ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Тез Тур», м. Київ

До                   Товариства з обмеженою відповідальністю «Магеллан», м. Київ

Про                    стягнення 124 154,74 грн.

Суддя  Качан Н.І.

Представники:

Від позивача                     Гнатюк М.Р. –пред. за довірен., Юрист С.М. –пред. за довірен.

Від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 124 154,74 грн., трьох відсотків річних та пені, посилаючись на порушення відповідачем, як турагентом, умов Агентського договору № 1271 від 23.05.2007р. на реалізацію туристичних продуктів та в зв’язку з  не оплатою  наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.07р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 27.09.07р.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, мотивуючи заявлені вимоги недобросовісним виконанням відповідачем гарантованих зобов’язань.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, представників у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неповажність причин його неявки до  суду.

Одночасно, виконуючи дію покладену судом на позивача, у зв’язку з поверненням від адресату (відповідача) копії ухвали про порушення провадження по справі, позивач надав докази про отримання довідки з Єдиного державного реєстру щодо фактичної юридичної адреси відповідача та повторне надсилання останньому зазначеної ухвали суду. Перелічені докази залучені до матеріалів справи.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності з вимогами ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані по справі документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами було укладено Агентський договір на реалізацію туристичних продуктів № 1271 від 23.05.2007р., за умовами якого позивач, як туроператор, зобов’язався передати відповідачу узгоджені послуги, а відповідач, як турагент, відповідно до своїх повноважень організувати на договірних умовах обслуговування туристів (розділ 2, розділ 3 Договору).

Згідно п. 4.3. Договору відповідач, як турагент, здійснює повну оплату згідно виставленого позивачем рахунку дотримуючись узгодженого строку –трьох банківських днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше ніж за один день до початку подорожі.

На виконання умов Договору позивач виставив рахунки 24.05.2007р. № СФ-0036859-3 на суму 26 547,48 грн., № СФ-0036860-1 на суму 41 632,87 грн. та № СФ-0036858-2 на суму 50 325,10 грн., що становить разом - 118 505,45 грн. саме в такому розмірі відповідальними посадовими особами позивача підтверджується і облікова дебіторська заборгованість (довідка від позивача від 26.09.07р., залучена до матеріалів справи).

За умовами укладеного Договору, турагент повинен підтвердити своє зобов’язання щодо сплати вартості туру гарантійним листом. Як правило, в гарантійному листі визначаються строки платежів або інші господарсько-розрахункові операції сторін.

За невиконання зобов’язання турагент несе штрафну відповідальність у розмірі передбаченому п. 4.3. Договору (100% від вартості турпродукту).

До матеріалів справи залучено копії заявок на бронювання туру. Зазначені заявки узгоджувались шляхом надіслання факсів і на кожній із факсимільних заявок проставлено печатку відповідача з підписом його відповідальної особи, що підтверджувала гарантію оплати у відповідності з умовами Агентського договору.

Враховуючи наявність цих відміток, суд погоджується з доводами позивача про підтвердження відповідачем свого зобов’язання та наявність гарантій про оплату вартості туру відповідачем.

Виставлені позивачем рахунки у визначений трьох денний термін не були сплачені позивач зазначає, що під час перемов з відповідальними особами відповідача і його менеджерами відповідач безпідставно відмовлявся погасити борг, а після подачі позову до суду уникає будь-яких контактів з представниками компанії позивача.

За цих обставин, позивач змушений був звернутись із запитом до компанії «TEZ TOUR»з тим щоб перевірити чи дійсно туристи: Karminskyi Anatol, Smolianinova Larysa, Eydelman Aleksandr, Eydelman Daniil Mark, Eydelman Mattew, Karminsky LIUBOV, Balymov Oleksandr, Vergunenko Natalya відпочивали в готелі RIXOS HOTEL TEKIROVA з 05.07.07р. по ваучерам зазначеної компанії та здійснили туристичну подорож.

Таким чином, факт надання послуг по туру визнається доведеним, а не виконання гарантованого зобов’язання з боку відповідача є неправомірним та таким, що суперечить умовам укладеного договору.

Згідно ст.ст. 173, 174 ГК України між сторонами виникли господарські зобов’язання, коли  один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Укладений Агентський договір відповідає вимогам ст. 20 Закону України «Про туризм»та не суперечить главі 31 ГК України.

До того ж за правилами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

З доказів по справі вбачається, що відповідач ухилився від повного виконання договірного зобов’язання, належним чином розрахунки повністю не провів.

Порушення зобов’язань за договором тягне за собою застосування встановлених законом мір відповідальності, як це і передбачено ст.ст. 303, 305 ГК України чи відповідними положеннями ЦК України.

Позивач нараховує пеню та три відсотка річних, виходячи з визначення фактично допущеного прострочення платежів, але первісно відлік розпочав не з дати надходження рахунків або з дати початку подорожі. Судом встановлено дата початку подорожі - 05.07.07р.

Відповідно до ст. 549 ЦК України  неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Сторони узгодили, що пеня нараховується за порушення строків оплати за товар. Враховуючи, що факт несвоєчасного виконання оплати судом встановлений, то нарахування пені визнається судом правомірним, але підлягає задоволенню за уточненим розрахунком, з урахуванням права на визначення прострочення з дати отримання рахунку (від 06.07.07р.) по день заявлення позову (28.08.07р.).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення. Враховуючи наявність вини з боку відповідача, вимоги позивача про нарахування збитків від інфляції та 3% річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за уточненим розрахунком.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст..549 ЦК України, ст. 173 ГК України, ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Магеллан»(юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 60; фактична адреса: 04112, м. Київ, вул. Якіра, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тез Тур»(03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 63, оф. 2, ), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, - заборгованість у розмірі 118 505 (сто вісімнадцять тисяч п’ятсот п’ять) грн. 45 коп., пеню у розмірі 1 159 (одна тисяча сто п’ятдесят дев’ять) грн. 08 коп., три відсотка річних у розмірі 204 (двісті чотири) грн. 54 коп., державне мито у розмірі 1 198 (одна тисяча сто дев’яносто вісім) грн. 69 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                              Н. І. Качан