ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/471
09.10.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет-Груп»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Багира-2»

про
стягнення 3 776,14 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Воропай Н.Г. (довіреність від 01.07.2007);

від відповідача –
не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет-Груп»(далі –Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Багира-2»(далі –Відповідач) про стягнення 3 221,54 грн. заборгованості за договором № К-139/2004 від 10.11.2004, укладеного між Позивачем та Відповідачем (далі –Договір), 215,83 грн. інфляційних втрат, 54,83 грн. 3% річних та 283,94 грн. пені.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 12.09.2007 надсилалась Відповідачу, зокрема, за юридичною адресою: м. Київ, вул. Бурмістенко, 8/9, що зазначена в Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців (міститься у матеріалах справи).

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки від відповідача не надходило.

За таких обставин, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

10.11.2004 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) було укладено Договір.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов’язується поставити Товар у власність Покупця, а останній зобов’язується його прийняти та оплатити у строки та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 3.6 Договору встановлено, що датою поставки вважається дата, яка вказана в накладній. Поставка вважається завершеною, з моменту передачі Товару Покупцю, що підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін.

Згідно з пунктом 4.3 Договору оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі, протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту прийняття Товару.

У випадку, якщо Покупець не здійснює оплату поставленого йому Товару в строк, вказаний у пункті 4.3 даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент невиконання зобов’язання, від суми заборгованості за кожний прострочений день, а також компенсує Постачальнику понесені ним збитки (пункт 6.1 Договору).

01.07.2006 Позивач та Відповідач уклали Додаткову угоду № 03/06 до Договору, в якій визначили нові реквізити Позивача.

На виконання вказаного Договору Відповідачу був поставлений Товар згідно з видатковими накладними від 17.10.2006 № 3-00031492 на суму 1 158,14 грн., від 24.10.2006 № 3-00032728 на суму 662,10 грн., від 07.11.2006 № 3-00034753 на суму 1 687,70 грн. та від 05.12.2006 № 3-00039256 на суму 231,60 грн., всього на суму 3 721,54 грн.

Поставлений Товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням, у якому зазначено матеріально-відповідальна особа Відповідача, яка уповноважена на отримання матеріальних цінностей від Позивача. Також вказане повідомлення містить зразок відбитку печатки Відповідача.

Відповідач за отриманий на підставі вказаних видаткових накладних Товар частково розрахувався на суму 500 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2006 укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Вказаний Акт звірки взаєморозрахунків встановлює, що заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений Товар за Договором становить 3 221,54 грн.

Станом на момент розгляду справи, заборгованість у сумі 3 221,54 грн.  Відповідачем не була сплачена.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем надано докази належного виконання ним своїх зобов'язань за Договором, а саме відповідно до вищевказаних видаткових накладних було поставлено Відповідачу Товар на загальну суму 3 721,54 грн.

Факт отримання зазначеного Товару Відповідачем підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Таким чином, у Відповідача виникло зобов'язання з оплати отриманого Товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач у встановлений Договором строк свого зобов'язання щодо оплати вартості Товару у повному обсязі не виконав.

Не сплачена та визнана Відповідачем згідно з Актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2006 сума заборгованості за поставлений Товар складає –3 221,54 грн.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором у сумі 3 221,54 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат в сумі 215,83  грн. та 3% річних в сумі 54,83 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відтак, вимога Позивача про стягнення з Відповідача на підставі пункту 6.1 Договору пені в сумі 283,94 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 525, 526, 530, 549, 625 ЦК України, статтею 193 ГК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багира-2»(03040, м. Київ, вул. Бурмістенко, 8/9, , р/р 5979 в Московському відділенні ПІБ, МФО 322175, а у випадку відсутності коштів  з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет-Груп»(49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 249, , р/р 3401 в ФАБ «Південний м. Дніпропетровськ, МФО 306458) 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) грн. 54 коп. боргу,  215 (двісті п'ятнадцять) грн. 83 коп. інфляційних втрат, 54 (п’ятдесят чотири) грн. 83 грн. 3% річних, 283 (двісті вісімдесят три) грн. 94 коп. пені, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.