ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.07                                                                                        Справа №  20/330д/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

м. Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця”, Запорізька область, Запорізький район, с.Долинське

до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Запорізька область, Запорізький район, с.Долинське

про спонукання укласти додаткову угоду  до договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача  –Ігнатюк С.М. (генеральний директор, протокол №3/1 від 25.10.2006р.);

Половенко А.Ю. (довіреність №б/н від 01.01.2007р.);

Від відповідача  - Абрамян А.Л. (довіреність №б/н від 11.05.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про спонукання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду  до договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/330д/07,  судове засідання  призначено на 07.08.2007р.

У судовому засіданні 07.08.2007р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та просить суд на підставі ст.ст. 9, 10, 24, 28 Закону  України “Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст. 653,654 ЦК України, ст. 188 ГК України   позов задовольнити. Позовні вимоги мотивовані, зокрема, наступним. Ст.10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна передбачає істотні умови договору оренди державного та комунального майна, однією із яких є страхування орендарем взятого ним в оренду майна, проте в договорі зазначена істотна умова не зазначена. З метою приведення у відповідність договору до ст.10 Закону позивач 20.03.2007р. направив відповідачу лист №46/1, один із пунктів якого містив пропозицію підписати додаткову угоду до договору з метою приведення його у відповідність з діючим законодавством. Проте,  в отриманій відповіді відповідача №906/02.09  від 14.05.07 не зазначено про результати розгляду зазначеної пропозиції укласти додаткову угоду до договору.  Позивач під час укладення договору оренди від 26.09.05, редакція якого була  запропонована  відповідачем, не передбачив і не міг передбачити, що відсутність істотної умови договору щодо страхування може привести до визнання договору неукладеним, ним договір оренди був би укладений на інших умовах, тобто відповідно до вимог ст.10 Закону. Зазначену обставину позивач  вважає істотною  зміною обставин та вказує, що розірвання договору призведе до більш значних затрат позивача щодо звільнення орендованого майна, припинення виробництва на об’єкті, чим затрати позивача щодо страхування взятого ним в оренду майна.  Враховуючи відсутність відповіді  відповідача щодо результатів розгляду пропозиції укласти додаткову угоду до договору, ТОВ “Агрофірма “Хортиця” листом №54 від 01.06.07 звернулась до Долинської сільської ради укласти новий договір оренди, проте відповідач у листі №1138/02.09 від 16.06.07 не розглянув цю пропозицію, а забажав отримати назад передане ним в оренду нерухоме майно. Таким чином, позивач вважає, що Долинська сільська рада своїми діями порушує діюче законодавство та законні права орендаря.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, мотивуючи наступним. Відповідно до рішення Господарського суду від 31.01.2007р. у справі №4/15д/07 договір оренди цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р. є неукладеним, оскільки сторонами не досягнуто згоди по всім його істотним умовам. Також є Ухвала Запорізького апеляційного господарського суду  про повернення апеляційної скарги. Для виконання рішення Господарського суду відповідач неодноразово направляв листи №1038/02.09 від 29.05.2007р., № 1138/02.09 від 16.06.2007р. про  повернення предмета спору - нерухомого майна (згідно  до технічного паспорту БТІ  -  А,Б,К,М,Н,Р та приміщення  комунальної власності загальною площею 210,7 кв.м. розташоване у споруді  літера 3), на які відповіді не отримав. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін,  суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця” (наймач, далі-позивач) та Територіальною громадою с.Долинське в  особі  Долинської сільської ради  (наймодавець, далі- відповідач)  був укладений  договір  оренди цілісного майнового комплексу, за яким  позивач передав, а відповідач прийняв у  строкове  платне  користування  нерухоме майно, а саме: споруди, зазначені літерами

(згідно  до технічного паспорту БТІ)  -  А,Б,К,М,Н,Р та приміщення комунальної власності загальною площею 210,7 кв.м. розташоване у споруді  літера 3, що розташоване за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Нове Запоріжжя, вул. Кірова, 1-г, яке знаходиться на балансі Територіальної громади с.Долинське в  особі  Долинської сільської ради. Договір зареєстровано в реєстрі за №4884.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.01.2007р. у справі №4/15д/07 за позовом Долинської сільської ради Запорізької області до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця” відмовлено в позові про визнання недійсним договору найму цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р.та стягнення збитків. Відповідно до рішення  суду  від 31.01.2007р. у справі №4/15д/07 договір оренди цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р. є неукладеним.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги  задоволенню  не підлягають на наступних підставах.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Приписами ст.ст. 12,13,14 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, в силу закону, договору. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із матеріалів справи слідує, що рішенням господарського суду Запорізької області від 31.01.2007р. у справі №4/15д/07 за позовом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця” відмовлено в позові про визнання недійсним договору найму цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р.та стягнення збитків. Тобто, справа розглядалась між тими ж сторонами, що і у справі №20/330д/07. Підставою для відмови в позові в частині визнання недійсним договору від 26.09.2005р. стало визнання оспорюваного договору неукладеним у зв’язку  з недосягненням згоди по всім істотним умовам, у тому числі страхування орендарем взятого в оренду майна, що свідчить  про відсутність договірних відносин між сторонами.

Відповідно до ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Оскільки рішенням господарського суду у справі №4/15д/07, яке набрало законної сили,  встановлено, що договір найму цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р. є неукладеним, на підставі наведених вище норм законодавства цей договір не є підставою для виникнення прав та обов’язків  сторін, і даний факт не доводиться знову.

Частиною 8 статті 181 ГК України також встановлено, що у разі якщо сторони не досягли  згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання , правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Позивач просить на підставі ст.ст.653,654 ЦК України, ст.188 ГК України, ст.ст. 9, 10, 24, 28 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” зобов’язати  територіальну громаду с.Долинське в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області укласти з ним додаткову угоду до договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р., зареєстрованого в реєстрі за №4884, наступного змісту: “Наймач зобов’язаний застрахувати орендоване майно на користь наймодавця”.

Крім викладеного вище, позов не може бути задоволений також з таких підстав. Статтею 188 ГК України встановлений порядок зміни та  розірвання господарських договорів, і передбачено, зокрема, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити чи розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні. При цьому із змісту законодавства слідує, що пропозиція щодо зміни договору повинна бути чітко визначена, щоб у разі недосягнення згоди, можливо передати спір на вирішення суду.

Згідно з позовною заявою позивач такою пропозицією вважає лист №46/1, направлений 20.03.2007р., тобто після винесення рішення господарським судом у справі №4/15д/07. Відповідно до цього листа позивач просив передати додатково в оренду всі літери майнового комплексу, що залишились, і також повідомлялось про готовність підписати всі необхідні документи (додаткові угоди і т.п.) для приведення договору відповідно до вимог законодавства. Тобто, даний лист не свідчить про пропозицію  укласти додаткову угоду наступного змісту: “ Наймач зобов’язаний  застрахувати орендоване майно на користь наймодавця” (що є предметом розгляду у даній справі) і взагалі проект додаткової угоди з таким змістом відповідачу не направлявся.

У судовому засіданні позивач уточнив, що пропозицією укласти додаткову угоду є лист вих.№54 від 01.06.2007р. Однак, зазначений лист містить пропозицію укласти новий договір оренди на весь майновий комплекс, а не додаткову угоду до договору від 26.09.2005р. , яка є предметом спору.

У зв’язку з викладеним, не можуть бути підставою для задоволення позову посилання  ТОВ “Агрофірма “Хортиця” на ст.ст.653,654 ЦК України,  ст.ст. 9, 10, 24, 28 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. При цьому суд зауважує, що ст.ст.653,654 ЦК України встановлені правові наслідки зміни або розірвання договору та форма зміни або розірвання договору. Оскільки суд не вбачає підстав  для зміни договору, який є  неукладеним (таким, що не відбувся), правові наслідки таких змін не настають.  Статтею 9   Закону України “Про оренду державного та комунального майна” передбачено порядок укладення договору оренди, що не є предметом спору. Статтею 10 цього Закону встановлені істотні умови договору оренди державного та комунального майна, серед яких –страхування орендарем взятого в оренду майна. Саме відсутність істотних умов стало підставою для визнання господарським судом договору оренди неукладеним,  права та обов’язки сторін не виникли. Тому ст. 24 “ Ризик випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди” Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та ст. 28 цього Закону, яка встановлює захист права орендаря на орендоване майно, також не можуть бути підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, вимоги позивача з підстав, які заявлені, задоволенню не підлягають. На  час розгляду даної справи відсутні підстави  для зобов’язання  відповідача  до укладення  додаткової угоди  до договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу від 26.09.2005р., зареєстрованого в реєстрі за №4884.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати  покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст.  49,  82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя                                         Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 14.08.2007р.