СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.07                                                                                 Справа № 8/133пд.

Суддя  господарського суду Луганської області  Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський», місто Луганськ,

до  Луганської міської ради, місто Луганськ,

за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю «СіМ», місто Луганськ, -

про визнання договору недійсним, -

при секретарі судових засідань  Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Морозов С.І. –директор, - паспорт ЕК №360845, вид. Артемівським РВ ЛМУ УМВСУ в Луганській області 25.02.1997 року;

від  відповідача –Бєльський А.М. –юрист, - довіреність №01-03-30/3179а від 07.06.07 року;

від третьої особи –Яндян О.А., - довіреність №50 від 05.10.07 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним  договору оренди землі від 23.01.06 року, укладеного між Луганською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМ», - про надання ТОВ «СІМ»в оренду земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський») міста Луганська, загальною площею 0,1380 га, та скасування його як безпідставного або нікчемного.

На підставі ст. 77 ГПК України  розгляд справи відкладено: з 23 березня до 10 квітня 2007 року –у зв’язку з неприбуттям представника третьої особи; з 10 квітня до 24 квітня 2007 року – у зв’язку з неприбуттям представників сторін та третьої особи до судового засідання; з метою надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази, а також надання суду можливості  витребувати додаткові докази.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.04.07 року, представник Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю «СіМ»(далі –ТОВ «СІМ», - третя особа), - звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по цій справі, оскільки «постановою господарського суду Луганської області від 29.08.2006 року по справі №13/373н-ад рішення Луганської міської ради від 13.12.2005 року №37/141 скасовано і даний факт покладено в основу позову гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»по справі №8/133пд –про визнання договору оренди землі недійсним»- «у зв’язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею справи №16/162н-ад (13/373н-ад)».

У тому ж судовому засіданні,  з аналогічним клопотанням звернувся представник відповідача -  Луганської міської ради (далі –Міськрада, - відповідач).

Кожен з представників на обґрунтування свого клопотання надав до суду документальні докази.

Ухвалою суду від 24.04.07 року обидва клопотання задоволено, - провадження по справі зупинено на підставі частини 1 ст. 79 ГПК України.

27.09.07 року до суду від Третьої особи надійшло клопотання про поновлення провадження по цій справі (вих. №48 від 27.09.07 року), до якої додано:

постанову господарського суду Луганської області від 18.05.07 року по справі №16/162н-ад (13/373н-ад), якою у зв’язку з нововиявленими обставинами скасовано постанову суду по справі №13/373н-ад та відмовлено у задоволенні позову Гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»до  Луганської міської ради –про скасування рішення Луганської міської ради від 13.12.05 року №37/141 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМ»в оренду земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вулиця Побєдоносна міста Луганська (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)»;

ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.09.07 року, яким вищезгадану постанову залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.10.07 року провадження по справі №8/133пд поновлено.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.10.07 року, представники сторін та третьої особи звернулися до суду з клопотанням про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.ст. 4-1 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Крім того, він звернувся до суду з письмовим клопотанням про зупинення провадження по цій справі (вих. №1/8 від 08.10.07 року), в якому ставить суд до відома про те, що позивач не погодився з обома вищезгаданими судовими рішеннями та звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, на підтвердження чого додав до клопотання копію касаційної скарги та докази її відправлення на адресу суду і отримання останнім.

Докази порушення касаційного провадження за скаргою до суду ним не надані, однак він  вважає, що наданих ним доказів достатньо для задоволення його клопотання.

Представники відповідача та третьої особи заперечують проти задоволення цього клопотання, вважаючи його необґрунтованим, оскільки представник позивача не надав до суду доказів порушення касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Розглянувши клопотання представника позивача, заслухавши думку представників відповідача та третьої особи з цього приводу, суд повністю відмовляє у задоволенні клопотання з огляду на наступне:

1)постанова господарського суду Луганської області  від 18.05.07 року по справі №16/162н-ад (13/373н-ад) набрала чинності 28.08.07 року  (тобто в день винесення ухвали Донецьким апеляційним адміністративним судом).

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.08.07 року складена та оголошена у судовому засіданні 28.08.07 року.

Згідно частині 2 ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) касаційна скарга повинна бути подана до суду касаційної інстанції впродовж одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160  цього Кодексу –з дня складення постанови у повному обсязі.

Отже, позивач звернувся з касаційною скаргою вчасно.

2)Частиною 2 ст. 214 КАСУ встановлено, що суддя-доповідач, отримавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до статті 213 цього Кодексу, у п’ятиденний строк вирішує питання про відкриття касаційного провадження, про що постановляє відповідну ухвалу, витребовує справу.

Представник позивача надав до суду докази того, що Вищим адміністративним судом України його касаційну скаргу отримано 19.09.07 року.

З цього дня до часу розгляду цієї справи (№8/133пд) минуло 18 днів, - однак докази порушення касаційного провадження  позивачем до справи не надані.

3)Двомісячний термін розгляду цієї справи, встановлений ст. 69 ГПК України,  закінчується сьогодні, - тобто 08.10.07 року.

Представники відповідача та третьої особи категорично заперечують проти звернення до суду з клопотанням про продовження терміну розгляду справи (правило ч. 4 ст. 69 ГПК України) та наполягають на розгляді спору по суті у цьому судовому засіданні.

За таких обставин суд розглянув спір по суті у судовому засіданні, призначеному на 08.10.07 року.

Представник відповідача відзив на позов та витребувані судом документи не надав; у судовому засіданні проти позову заперечив, вважаючи його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи також позов не визнав, про що зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №б/н від 08.10.07 року), вважаючи його незаконним та необґрунтованим.

І.Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд дійшов наступного.

1. 12.07.2000 року Виконавчим комітетом Луганської міської ради Гаражно-будівельний кооператив «Ольховський»(далі –ГБК «Ольховський», - позивач), ідентифікаційний код 25892703, зареєстрований в якості юридичної особи, у зв’язку з чим до ЄДРПОУ внесено реєстраційний запис за №0003392, - що підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно пункту 1.2 ст. 1 Статуту «ГБК «Ольховський»утворюється на вулиці Побєдоносна, 21-г».

Однак земельна ділянка для розміщення кооперативу за вказаною адресою останньому не виділена, що підтверджується матеріалами справи; цієї обставини у судовому засіданні не заперечує і представник позивача, але він вважає, що сам кооператив створено громадянами, які підписали угоду на будівництво гаражів та використання стояночних місць а АТВТ «ЛуганськоблМЖКбуд», а також власниками гаражів вже прийнятих в експлуатацію»(п. 1.3 ст.1 Статуту), а тому кооператив правомірно користується земельною ділянкою, виділеною раніше, до його створення, кожному з його окремо взятих  членів.

24.02.05 року виконавчим комітетом Луганської міської ради  прийнято рішення №59/49 «Про внесення на розгляд  Луганської міської ради питання про надання  ТОВ «СІМ»згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)», - яким ТОВ «СІМ»було надано дозвіл, про який йдеться у назві цього рішення.

19.04.05 року тим же виконкомом прийнято рішення №32/113 «Про надання ТОВ «СІМ»згоди на розроблення проекту земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)».

Різниця між двома вищеназваними рішеннями полягає у тому, що при прийнятті другого рішення було детально досліджено те, що виділена земельна ділянка нікому іншому у власність, постійне користування або в оренду –не надана.

Рішенням Луганського міськвиконкому від 25.11.05 року №345/16 «Про внесення на розгляд Луганської міської ради питання про відведення ТОВ «СІМ»в оренду  земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)», згідно якому зазначене у назві рішення питання внесено до порядку денного 37- сесії Луганської міської ради четвертого скликання.

13.12.2005 року 37-ю сесією Луганської міської ради четвертого скликання прийнято рішення №37/141 «Про передачу Товариству  з обмеженою відповідальністю «СІМ»в оренду земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)), - згідно якому затверджено проект відведення  названому Товариству земельної ділянки (п. 1); йому передано терміном на 49 років земельну ділянку площею 0,135 га, яка за своїм цільовим призначенням (категорією) відноситься до земель житлової та громадської забудови, під будівництво та розміщення споруд автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)», в межах, визначених проектом відведення земельної ділянки, затвердженим відповідно до п. 1  даного рішення (п.2).

На виконання цього рішення між Луганською міською радою (Орендодавець), - з одного боку, - та ТОВ «СІМ»(Орендар), - з іншого боку, - укладено договір оренди вищезгаданої земельної ділянки, нотаріально посвідчений  приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Борисовою В.А. 13.01.2006 року, за реєстром №90.

До договору додано акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.01.06 року.

Договір оренди землі зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право  власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Артемівського району міста Луганська, у зв’язку з чим вчинено запис від 06.02.06 року за №10.

07.02.06 року Луганською міською радою цю земельну ділянку передано ТОВ «СІМ», що підтверджується двостороннім актом приймання-передачі.

2.ГБК «Ольховський», вважаючи, що цей договір  порушує його законні права та інтереси, звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Луганської міської ради в особі міського голови міста Луганська  - про скасування рішення; до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено ТОВ «СІМ».

Постановою  господарського суду від 29.08.06 року (справа №13/373н-ад) позов задоволено у повному обсязі - скасовано вищезгадане рішення сесії міської ради №37/141 від 13.12.05 року.

Луганський апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 02.11.06 року цю постанову залишив без змін, - тобто вона набрала законної сили.

19.03.07 року від ТОВ «СІМ»- третьої особи до господарського суду Луганської області надійшла заява про перегляд постанови господарського суду Луганської області від 29.08.06 року по справі №13/373н-ад за нововиявленими обставинами, якими третя особа вважає факт неотримання ГБК «Ольховський» від Луганської міськради згоди на розроблення проекту землеустрою та надання земельної ділянки йому у користування; кооперативу також не було виділено земельну ділянку; кооперативом не було надано згоди на участь у проведенні конкурсу у відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про оренду землі».

Постановою господарського суду Луганської області від 18.05.07 року по справі №16/162н-ад (13/373н-ад) заяву третьої особи про перегляд судового рішення від 29.08.06 року (справа №13/373н-ад) за нововиявленими обставинами –задоволено; постанову від 29.08.06 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.08.07 року постанову від 18.05.07 року залишено без змін, - тобто вона набрала законної сили.

Як сказано вище у цьому рішенні, ГБК «Ольховський»з таким рішенням по спору не згоден та оскаржив його у касаційному порядку; позов по справі №8/133 пд –підтримав у повному обсязі і наполягає на його задоволенні.

ІІ.Заслухавши представників сторін та третьої особи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

1.Наявними у справі доказами належним чином підтверджено, що рішення 37-ї сесії Луганської міської ради четвертого скликання від 13.12.05 року №37/141 «Про передачу Товариству  з обмеженою відповідальністю «СІМ»в оренду земельної ділянки під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу «Ольховський»)) –є чинним.

Дослідивши спірний договір, суд дійшов висновку про те, що Луганською міською радою та ТОВ «СІМ»при укладенні спірного договору дотримано вимог ст. 14 (форма договору оренди землі), ст.15 (умови договору оренди землі) та ст.16 (порядок укладення договору оренди землі) Закону України від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV «Про оренду землі»(далі –ЗУ №161-ХІУ), а також ст. 92 (право постійного користування земельною ділянкою) та ст. 93 (право оренди земельної ділянки) Земельного кодексу України (далі –ЗКУ).

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про оренду землі»здійснено державну реєстрацію договору.

2.Позивач ставить питання про визнання вищезгаданого договору недійсним та нікчемним.

Закон України №161-ХІУ не містить підстав для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та нікчемним.

Статтею 210 ЗКУ встановлено, що угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Тобто, ЗКУ також не містить норми, якою було б врегульовано  порядок визнання недійсною або нікчемною угоди про надання земельної ділянки в оренду.

У зв’язку з викладеним суд при вирішенні цього спору керується статтею 203 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ), якою встановлено загальні вимоги до правочинів, а саме:

1.Зміст  правочину  не може суперечити цьому Кодексу,  іншим актам  цивільного  законодавства,  а   також   моральним   засадам суспільства.

2.Особа,  яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3.Волевиявлення  учасника  правочину  має  бути  вільним   і відповідати його внутрішній волі.

4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Жодну з цих вимог  при укладенні спірного договору сторони не порушили.

Згідно статті 204 ЦКУ правочин є правомірним,  якщо його  недійсність  прямо  не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони здійснили державну реєстрацію правочину, чим виконали вимоги ст. 210 ЦКУ, якою встановлено, що  правочин підлягає державній реєстрації  лише  у  випадках, встановлених  законом.  Такий  правочин  є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що у нього немає підстав для застосування при вирішенні цього спору статті 215 ЦКУ, згідно якій підставою недійсності правочину є  недодержання  в  момент вчинення  правочину  стороною  (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та  шостою  статті  203  цього Кодексу.

Недійсним є правочин,  якщо його  недійсність  встановлена законом   (нікчемний  правочин).  У  цьому  разі  визнання  такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках,  встановлених  цим  Кодексом,  нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо  недійсність  правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована  особа  заперечує  його дійсність на підставах,  встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 44, 47-1 та 49 ГПК України суд покладає на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 204, 215 Цивільного кодексу України; ст.ст. 14-16 Закону України від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV «Про оренду землі»; ст.ст. 92, 93, 210 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст.32-34, 44, 47-1, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 08.10.2007 року за згодою представників сторін та третьої особи оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення, оформлене згідно ст.84 ГПК України, набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного господарського суду у 10-денний термін з дня його підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано  15 жовтня  2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа