ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2007                                                                                   Справа № 9/103

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Лисенко О.М., Голяшкін О.В.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від скаржника: Лапа Віктор Михайлович, представник, довіреність №01-08/296  від 02.11.2006р.;

представник від відповідача у судове засідання не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” смт.Голованівськ Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області  від  06.06.2007р. у справі №9/103

за позовом:  державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство”, Кіровоградська область

до: приватного підприємства “Дніпро”, Кіровоградська область

про  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2007р (суддя Шевчук О.Б.)в позові про визнання недійсним договору оренди приміщення №1 від 06.05.2001р відмовлено, з тих підстав, що позивачем не доведено, як того вимагає ст. 33 ГПК України яким нормам чинного законодавства не відповідає чинний договір.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права та фактичним обставинам справи. Скаржник стверджує, що договір оренди з відповідачем не укладав, ним з відповідачем укладено договір купівлі –продажу. Договір оренди є підложним документом, оскільки містить такі положення, які в 2001 році були відсутні. Зокрема відтиск печатки ПП “Дніпро” проставлений на договорі оренди, був виданий відповідачу лише  у березні 2006р. Позивач зазначає, що та обставина, що договір оренди не укладався підтверджується змістом рахунку №2 від 14.03.2001р, приміщення поставлено на баланс підприємства, проводяться амортизаційні відрахування, укладено договір на користування електроенергією з ВАТ “Кіровоградобленерго”, договір оренди наданий відповідачем нотаріально не посвідчений.

Наявність підписів колишнього директора ДП “Голованівське ЛМГ” Животовського М.В., звільненого з підприємства наказом голови Держкомітету лісового господарства України від 09.03.2006р пояснюється тим, що бланки із відтисками печатки підприємства, які були знищенні у 2005р, були збережені та використані при виготовленні підложних документів.

Скаржник вважає, що господарський суд повинен був призначити судову криміналістичну експертизу, але суд безпідставно таке клопотання відхилив.

Скаржник просить рішення скасувати, позов задовольнити.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. 23.07.2007р о 12-10 від відповідача надійшла телеграма з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Зазначене клопотання не було предметом розгляду в судовому засіданні, оскільки надійшло після закінчення судового засідання.

Судова колегія визначилася про розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника відповідача, оскільки про час та місце судового засідання він був повідомлений ще 11.07.2007р, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №10382705.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

06.05.2001 року  між приватним підприємством „Дніпро” та  Голованівським державним  лісомисливським господарством,  яке перейменоване у   державне підприємство  „Голованівське лісомисливське господарство”, укладено  договір оренди приміщення №1.

За умовами цього договору  Орендодавець (відповідач)  зобов'язався передати в оренду, а  Орендар (позивач)  зобов'язався прийняти за плату та на обумовлений строк  для здійснення  господарської діяльності  приміщення, яке знаходиться  за адресою: ст. Ємилівка, вул. Щорса, 16,  Голованівського району, Кіровоградської області, має площу 2073,85 кв. м. і складається з адміністративного та складського приміщення.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2.  цього договору  приміщення   передається Орендодавцем і приймається в оренду Орендарем на умовах сплати останнім орендодавцю плати  за користування приміщенням  шляхом перерахування грошових  коштів на банківський рахунок, зазначений Орендодавцем в п.  9 цього договору.  Оренда  плата проводиться одноразово у вигляді передоплати за  60 місяців оренди, із розрахунку  0,129 грн.  за 1 кв.  м., ПДВ  0,022 грн., всього 16000 грн. за 60 місяців оренди.

Відповідно до умов  п.7.1. цей договір набуває чинності з моменту  його підписання і діє до  06.05.2006 р.

За актом  здачі-приймання приміщення від 06.05.2001 р.  (т.1, а.с.72) відповідачем передано в оренду  приміщення позивачу.

Позивач вважає, що  даний договір  укладений з порушенням норм чинного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним.

Позивач стверджує, що договір оренди з відповідачем не укладав, приміщення, яке є об’єктом оренди, придбано ним у відповідача за договором купівлі –продажу, який на даний час оспорюється в судовому порядку ( справа №5/6 порушена в господарському суді Кіровоградської області). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача провадження у справі №5/6 зупинено до вирішення по суті спору по даній справі.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з яких закон пов2язує визнання угод недійсними і посилання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (роз’яснення Президії ВАСУ від 12.03.1999р №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів пов’язаних з визнанням угод недійсними” з послідуючими змінами).

Відповідність чи невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди.

Як свідчать матеріали справи оспорюваний договір оренди укладено 06.05.2001р (т.1 а.с.17), тобто в період дії Цивільного кодексу УРСР 1963р.

Недійсність вказаного договору позивач обґрунтовує ст. ст. 203, 215, 220, 793, 794, 795 Цивільного кодексу України (2004р). Вказані норми Цивільного кодексу України на час укладення договору оренди не діяли.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення ст. 33 ГПК України позивач не довів, яким нормам діючого законодавства на час укладення договору він не відповідав.

В судовому засіданні позивач пояснив, що при визначені підстав позову він виходив із того, що договір оренди виготовлено у 2006р. Але це твердження позивача ґрунтується на припущеннях і належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ЦПК України не підтверджено.

Матеріали справи свідчать, що право власності  на будівлю Ємилівської спеціалізованої майстерні з технічним обладнанням виникло у відповідача на підставі договору купівлі –продажу від 26.04.2001р (т.1 а.с.71), підтверджено свідоцтвом про право власності від 15.08.2006р (т.1 а.с.76-78)

Згідно ст. 49 Закону України “Про власність” володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом.

У встановленому порядку договір купівлі –продажу від 26.04.2001р не оспорювався, недійсним не визнано.

Доводи позивача ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути підставою для задоволення позову.

А відтак відсутні підстави для задоволення клопотань позивача про призначення по справі судової експертизи та вжиття заходів забезпечення позову.

З врахуванням викладеного доводи скаржника до уваги не приймаються. Таким чином рішення господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2007 р відповідає діючому законодавству, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу  України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області  від  06.06.2007р. у справі №9/103 залишити без змін.

Апеляційну скаргу державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” смт.Голованівськ Кіровоградської області  залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                    О.В.Джихур

Судді:                                                                                                О.М.Лисенко

О.В.Голяшкін