Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2007 року                                                                         Справа № 12/259

Позивач: Закрите акціонерне товариство  "Спиртагропрод",  вул. Заводська, 1, с. Іванівка,Борзнянський район, Чернігівська область,16433

поштова адреса: 16500, Чернгіівська область, м. Бахмач, вул. Б.Хмельницького, 23

Відповідач:          Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Головеньківське",  вул. Інтернаціональна, с. Головеньки,Борзнянський район, Чернігівська область,16413

Предмет спору: про стягнення заборгованості 31 779,88 грн.

Суддя     Лавриненко Л.М.

Представники сторін:

позивач: Федоренко Л.Б. –представник, довіреність № 10 від 20.07.2007 року.

відповідач: не з"явився

СУТЬ   СПОРУ:

Позивачем подано позов про  стягнення з відповідача 31 779 грн. 88 коп. боргу за поставку дизпалива, згідно накладної № 12/9 від 30.09.2004 року.

Відповідач  був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням № 637160, але повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідач листом вих. № 93 від 28.08.2007 року повідомив суд  про відсутність заборгованості перед позивачем у зв’язку з перерахуванням коштів, що підтверджується копіями платіжних доручень № 22 від 13.10.2004 року та № 28 від 15.10.2004 року, які додані до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні надав клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволене судом.

Представник позивача в судовому засіданні виклав свої позовні вимоги та надав письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Не з’явлення повноважного представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору купівлі–продажу передає або зобов’язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

30 вересня  2004 року позивачем, згідно накладної № 12/9 від 30.09.2004 року, яка додана до матеріалів справи, було відпущено відповідачеві дизпаливо  на загальну суму 31779 грн. 88 коп.

Факт отримання  відповідачем відпущеного дизпалива підтверджується  довіреністю серії ЯЗШ № 605335 від 31.08.2004 року, виданої на ім’я  Суровецького Євгена Миколайовича,  копія якої знаходиться в матеріалах справи

Єдиний письмовий договір на купівлю-продаж дизпалава між сторонами не укладався.

Угода купівлі –продажу, відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, була укладена між сторонами шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій щодо передачі позивачем відповідачу товару та прийняття його відповідачем, а також здійснення відповідачем часткової оплати.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов’язаний  оплатити  товар після  його прийняття або прийняття товаророзпорядчих  документів  на нього, якщо договором  або актами цивільного  законодавства  не встановлений  інший  строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів, договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст. 526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги, що сторонами не визначено кінцевий строк виконання зобов’язання по оплаті отриманого товару, тому в силу ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимога про оплату  позивачем була направлена  відповідачу лише  14.09.2007р., що підтверджується   поштовою квитанцією від 14.09.07р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач платіжним дорученням  № 28 від 15.10.2004 року сплатив позивачу 179 884  грн. 01 коп. (призначення платежу –оплата за ПММ, згідно накладних   від 12.09.03р. по 30.09.04р.)

Відповідно до наданих  позивачем  накладних  на відпуск   відповідачу паливно-мастильних матеріалів № 118 від  31.08.04р. на суму 25235 грн, № 119 від 29.09.04р. на суму 70922 грн 60 коп., № 109 від 19.09.03р. на суму 9453 грн 60 коп, № 89 від 12.09.03р. на суму 10290 грн№ 79 від 12.09.03р. на суму 9408 грн 35 коп , позивачем було відпущено відповідачу в період з  12.09.03р. по 30.09.04р. паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 166530 грн 73 коп.

Таким чином  відповідачем в повному обсязі оплачено паливно-мастильні матеріали, отримані  по накладній № 129 від 30.09.04р. на суму 31779 грн 88 коп.

У відповідності до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини  на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами  та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає  тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування і  не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших доказів , які підтверджують заборгованість  відповідача за отримані паливно-мастильні матеріали по накладній № 129 від 30.09.04р. на суму 31779 грн 88 коп. позивач суду не надав.

З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що зобов”язання  відповідача, щодо  оплати  паливно –мастильних матеріалів , отриманих  по накладній № № 129 від 30.09.04р. на суму 31779 грн 88 коп., припинились  у відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України ,  виконанням проведеним належним чином.

За таких обставин   позовні вимоги позивача є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.509, 525, 526,530 Цивільного кодексу України, ст. 193  Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 82-85   Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                             Л.М. Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 12.10.07р.

Суддя                                                                             Л.М. Лавриненко