Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2007 р.                                                 Справа № 46/597-06

Колегія суддів у складі

головуючого судді Шепітько І.І., судді  Бондаренка В.П., судді Лакізи В.В.

при секретарі Погребняк А.М.

за участю

Військового прокурора Харківського гарнізону –Петренко В.В. за дорученням № 3621 від 10.10.2007 року

представників сторін:

Міністерства оборони України - Москова М.В. за дорученням № 220/510/д від 28.12.2006 року

позивача –Маркової І.М. за дорученням № 0115-74 від 07.07.2006 року

відповідача –Москова М.В. за дорученням № 1/37/40/532 від 27.11.2006 року, після перерви з’явився Шило О.П. за дорученням № 1/37/26/388 від 28.09.2007 року

третьої особи –Шуст Ю.М. за дорученням № 25-16/6047 від 14.08.2007 року, Гришина В.М. за дорученням № 25-16/346 від 21.01.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційне подання Військового прокурора Харківського гарнізону  в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України та Харківського університету повітряних сил ім. І.Кожедуба (вхідний № 2760Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 07 серпня 2007 року по справі

за позовом Харківського національного університету ім.Каразіна , м.Харків

З-тя особа Контрольно-ревізійне управління в Харківській області, м.Харків

до Харківського університету повітряних сил ім. І.Кожедуба, м.Харків

за участю Військового прокурора Харківського гарнізону та Міністерства оборони України

про звільнення приміщення та стягнення 2149684,00 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07 серпня 2007 року (суддя Ільїн О.В.) позов задоволено, зобов’язано Харківський університет повітряних сил ім. І.Кожедуба звільнити всі приміщення, які він займає в будівлі за адресою: м. Харків, площа Свободи, 6 та передати ці приміщення Харківському національному університету ім. Каразіна, стягнуто з Харківського університету повітряних сил ім. І.Кожедуба на користь Харківського національного університету ім. Каразіна  1246083,00 вартості сплачених комунальних послуг, 903601,00 грн. вартості експлуатаційних витрат, 21581,84 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Військовий прокурор Харківського гарнізону з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, подав апеляційне подання, в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 07 серпня 2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує на те, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.07,2004 року № 451-р "Про передачу нерухомого майна до сфери управління МОН"; Угода про співробітництво, яка була укладена між Харківським університетом Повітряних Сил і Харківським національним університетом ім. В.Н. Каразіна 20 серпня 2004 року, а також Акт приймання-передачі будівель № 1, 2, З військового містечка № 107 м. Харкова безоплатно, затверджений Міністром освіти і науки України 23 вересня 2004 року, та сама передача будівель № 1, 2, З військового містечка № 107 м. Харкова були видані, складені та здійснені з порушенням "Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 року № 1282. Також зазначає, що Угодою про співробітництво від 20.08.2004 року не передбачено оплату комунальних послуг, експлуатаційних витрат та виселення. Проте, у п.2.1.3 Угоди зазначено, що приміщення мають використовуватися спільно на постійній основі. Крім того, на пропозицію відповідача щодо укладення договору оренди позивач не відповів.

Відповідач повністю погоджується з апеляційним поданням Військового прокурора, вказує на те, що рішення господарського суду не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, просить апеляційне подання Військового прокурора Харківського гарнізону  задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 07 серпня 2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Відповідач заперечує можливість розрахунку експлуатаційних витрат взагалі та в частині оплати обслуговуючого персоналу, оскільки територія приміщень знаходиться під охороною військовослужбовців. Також зазначає, що договори на субспоживання комунальних послуг відповідач не укладав, Акти звірки по комунальним послугам з позивачем не складалися. Крім того, позивач не повідомляв відповідача про кількість спожитих комунальних послуг та зазначив, що Угодою про співробітництво від 20.08.2004 року не передбачено оплату комунальних послуг, експлуатаційних витрат та виселення. Проте, у п.2.1.3 Угоди зазначено, що приміщення мають використовуватися спільно на постійній основі.

Позивач вважає, що скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з’ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області  від 07 серпня 2007 року залишити без змін, а апеляційне подання Військового прокурора Харківського гарнізону залишити без задоволення. Вказує на те, що відповідачем не було виконано в обумовлені строки умов Угоди про співробітництво щодо визначення переліку приміщень навчальних та наукових лабораторій, які необхідні йому для навчальної та наукової діяльності та потребують спільного з університетом використання. Додаткова угода між сторонами по справі не була укладена. Строк дії Угоди скінчився ЗО серпня 2005 року, однак відповідач продовжує утримувати приміщення і за весь час свого перебування в переданих на баланс позивачу приміщеннях відповідач користується ними безоплатно, не сплачуючи балансоутримувачу комунальні послуги та експлуатаційні витрати.

Третя особа, підтримує позицію позивача та просить рішення господарського суду Харківської області  від 07 серпня 2007 року залишити без змін, а апеляційне подання Військового прокурора Харківського гарнізону залишити без задоволення.

10.10.2007 року у судовому засіданні апеляційне подання Військового прокурора Харківського гарнізону слухалося по суті та у судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2007 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційному поданні доводи, перевіривши матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з того, що згідно з доданими позивачем розрахунками, його витрати по утриманню частини приміщення, зайнятих відповідачем за період з 01 жовтня 2004 року по ЗО травня 2006 року складають 2149684,00 грн., у тому числі 1246083,00 грн. - комунальні послуги, 903601,00 грн. - експлуатаційні витрати, які підтверджуються рахунками комунальних підприємств. Крім того, проведеною перевіркою Контрольно-ревізійного управління в Харківській області встановено, що положення Угоди, укладеної між Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна та Харківським університетом повітряних сил ім. І. Кожедуба, останнім не виконано умови щодо звільнення приміщень у навчальному корпусі, займана площа яких складає 12782,6 кв.м. Згідно з актом ревізії КРУ в Харківській області за період з жовтня 2004 року по травень 2006 року позивачем витрачено 1644996,86 грн. бюджетних коштів на оплату комунальних послуг по навчальному корпусу за адресою: майдан Свободи, 6 у м. Харкові, з них 1246082,80 грн. на утримання приміщень, які займає відповідач. Крім того, встановлено, що позивачем витрачено бюджетні кошти на оплату заробітної плати обслуговуючого персоналу в сумі 903601 грн. Згідно з п.п. 14, 15 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1282, саме з дати затвердження акта приймання-передачі органом, уповноваженим управляти державним майно, якому передається військове майно, у цього органу виникає право управління або право власності на передане майно. В даному випадку таким органом є Міністерство освіти і науки України, яке на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 липня 2004 року № 451-р своїм наказом № 781 від 08 жовтня 2004 року передало майно в оперативне управління Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна. На підставі ст. ст. ст.386, 391 ЦК України, господарський суд дійшов висновку про те, що позивач є власником спірного майна, у зв’язку з чим, його позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, зазначені висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням Кабінету міністрів України від 8 липня 2004 року № 451-р «Про передачу нерухомого майна до сфери управління МОН»прийнято пропозицію Міноборони та МОН про передачу будівель № 1, 2, З військового містечка № 107  у м. Харкові разом з обладнанням навчальних та наукових лабораторій із сфери управління Міноборони до сфери управління МОН (т.1 а.с.12). Наказом Міністерства освіти та науки України № 607 від 21.07.2004 року оголошено Розпорядження Кабінету міністрів України від 8 липня 2004 року № 451-р «Про передачу нерухомого майна до сфери управління МОН» та на виконання вказаного розпорядження наказано прийняти майно із сфери управління Міністерства Міністерства оборони України до сфери управління Міністерства освіти і науки України для подальшої передачі на баланс Харківського національного університету ім.В.Н.Каразіна будівель № 1, 2, З військового містечка № 107  у м. Харкові разом з обладнанням навчальних та наукових лабораторій. Ректору Харківського національного університету ім.В.Н.Каразіна Багірову В.С. створити комісію і забезпечити прийняття майна (т.1 а.с. 13).

20.08.2004 року між Харківським університетом повітряних сил ім.І.Кожедуба та Харківським національним університетом ім.Каразіна укладено Угоду про співробітництво. Відповідно до п.2.1.1. Харківський університет повітряних сил на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1282 від 29.08.2002 року передає будівлі №1,2, 3 військового містечка № 107 разом з обладнанням навчальних і наукових лабораторій на баланс Харківського національного університету у термін до 15.09.2004 року. Згідно з п.2.2.2 Угоди, Харківський національний університет після прийняття на баланс зобов’язується спільно використовувати приміщення та обладнання, які необхідні для навчальної та наукової діяльності ХУПС та ХНУ. У п. 2.3 Угоди зазначено, що сторони зобов’язуються у термін до 15.09.2004 року скласти додаткову угоду про порядок, обсяги та терміни сумісного використання приміщень та обладнання.( т.1. а.с.15)

Відповідно до Акту приймання-передачі від 23.09.2004 року передано будівлі №1,2, 3 військового містечка № 107 за адресою м.Харків пл..Свободи, 6 та земельну ділянку з балансу Харківського університету повітряних сил ім.І.Кожедуба на баланс Харківського національного університета ім.Каразіна з наступним визначенням об’єктів спільного використання згідно з додатковою угодою ( т.1 а.с. 17-20).

Наказом Міністерства освіти і науки України № 781 від 08.10.2004 року ректору Харківського національного університету ім.Каразіна наказано прийняти до оперативного управління (на баланс) будівлі №1,2, 3 військового містечка № 107 м.Харкова і обладнання навчальних і наукових лабораторій. Департаменту економіки та фінансування передбачити кошти, необхідні на утримання і ремонт вищезазначених будівель (т.1 а.с.14).

З позовної заяви та рішення господарського суду Харківської області вбачається, що правовою підставою для зобов’язання відповідача звільнити всі приміщення за адресою м.Харків, пл.Свободи,6 позивач та суд зазначають ст. 386 ЦК України, відповідно до якої, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладання Угоди про співробітництво від 20 серпня 2004 року, та на момент затвердження Акту приймання-передачі будівель № 1, 2, З військового містечка № 107 м. Харкова від 23 вересня 2004 року, будівлі № 1, 2, З військового містечка № 107 у м. Харкові перебували в оперативному управлінні і на балансі в Університеті повітряних сил, а тому мали статус військового майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” та п.2 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил Військове майно - це державне майно, закріплене  за військовими  частинами,  закладами,  установами  та  організаціями Збройних Сил України (далі - військові  частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння,  бойова та інша техніка,  боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство,  технічне, аеродромне, шкіперське, речове,  культурно-просвітницьке,  медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Згідно до ч. 2 ст. 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Методика оцінки вартості військового майна, а також порядок його реалізації розробляються Міністерством оборони України, узгоджуються із заінтересованими міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади і затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1919 від 28.12.2000 року затверджено Положення про порядок відчуження і реалізації військового майна Збройних Сил України.

Згідно з п. 6 цього Положення про порядок відчуження і реалізації військового майна Збройних Сил, рішення про відчуження військового майна, приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням за пропозицією Міноборони погодженого з Мінекономіки переліку такого майна. При цьому, додаткові переліки військового майна затверджуються Урядовим комітетом з питань оборони, який є робочим органом Кабінету Міністрів України. Термін дії рішення Кабінету Міністрів України щодо затвердження переліку військового майна, яке може бути відчужено, становить три роки від дати його видання. Додаткові переліки військового майна, яке може бути відчужено, чинні до закінчення терміну чинності переліку військового майна, затвердженого рішенням Кабінету Міністрів України чи його робочим органом - Урядовим комітетом з питань оборони, оборонно-промислового комплексу та правоохоронної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що відчуження військового майна з Державної власності не відбувалося.

Відповідно до п. 2 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, вилучення військового майна  з оперативного управління військових частин, це прийняття  Міноборони  рішення  про  вилучення майна з оперативного  управління  військових  частин  з  метою безоплатної   передачі   його   до   сфери   управління   органів, уповноважених управляти державним майном,  самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад  сіл, селищ, міст або у їх спільну власність.

Зі змісту Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил та Розпорядження Кабінету Міністрів України № 451-р від 08.07.2004 року "Про передачу нерухомого майна до сфери управління Міністерства освіти і науки України" вбачається, що йде мова про передачу військового майна - будівлі № 1, 2, 3 військового містечка № 107 у м. Харкові від Міністерства оборони України, як центрального органу виконавчої влади, до Міністерства освіти і науки України, як центрального органу виконавчої влади.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відчуження будівлі № 1, 2, 3 військового містечка № 107 разом з обладнанням навчальних і наукових лабораторій на користь Харківського національного університету не проводилось, що спростовує твердження позивача про те, що спірне майно належить йому на праві власності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача щодо зобов’язання Харківського університету повітряних сил ім. І.Кожедуба звільнити всі приміщення, які він займає в будівлі за адресою: м. Харків, площа Свободи, 6 та передати ці приміщення Харківському національному університету ім. Карабіна, як власнику майна, безпідставні та задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з Харківського університету повітряних сил ім. І.Кожедуба на користь Харківського національного університету ім. Каразіна  1246083,00 грн. вартості сплачених комунальних послуг та 903601,00 грн. вартості експлуатаційних витрат, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що предметом Угоди про співробітництво є «Сумісне використання приміщень військового містечка № 107 за адресою пл. Свободи, 6 разом з обладнанням навчальних та наукових лабораторій". Здійснення Університетом повітряних сил будь-якої оплати за користування приміщеннями, обладнанням та комунальними послугами Угодою про співробітництво не передбачено. Ніякої умови оплати за використання приміщень і комунальних послуг у пункті 2.3 Угоди про співробітництво від 20.08.2004 року не визначено.

Як пояснили представники сторін, пункт 2.3 Угоди про співробітництво, яким сторони зо бов'язувалися у термін до 15.09.2004 року укласти додаткову угоду про по рядок, обсяги та терміни сумісного використання приміщень та облад нання будівель № 1,2,3 військового містечка № 107 сторонами не виконаний.

Згідно з вимогами чинного законодавства, Угодою про поря док, обсяги та терміни сумісного використання приміщень та обладнання будівель № 1, 2, 3 військового містечка № 107, укладання якої передбачено пунктом 2.3 Угоди про співробітництво від 20 серпня 2004 року, може бути виключно Договір оренди.

Відповідно до положень ст. 287 Гос подарського кодексу України, ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та Інструктивного листа Фонду держав ного майна України № 10-16-1962 від 13.02.2004 року орендодавцем щодо державного нерухомого майна до якого відносяться приміщення за адресою пл. Свободи, 6 є Фонд державного майна України, а у даному випадку Регіональне відділен ня Фонду ДМУ по Харківській області.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2006 року відповідач Листом № 1/37/40/18 ( т.2 а.с. 71) звернувся до позивача з проханням розглянути питання укладення Договору оренди приміщень будівлі №№ 2,3 колишнього військового містечка № 107 та приведення взаємовідносин між сторонами до діючих юридичних норм. Проте, зазначений лист позивач залишив без відповіді.

10.04.2006 року відповідач повторно звернувся до позивача з Листом № 105/20/1 ( т.2. а.с. 72) з проханням надати згоду на укладення Договору оренди, що надасть Харківського університету повітряних сил ім. І.Кожедуба змогу скласти прямі Договори з постачальниками комунальних послуг. При цьому відповідач просив направити Довідку балансоутримувача на ім’я начальника Регіонального відділення Фонду ДМУ по Харківській облас ті встановленого зразка.

25.04.2006 року відповідач подав до Регіонального відділення Фонду ДМУ по Харківській облас ті заяву становленого зазка ( т.2 а.с.70) з проханням укласти Договір оренди та необхідні від Університету документи.

Листом № 0101-107 від 26.04.2006 року ( т.2 а.с. 64) Харківський національний університет ім. Каразіна повідомив, що він не заперечує проти укладення Договору оренди, проте Довідку балансоутримувача до Регіонального відділення Фонду ДМУ по Харківській облас ті не направив.

19.05.2006 року відповідач втретє направив позивачу Лист № 105/23/1 з проханням надати згоду на укладення Договору оренди та направити Довідку балансоутримувача на ім’я начальника Регіонального відділення Фонду ДМУ.

У зв’язку з ненаданням позивачем відповідної заяви, дозволу та довідки балансоутримувача, які необхідні Регіональному відділенню ФДМУ по Харківській області для укла дання Договору оренди, заходи Університету щодо укладення Договору оренди за лишились безрезультатними.

Відповідач також заперечує проти методики розрахунків вартості комунальних послуг та вартості експлуатаційних витрат проведені позивачем, оскільки у приміщеннях за ад ресою пл. Свободи, 6, які використовуються відповідачем, знаходиться лише еле ментна база зразків озброєння, для на вчального процесу займані площі не використовуються. Що стосується суми виплаченої заробітної плати обслуговуючого персоналу, відповідач зазначає, що територія приміщень, яка використовується Університетом, є обособленою та знаходиться під охороною військовослужбовців Університету, на вході встановлений контрольно-пропускний режим і пропуск у будівлю здійснюється по перепусткам. При цьому, ніякого обслуговування з боку обслуговуючого персоналу позивача на території приміщень, які використовуються Університетом, не проводилось. Будь-яких доказів з приводу проведення робіт обслуговуючим персоналом позивачем не надано.

Слід зазначити, що у судовому за сіданні представники Контрольно-ревізійного управління в Харків ській області повідомили, що вказані в Акті ревізії № 032-20/29-343 від 09.06.2006 року суми витрат Харківського національного університету на комунальні послуги і експлуатаційні витрати були надані ревізорам під час ревізії позивачем. За таких обставин, колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на ре зультати ревізії КРУ і на Акт ревізії № 032-20/29-343 від 09.06.2006 року не є належним доказом заборгованості відповідача.

Крім того, слід зазначити, що Наказом Міністерства освіти і науки України № 781 від 08.10.2004 року Департаменту економіки та фінансування наказано передбачити кошти, необхідні на утримання і ремонт будівлі №1,2, 3 військового містечка № 107 м.Харкова.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача, повідомили, що неодноразово зверталися до своїх Міністерств з приводу оформлення необхідних правових стосунків між Харківським університетом повітряних сил ім. І.Кожедуба та Харківським національним університетом ім. Каразіна, проте, до теперішнього часу відповіді не отримано.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів факту заборгованості відповідача  по сплаті комунальних послуг у розмірі 1246083,00 грн. та вартості експлуатаційних витрат у розмірі 903601,00 грн., у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Харківської області від 07 серпня 2007 року не відповідає фактичним обставинам справи та прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв’язку з чим, підлягає скасуванню.

Керуючись   ст. ст.  99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.3 п.4 ч. 1. ст. 104,  ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційне подання Військового прокурора Харківського гарнізону задовольнити.

Рішення господарського суду  Харківської області від 07 серпня 2007 року по справі № 46/597-06 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Головуючий суддя                      (підпис)                                         Шепітько І.І.

cуддя                     (підпис)                                        Бондаренко В.П.

cуддя                     (підпис)                                         Лакіза В.В.