ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"22"
травня 2007 р.
Справа № 10/099-07

за
позовом Коммунального
підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Васильків

про стягнення  7729,30 грн.

суддя
О.В.Тищенко

Представники:

від
позивача: Єфімова
М.О. (довіреність від 27.12.2006р. № 155/юр)

від відповідача: не з'явився.

Обставини
справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Коммунального підприємства «Харківські теплові
мережі», м. Харків до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Васильків про
стягнення  7729,30 грн.

Ухвалою
господарського суду Київської області від ІНФОРМАЦІЯ_1р. було порушено
провадження в справі та призначено до розгляду на ІНФОРМАЦІЯ_2р. о 17:00 год.

Відповідно
до ухвали господарського суду Київської області від ІНФОРМАЦІЯ_3р. було
продовжено строк вирішення спору по справі № 10/099-07 на один місяць до
ІНФОРМАЦІЯ_4р.

В
судовому  засіданні ІНФОРМАЦІЯ_2р.,
відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до ІНФОРМАЦІЯ_5р. о 14:00
год.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що Коммунальне підприємство «Харківські
теплові мережі»здійснює постачання теплової енергії споживачам Фрунзенського
району м. Харкова з ІНФОРМАЦІЯ_6р. З моменту придбання відповідачем - Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 нежитлового приміщення в житловому будинкуАДРЕСА_1
загальною площею 888,90 кв.м. з централізованими системами опалення (Договір
купівлі-продажу нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_7р.), останній не уклавши
договір на постачання теплової енергії  з
Коммунальним підприємством «Харківські теплові мережі»та не здійснивши
відключення системи опалення своїх приміщень від центалізованої системи
опалення житлового будинку шляхом їх переобладнання, безпідставно отримував
теплову енергію.

Позивач зазначає, що станом на
ІНФОРМАЦІЯ_8р. вартість безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі
7729,30 грн. відповідачем не сплачена.

Через загальний відділ господарського
суду Київської області ІНФОРМАЦІЯ_5р. від представника позивача надійшла заява
про збільшення позовних вимог від ІНФОРМАЦІЯ_9р. НОМЕР_1 в якій останній
просить стягнути з відповідача 921,67 грн. суму інфляційних втрат та 272,73
грн. суму 3% річних.

Також, представником позивача було
подано письмові пояснення від ІНФОРМАЦІЯ_10р. НОМЕР_2.

Представник позивача  в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_11. позовні
вимоги підтримав, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в відзиві на позовну
заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2р. проти позову заперечує, посилаючись на
необгрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не подано доказів початку
і закінчення опалювального сезону, не надано доказів на підтвердження
встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги та належних доказів, які
підтверджують забезпечення відповідача тепловою енергією.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача  та представника
відповідача дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення  в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею
888,90 кв.м. (Договір купівлі-продажу нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_7р.) з
централізованими системами опалення, що розташовані у Фрунзенському районі м.
Харкова.

Коммунальне
підприємство «Харківські теплові мережі»здійснює постачання теплової енергії
споживачам Фрунзенського району м. Харкова з ІНФОРМАЦІЯ_6р.

Як
вбачається з метеріалів справи в опалювальному сезоні ІНФОРМАЦІЯ_12р.р. було
здійснено подачу опалення у приміщення відповідача, що підтверджується Актом
підключення споживачів до джерела теплової енергії від ІНФОРМАЦІЯ_13р. НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_14р.
відповідач через свого представника
звернувся до  Коммунального
підприємства «Харківські теплові мережі»з заявою про укладення договору на
постачання теплової енергії у належні йому приміщення. При обстеженні
позивачем  зазначених приміщень
відповідачу було запропоновано укласти договір з Коммунальним підприємством  «Харківські теплові мережі» на постачання
теплової енергії, про що був склалений Акт НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_15р.

Крім
того, як вбачається з матеріалів справи
супровідним листом від ІНФОРМАЦІЯ_16р. НОМЕР_5відповідачу було передано
3-ри примірники оформленного та підписаного з боку позивача договору на постачання
теплової енергії, але відповідач не повернув позивачу підписаний договір.

ІНФОРМАЦІЯ_17р.
відповідач звернувся до позивача з листом, в якому просив відключити належні
йому нежитлові приміщення від централізованого опалення.

ІНФОРМАЦІЯ_18р.
Коммунальним підприємством «Харківські теплові мережі»було складено Акт
відключення споживачів від джерела теплової енергії відНОМЕР_6, в зв'язку з
закінченням опалювального сезону.

Копії
вищезазначених документів залучено до матеріалів справи, оригінали було надано
суду для огляду у судовому засіданні.

Судом
встановлено, що розрахунок теплового навантаження на приміщення відповідача, а
також нарахування відповідачу за фактично спожиту теплову енергію проводились у
відповідності до нормативних документів, а саме: „Норм та вказівок по
нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та
громадських споруд, а також  на
господарсько-побутові потреби в Україні” КТМ 204 України 24494, які затверджені
Держжитлокомунгоспом України ІНФОРМАЦІЯ_20р., а також у відповідності до
Розпоряджень Харківського міського голови від ІНФОРМАЦІЯ_21р. НОМЕР_9 „Про
початок  опалювального сезону у м.
Харкові” та від ІНФОРМАЦІЯ_19р.НОМЕР_7 „Про припинення опалювального сезону у
м. Харкові”.

Також,
нарахування  відповідачу проводились з
урахуванням тарифу 110,17 грн. за 1 Гкал, який
затверджений Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради
НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_22р. „Про встановлення тарифів на виробництво теплової
енергії та послуги теплопостачання”.

Таким
чином, за безпідставно спожиту теплову енергію
у період зІНФОРМАЦІЯ_23р. по ІНФОРМАЦІЯ_24р. у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в розмірі 7729,30 грн.

Відповідно
до ст.ст. 202, 205 ЦК України правочином є дія особи,  спрямована на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочин  може  вчинятися
усно  або  в
письмовій  формі. Сторони  мають
право  обирати  форму
правочину,  якщо  інше
не встановлено законом. Правочин,
для якого законом  не  встановлена
обов'язкова письмова   форма,   вважається
вчиненим,  якщо  поведінка
сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Отже,
сторонами на підставі ст. ст. 202, 205 Цивільного кодексу України було вчинено
правочин, згідно  якого у відповідача на
підставі ст. ст. 11, 509, 626 ЦК України виникло зобов'язання щодо оплати за
поставлену телову енергію.

Згідно зі статтею 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України,
суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до умов договору
та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, згідно ст. 526 ЦК України
зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно
з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання  боржником
обов'язку  не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня  пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

ІНФОРМАЦІЯ_25р.
позивачем на адресу відповідача було направлено лист НОМЕР_10 від
ІНФОРМАЦІЯ_26р. (що підтверджується поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення від
ІНФОРМАЦІЯ_27р.) з пропозицією розрахуватися за  поставлену теплову енергію в термін
визначений ст. 530 ГПК України.

Зазначена претензія відповідачем
залишена без відповіді.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошових зобов”язань, на вимогу кредитора
зобов”язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем було нараховано суму 3% річних та розмір інфляційних втрат з
ІНФОРМАЦІЯ_28р. по ІНФОРМАЦІЯ_29р.

На думку суду даний розрахунок є
невірним, оскільки,  вимога позивача про
сплату заборгованості за  поставлену
теплову енергію була направлена на адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_25р., а
вручено  ІНФОРМАЦІЯ_27р., тому обов'язок
відповідача по сплаті заборгованості настав ІНФОРМАЦІЯ_30р.

Тому сума 3% річних та сума
інфляційних втрат повинна бути нарахована з ІНФОРМАЦІЯ_30р. по ІНФОРМАЦІЯ_31р.

Отже, відповідно до обґрунтованого
розрахунку суду сума 3% річних складає
8,25 грн. (борг*/100/365*кількість днів) та розмір інфляційних втрат
становить 46,37 грн.

У зв'язку з вищезазначеним, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягненя основного боргу в сумі
7729,30 грн. та 46,37 грн. інфляційних втрат,
8,25 грн. 3% річних обгрунтовані
та підлгають задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Таким,
чином стягненню підлягає 7729,30 грн. основного боргу,  сума інфляційних втрат в розмірі 46,37 грн.
та  8,25 грн. три відсотки річних.

Судові витрати відповідно до ст. 49
ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК
України господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.  Позов
задовольнити частково.

2. Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  (юридична адреса: 08600, Київська область,
АДРЕСА_7; фактична адреса:АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_11) на користь
Коммунального підприємства «Харківські теплові мережі»(61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, ) 7729,30 грн. основного боргу,  46,37 грн. суму інфляційних втрат
та  8,25 грн. три відсотки річних,
а також судові витрати:  88,97 грн.
державного мита та  102,92 грн.
витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.   В решті позовних вимог відмовити.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або
касаційному порядку.

Суддя