред’явленням; відповідно до ст. 77 цього ж закону до простого векселя застосовуються положення щодо строку платежу (статті 33-37); згідно ст. 34  цього закону переказний вексель строком за пред’явленням підлягає оплаті при його пред’явленні, він повинен бути пред’явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.       Враховуючи, що строк платежу за векселем № 3 настав 20.05.2002, відповідно строк перебігу позовної давності почався 20.05.2002, згідно ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу, згідно з ст. 78 уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов’язаний так само, як акцептант за переказним векселем, тому строк позовної давності сплинув 20.05.2005, а позовна заява була подана позивачем 25.10.2005.

Рішення господарського суду м. Києва від 22.02.2007 є таким, що відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, підстав для його скасування Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Північно-східна промислово-продовольча компанія” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2007  у справі № 21/1-26/404  залишити без змін.

Головуючий                                                                                       В.Карабань

Судді:                                                                                                   Л.Ковтонюк

В.Чабан