Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2007 р.                                                           Справа № 2/268-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Афанасьєв В.В., судді Демченко В.О. , Шевель О.В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача – не з‘явився

відповідача –Казака М.В. (дов.б/н від 15.06.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний № 2742С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 01 серпня 2007 року у справі № 2/268-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудз Трейд Глобал", м. Рівне

до  Приватного підприємства "Орхідея-Суми", м. Суми

про стягнення 6645,13 грн.

встановила:

Позивач, ТОВ "Фудз Трейд Глобал", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 6645,13 грн. заборгованості за отриманий товар на підставі видаткових накладних.

Рішенням господарського суду Сумської області від 01 серпня 2007 року по справі №2/268-07 (суддя Соп’яненко О.Ю.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 01 серпня 2007 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з Приватного підприємства "Орхідея-Суми" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудз Трейд Глобал" заборгованість за поставлений товар у сумі 6645,13 грн., а також державне мито у сумі 102,00 грн. та оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а також висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, посилаючись також на те, що заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 30.09.2005р., а також зазначає, що позовна заява і є вимогою про сплату заборгованості.

Представник відповідача –ПП "Орхідея-Суми", у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, оскільки позовні вимоги позивача не підтверджені належними доказами і його твердження, викладені в апеляційній скарзі, позбавлені належної переконливості. При цьому вказує, що факт отримання товару по спірним накладним відповідачем не заперечується. Разом з тим, пояснив, що ТОВ "Фудз Трейд Глобал" помилково вважає, що між ним та ПП "Орхідея-Суми" в усній формі був укладений договір купівлі-продажу. Відсутні довіреності на прийняття товару, а із спірних накладних не можливо встановити зміст зобов‘язань відповідача перед позивачем, тому всі ці факти не можуть бути підставою для стягнення вартості несплаченої частини товару відповідачем.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №3386256 від 28.08.2007р., проте 11.09.2007р. за вх.№6632 надав клопотання про неможливість забезпечення явки представника позивача, а тому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши повноважного представника відповідача у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Звертаючись до місцевого господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, позивач посилався на те, що відповідач неповністю виконав прийняті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманого товару за накладними,  у зв‘язку з чим у нього виник борг у розмірі 6645,13 грн.

До матеріалів справи в обґрунтування вимог позовної заяви позивачем додані видаткові накладні: № ДЕ-0000067 від 28.02.2005р., № ДЕ-0000164 від 05.05.2005р., ДЕ-0000230 від 30.06.2005р., ДЕ-0000436 від 14.09.2005р., на загальну суму 10119,89 грн., з яких, як вказує позивач, відповідачем оплачено 3474,76 грн. та залишок заборгованості складає 6645,13 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, місцевий господарський суд посилався на те, що ТОВ "Фудз Трейд Глобал", який відповідно до п. 1.1 Статуту, є правонаступником всіх прав та обов‘язків ТОВ «Едемс», не надав суду доказів надсилання (вручення) відповідачу вимоги щодо проведення оплати за отриманий товар, а позовна заява не є вимогою про сплату заборгованості.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями статті 202, 205, 207 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо він підписаний сторонами.

Згідно з положенням статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що вимога позивача, у задоволенні якої правомірно відмовлено місцевим господарським судом, є необґрунтованою, оскільки позивачем до матеріалів справи не додані докази пред‘явлення у встановленому порядку вимоги про оплату боргу, а у наданих до матеріалів справи накладних строк оплати не встановлений. Отже додані позивачем до позовної заяви видаткові накладні та акт звірки не можуть бути підставою для задоволення позову до виконання ТОВ "Фудз Трейд Глобал" у відповідності до вищевказаних вимог статті 530 Цивільного кодексу України –пред‘явлення вимоги про оплату боргу. Крім того, погоджуючись з судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що пред‘явлення позову не є вимогою про сплату боргу, як то передбачено приписами статті 530 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб‘єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств, організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Тобто, для звернення до суду з позовною заявою необхідно, щоб право особи було порушеним на момент такого звернення.

Системний аналіз вищезазначених статей свідчить про те, що у даному випадку право позивача буде порушеним лише після того, як він пред‘явить відповідачу  вимогу про оплату поставленого товару та така вимога не буде задоволена у семиденний строк від дня її пред‘явлення. Колегія суддів вважає, що позивач після пред‘явлення цієї вимоги та закінчення зазначеного семиденного строку, має право на звернення до суду з позовною заявою про стягнення цієї заборгованості. Тому обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає способам, встановленим чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача у зв’язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю і наявністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте при повному з‘ясуванні обставин справи та без порушень норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 99,101,102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 01 серпня 2007 р. у справі № 2/268-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.          Головуючий суддя                                                                 Афанасьєв В.В.

судді                                                                    Демченко В.О.

Шевель О.В.