АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2007
№ 13/206

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря судового засідання

представників сторін:

від позивача: не з"явився;

від відповідача: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс"

на рішення Господарського суду Чернігівської
області від 07.08.2007

у справі № 13/206

за позовом                               Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю
"Аверс"

про
стягнення 19208,42 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської
області від 07.08.07 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю „Аверс” (далі-відповідач) на користь Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі-позивач) борг в сумі 15360 грн.,   пеню в сумі 6, 73 грн., штраф в сумі 3840
грн., 3 % річних в сумі 1, 26 грн., 192, 08 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних
вимог в частині стягнення пені в сумі 0, 43 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в
частині стягнення штрафу в сумі 3840 грн., відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати в зв'язку з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення.

Скарга мотивована тим, що висновки
суду в частині стягнення штрафу в сумі 3840 грн. є помилковими, оскільки згідно
п. 2.2 договору товар повинен бути оплачений покупцем в строк вказаний в
додаткових угодах до договору, які не укладені. На думку відповідача, штрафна
санкція в сумі 3840 грн. є велика і в даному випадку на підставі ст. 233
Господарського Кодексу України має бути зменшена.

Представники сторін в судове
засідання не з'явилися. Відповідач про причини неприбуття не повідомив. Від
позивача 20.09.07 надійшло клопотання про розгляд справи без участі його
представника. Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду
справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені
належним чином.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу з її доводами не погоджується, вважає рішення суду в частині стягнення
штрафу законним і обґрунтованим. Просить рішення суду в цій частині залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши мотиви апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.10.06 між позивачем (виконавець)
та відповідачем (замовник) було укладено договір поставки НОМЕР_1 шрота
соняшникового.

На виконання умов договору позивач
поставив по видатковій накладній
НОМЕР_2  шрот соняшниковий в
кількості 24 т на суму 15360 грн., а відповідач отримав товар по довіреності
НОМЕР_3.

В п. 2.2 договору зазначено, що
товар повинен бути оплачений покупцем в строк вказаний в додаткових угодах.
Однак, угод щодо строку оплати товару сторони не укладали.

Відповідно до п. 6.1. договору
оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування безготівкових
грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України (далі-ЦК України) зобов'язання повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193
Господарського кодексу України (далі-ГК України) кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони.

Частина 2 ст. 530 ЦК України
передбачає, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

31.05.07 позивачем була направлена
відповідачу претензія з вимогою оплатити поставлений товар..

Однак, відповідач оплату товару не
здійснив, відповіді на претензію не надав. Таким чином, заборгованість
відповідача становить  15360 грн., що не
заперечується і самим відповідачем.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується факт поставки позивачем товару, а доказів належного виконання
умов договору в частині оплати відповідачем не надано, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача  15360 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, вимоги
позивача щодо стягнення 3% річних в сумі 1, 26 грн. та пені в сумі 6, 73 грн.
також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції
стягнув з відповідача 3840 грн. штрафу, оскільки в п. 7.5 договору сторони
передбачили, що у випадку порушення строків оплати (невиконання умов договору
п.1.1, п.2.2, а також умов додаткових угод) відповідач сплачує позивачеві штраф
в розмірі 25% від вартості поставленого і неоплаченого товару. Доводи скаржника
про те, що штраф в розмірі 3840 грн. є занадто великим і на підставі ст. 233
Господарського кодексу України має бути зменшений, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки вони необґрунтовані.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи,
мотивовано визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню та прийняв
відповідне рішення.

За таких обставин рішення
Господарського суду Чернігівської області від 07.08.07 відповідає чинному
законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК
України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської
області від 07.08.07 у справі №13/206 залишити без змін, а апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю „Аверс” -  без задоволення.

2. Матеріали справи №13/206
повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді