ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.2007
Справа  № 5/252

За позовом:
ПП „Авіцена” с.Рокосово, Хустського району

До відповідача:  ЗАТ „Хустський
завод залізобетонних виробів” с.Рокосово, Хустського району

За участі 3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог:

Приватний нотаріус ОСОБА_1 м.Хуст

Про визнання добросовісним набувачем.

Суддя                                                           О.С.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача:         Фартушок І.І. - представник

відповідача:     представник не з'явився

Розглянувши матеріали справи за позовом приватного підприємства
„Авіцена” с.Рокосово, Хустського району до закритого акціонерного товариства
„Хустський завод залізобетонних виробів” про
визнання добросовісним набувачем нерухомого майна -комплексу будівель,
розташованих за адресою с.Рокосово, Хустського району Промзона, 20,

ВСТАНОВИВ

Між сторонами у справі, ПП „Авіцена” (як Покупець) та ЗАТ
„Хустський завод залізобетонних виробів” (як Продавець) 05.04.2004р. було
укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець передав у  власність покупцеві комплекс будівель,
розташованих в с.Рокосово, Промзона, 20. При цьому, вартість предмета продажу
визначена експертом та становить 121855 грн. На момент підписання згаданого
вище договору купівлі-продажу, позивачем було внесено в якості авансу 50 000
грн., про що, відповідно було вказано у п.п.3.1.1. п.3 договору. Інша частина
вартості предмета продажу, згідно із п.3 договору, сплачується окремими
платежами, згідно графіка, протягом 60 днів. Таким чином, договір
купівлі-продажу від 05.04.2007р. є оплатним.

Факт реалізації договору підтверджено наявним у справі актом
приймання-передачі комплексу будівель від 21.06.2004р.

Згідно з п.1.5. договору, продавець (відповідач у справі)
стверджує, що предмет продажу не є обтяженим, відносно нього не укладено ніяких
договорів з відчуження чи щодо користування.

Посилаючись на те, що ЗАТ „Хустський завод залізобетонних виробів”
вимагає у судовому порядку визнати недійсним згаданий вище договір
купівлі-продажу, та здійснює інші дії, направлені на позбавлення ПП „Авіцена” права
власності і повернення означеної вище нерухомості, позивач просить визнати його
належним набувачем комплексу будівель, розташованих в с.Рокосово, Промзона, 20,
посилаючись на те, що договір купівлі-продажу від 05.04.2004р. був укладений на
встановлених законом підставах та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1, а
вартість придбаного майна значно зросла внаслідок здійснених покращень.

На повторну вимогу суду відповідач письмових пояснень по суті
позовних вимог не подав, свого представника у засідання суду не направив. За
таких обставин, розгляд справи відбувається за наявними у ній матеріалами,
згідно із ст..75 ГПК України.

У судовому засіданні  було
заслухано, залученого до участі у справі в якості третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог приватного нотаріуса ОСОБА_1 м.Хуст

Заслухавши пояснення
представників сторін, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали, щодо
спірного питання,

суд констатує такі висновки.

Як спосіб захисту майнових прав, цивільним кодексом передбачено
можливість витребування власником майна з чужого незаконного володіння.

Згідно з ст..388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і
не міг знати, власник має право витребувати майно лише у разі, якщо майно було
загублене, викрадене, або вибуло із володіння поза волею. Таким чином, як
витікає із змісту ст..388 ЦК України, лише у виключних випадках майно може бути
витребуване від особи, яка добросовісно заволоділа майном (добросовісний
набувач).

Таким чином, аналізом даної норми права постає висновок про те, що
добросовісним набувачем є набувач, який придбав майно добросовісно, тобто був
не інформований про можливі обставини, які б привели до порушення правомірності
передачі майна у власність, а майно, як предмет правочину, вибуло від власника
поза волею.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для укладення
договору купівлі-продажу від 05.04.2004р. стало рішення загальних зборів
акціонерів ЗАТ „Хустський завод залізобетонних виробів”, оформлене Протоколом №
від 20.05.2003р., яким було вирішено продати майно, що знаходиться на
лівобережжі р.Гаспарка (с.Рокосово, Промзона, 20) та наділеннями, з цього
приводу, відповідними повноваженнями на відчуження об'єкту власному Правлінню.

Далі, правління ЗАТ „Хустський завод залізобетонних виробів”
виносить Рішення, оформлене протоколом №2 від 09.01.2004р., яким вирішено
надати експерту (ПКП ”Консул”) на виконання незалежної оцінки вартості спірного
майна для подальшого оформлення документів по продажу та відчуження. Дане
рішення правління відповідача було погоджено Спостережною Радою ЗАТ „Хустський
завод залізобетонних виробів”.

Як наслідок попередніх рішень відповідача, розширеним засіданням
Правління ЗАТ „Хустський завод залізобетонних виробів” оформлене протоколом №3
від 18.03.2004р. вирішено затвердити експертну оцінку майна в с.Рокосово,
Промзона, 20, затвердити попередній договір купівлі-продажу, угоду про завдаток
у сумі 50 000 грн., а також затвердити варіант договору купівлі-продажу з
покупцем ПП „Авіцена”.

На підставі згаданих вище рішень органів правління товариства
відповідача, і було укладено договір купівлі-продажу від 05.04.2004р.

Судовим розглядом справи встановлено, що договір купівлі-продажу
від 05.04.2004р. було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_1, який встановив
повноваження представників продавця та покупця, правоздатність ЗАТ „Хустський
завод залізобетонних виробів”.

Наведені вище обставини вказують на те, що відчуження майна
відповідача відбулося з його волі, прийняттям відповідного рішення його вищим
органом управління -зборами акціонерів (ст..41 Закону України „Про господарські
товариства”, ст..98 ЦК України, ст..ст.81, 88 ГК України), і, таким чином, саме
майно, яке складає предмет договору, не було викрадене чи загублене.

Зважаючи на наявність рішень органів управління ЗАТ „Хустський
завод залізобетонних виробів” та на факт нотаріального посвідчення договору,
слід дійти висновку про те, що позивач, укладаючи договір купівлі-продажу від
05.04.2004р., набув тієї ступені обізнаності про право- і дієздатність
продавця, яка позбавляла можливості встановити будь-які підстави для сумніву у
відповідності чинному законодавству
даного договору.

Згідно з п.5.3. договору купівлі-продажу від 05.04.2004р., право
власності на предмет продажу переходить від продавця до покупця  після сплати в повному обсязі ціни комплексу
будівель. При цьому, підставою для виникнення права власності є державна
реєстрація договору. Як свідчить витяг про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 07.07.2004р. (реєстровий номер 6513944) договір
купівлі-продажу від 05.04.2004р. було зареєстровано в Хустському державному
підприємстві технічної інвентаризації. Факт повної оплати вартості майна за
договором купівлі-продажу від 05.04.2004р. підтверджується матеріалами справи,
зокрема поданими позивачем розрахунковими документами.

Згідно із п.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист
свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 ЦК України окреслено способи захисту цивільних прав та інтересів.
При цьому, у відповідності до ч.2 п..2 цієї статті, суд може захистити цивільне
право, або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом
(ст..388 ЦК України).

Отже, на підставі вищенаведеного, суд констатує факт належного
придбання позивачем майна, розташованого в с.Рокосово, Мукачівського району,
Промзона, 20. (ст..334 ЦК України, п.5.3. договору купівлі-продажу від
05.04.2004р.).

Листом від 06.09.2007р. відповідач заявив клопотання про зупинення
провадження у даній справі, оскільки у господарському суді Закарпатської
області розглядається справа №3/69 про визнання недійсним та скасування рішення
загальних зборів акціонерів ЗАТ „Хустський завод залізобетонних виробів”,
оформлене Протоколом № від 20.05.2003р., яким було вирішено продати майно, що
знаходиться на лівобережжі р.Гаспарка (с.Рокосово, Промзона, 20), та інших
похідних рішень органів управління товариства.

Вказане клопотання відповідача не може бути розглянуте судом з
огляду на наступне.

Як свідчить відмітка канцелярії суду, згаданий вище лист подано
відповідачем 10.09.2007р. -в день, коли ухвалою від 27.08.2007р. було
призначено судовий розгляд справи. Безпосередньо клопотання відповідача про
зупинення провадження у справі отримане після 14 години, тобто після
проголошення у засіданні суду рішення про задоволення позовних вимог (ст.ст.83,
85 ГПК України). Тому, лист, датований 06.09.2007р., а поданий 10.09.2007р.
слід визнати таким, що поданий після закінчення розгляду справи.

Відсутність у засіданні суду представника відповідача, з огляду на
наявні у справі докази отримання ним ухвал від 15.08.2007р. та від
27.08.2007р., унеможливила з'ясуванню судом, як позиції відповідача, так і його
намір клопотати перед судом про зупинення провадження у справі.

Окрім того, слід зауважити, що оскаржувані п.ОСОБА_2 (ухвала від
27.07.2007р. у справі №3/69) рішення органів управління ЗАТ „Хустський завод
залізобетонних виробів” були підставою для укладення договору купівлі-продажу
від 05.04.2004р. і, у даній справі, оцінюються судом як документи, що слугували
підставою для переконання позивачем у добросовісності продавця, оскільки
законність договору від 05.04.2004р. не є предметом судового дослідження у
даній справі.

Тому, визнання недійсними цих рішень зборів акціонерів та
Правління та Спостережної ради відповідача, не впливає на наслідки розгляду
даного спору, однак може слугувати підставою для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.
4, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України

СУД ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

Визнати приватне підприємство „Авіцена” (с.Рокосово, Хустського
району, вул..Вертепна, профілакторій код32198379) добросовісним набувачем
нерухомого майна -комплексу будівель, розташованих за адресою с.Рокосово,
Хустського району Промзона, 20.

СУДДЯ
О.С.Йосипчук