ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/25
19.04.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          військової частини 3055 м. Євпаторія

до           спільного українського-британського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу «ТЕР Холдінг Комп., Україна »

про          стягнення 9 968,00 грн.

При секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

від позивача:        Климов В.В. – представник за довіреністю б/н від 18.04.2007 року;

від відповідача:    не з’явився.

встановив :

Ухвалою Господарського суду Автономної республіки Крим від 11.12.2006 року, відповідно до ст. 64 Господарсько процесуального кодексу України, порушено провадження у справі № 2-14/913-2007 за позовом  військової частини 3055 м. Євпаторія до спільного українського-британського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу «ТЕР Холдінг Комп., Україна » про стягнення 9 968,00 грн.

Зважаючи на те, що відповідач, спільне українсько-британське підприємство у формі акціонерного товариства закритого типу «ТЕР Холдінг Комп., Україна »зареєстроване, як юридична особа в м. Києві, Господарський суд Автономної республіки Крим ухвалою від 13.02.2007 року передав справу № 2-14/913-2007 за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою від 10.04.2007 року Господарський суд м. Києва прийняв справу № 2-14/913-2007 до свого провадження та присвоїв їй № 33/25.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.01.2005 року між ним та Дитячо-оздоровчим центром «ТЕР Холдінг Фотон», яке являється структурними підрозділом спільного українсько-британського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу «ТЕР Холдінг Комп., Україна »укладено договір № 7/2 від 01.01.2005 року про забезпечення безпеки на території Дитячо-оздоровчого центру «ТЕР Холдінг Фотон». Умови договору відповідач не виконав, внаслідок чого виникла кредиторська заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 11 468 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 07.10.2005 року. В подальшому на рахунок позивача було сплачено ще 1 500,00 грн. Станом на 11.05.2006 року заборгованість становила 9 968,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 11.05.2006 року.

В ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив стягнути з відповідача суму основного боргу, витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн.та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, але направив телеграму в якій зазначив про можливість розгляду справи без його присутності та те, що заперечує проти позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Відповідно до статті 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи договір № 7/2 від 01.01.2005 року в частині зобов’язання про оплату не був виконаний належним чином відповідачем.

23.08.2006 року Господарським судом м. Києва було порушено провадження в справі № 43/580 про банкрутство  спільного українсько-британського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу «ТЕР Холдінг Комп., Україна ».

Оголошення про відкриття провадження про банкрутство відповідача було надруковано відповідно до законодавства в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос України»від 21.09.2006 року № 175 (3925).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитором визначається юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство є конкурсними.

У відповідності з ч.1 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Ч.2 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»передбачає, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.10.2006 року  по справі  № 43/580 визнано та встановлено вичерпний перелік кредиторів та затверджено реєстр вимог. Військова частина 3055 м. Євпаторія в якості кредитора в зазначеному переліку не зазначена, оскільки нею не були заявлені вимоги до боржника у відповідності з приписами статті 14  Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача у сумі 9 968,00 грн. є вимогами конкурсного кредитора.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»заборгованість відповідача, з підстав викладених вище, вважається погашеною. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості задоволенню не підлягають як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу при відмові від позову стягуються за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд

ВИРІШИВ:

В позові військової частини 3055 м. Євпаторія відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                  С.М. Мудрий