ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.07                                                                                           Справа№ 11/268

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом Військового прокурора Львівського гарнізону в особі ДП “Львівський бронетанковий ремонтний завод”, м.Львів

До відповідача Приватного підприємства “Кларк”, м. Львів

Про  стягнення 3979,65грн.

Представники:

Від прокуратури: Котелевець М.В. –пом.військ. прок посвідчення №174

Від позивача Гривняк В.М. –предст. довіреність №830 від 27.04.2007р.

Від відповідача не з”явився

На розгляд господарського суду Львівської області Військовим прокурором Львівського гарнізону в особі ДП “Львівський бронетанковий ремонтний завод” заявлено позовну вимогу про стягнення із Приватного підприємства “Кларк” 3979,65грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 07.08.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 02.10.2007року.

Прокурор та позивач в судовому засіданні позов підтримали та настоюють на його задоволенні, з наступних підстав:

Між ПП “Кларк” та ДП “Львівський БТРЗ” 26.06.2006р. укладено договір поставки №252 на постачання лісоматеріалів та пиломатеріалів. На виконання умов договору позивач 19.07.2006р. здійснив попередню оплату відповідно до виставленого рахунку на суму 3000,00грн. Відповідач в порушення умов договору поставку оплаченого товару в відповідні терміни не здійснив. В результаті чого у відповідача перед позивачем утворився борг в сумі 3000,00грн.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги по суті не оспорив, вимоги ухвал суду не виконав, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для  встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Сторонам роз»яснено їх права і обов»язки відповідно до ст. 22 ГПК України.

Від здійснення технічної фіксації судового процесу сторони відмовилися.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Між ПП “Кларк” (відповідач) та ДП “Львівський БТРЗ” (позивач) 26.06.2006р. був укладений договір поставки №252 на постачання лісоматеріалів та пиломатеріалів.

Відповідно до п.1.1 договору відповідач (постачальник) зобов”язується постачати та передавати у власність позивача (покупця) лісоматеріали та пиломатеріали –порода: смерека, ялина (товар) для використання його у господарській діяльності, а позивач зобов”язується приймати цей товар та оплачувати його загальну вартість на умовах договору.

Відповідачем на виконання умов договору поставлено на користь позивача  лісоматеріалів та пиломатеріалів на загальнку суму 33507,48грн.

Відповідно до п.5.3 позивач протягом десяти банківських днів з моменту отримання від відповідача рахунку на попередню оплату за партію товару здійснює попередню оплату в розмірі 50% вартості партії товару, яка готова до відвантаження.

Відповідачем 17.07.2006р. виставлено рахунок №07/17, позивач виконуючи свої зобов”язання відповідно до п.5.3 договору 19.07.2007р. здйснив попередню оплату за останню партію товару в сумі 3000,00грн.

Той факт, що позивач оплатив суму попередньої оплати, підтверджується платіжним дорученням №1143 від 19.07.2007р., що міститься в матеріалах справи.

Згідно п.4.1 умов договору товар повинен бути поставлений позивачу протягом 10 днів з моменту отримання попередньої оплати.

Відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов”язання по поставці товару не виконав, суму попередньої оплати не повернув.

З метою врегулювання даних правовідносин позивачем 01.06.2007р. складено акт звірки розрахунків який разом з претензією №1197 від 15.06.2007р. направлено на адресу відповідача з вимогою пвернення боргу.

Відповідач на претензію не відреагував, акту звірки не підписав, суму боргу не повернув.

Отже на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 3000,00грн.

Дослідивши подані позивачем матеріали, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне:

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо ішше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6.1 договору за порушення термінів поставки товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого товару за кожен день затримки до моменту повного виконання зобов”язань з поставки.

Наявний в матеріалах справи розрахунок пені не може бути взятий до уваги судом, оскільки ст. 258 ЦК України встановлено строк позовної давності для стягнення неустойки (штафу, пені) строком в один рік. Відповідно ч.6 ст 232 ГК Ураїни нарахування штрафних санкцій за прострочення  виконання зобов”язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов”язання мало бути виконано.

Позивачем  в розрахунку не враховано дані норми закону, тому суд приходить до висновку що позивач пропустив строк позовної давності по стягненню пені.

З огляду на викладене, в частині стягнення 501,29грн. пені позовна вимога підлягає відмові.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем правомірно нараховано інфляційні збитки які відповідно до розрахунку становлять 389,10грн. та 3% річних які відповідно до розрахунку складають 89,26грн.

Таким чином загальна сума заборгованості яка є обгрунтованою і відповідає чинному законодавству складає 3478,36грн.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 258,526,625,693 Цивільного кодексу України ст.ст. 193,232 Господарського кодексу України ст.ст.43,49,82-84,116 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити частково.

2.В частині стягнення 501,29грн. пені відмовити.

3.Стягнути із Приватного підприємства “Кларк” м. Львів вул. Петлюри, 20/25 ( р/р 6001 в другій ЛФ АКБ “Надра” МФО 325246) на користь Державного підприємства “Львівський бронетанковий ремонтний завод” ( р/р 0536/980 в ЗРФ АКБ “Трансбанк” МФО 385435) 3000,00грн. основного боргу, 389,10грн. –інфляційних збитків, 89,26грн. –3% річних.

4. Стягнути із Приватного підприємства “Кларк” м. Львів вул. Петлюри, 20/25 ( р/р 6001 в другій ЛФ АКБ “Надра” МФО 325246) в доход державного бюджету 102,00грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Накази видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                             Сало І.А.