ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"16" серпня 2007 р.                                                             Справа №     А18/131-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Веремієнко О.Л. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Іванківського міжрайпрокурора в інтересах держави в особі Іванківської міжрайонної державної податкової інспекції

до  Комунального підприємства теплових мереж "Іванківтепломережа" КОВО "Київтепломережа"

про      стягнення 498209,04 грн.

За участю представників:

Позивач -  Яременко  З.І.

Відповідач -  Бондар І.Г.

Від прокуратури  -  Дикий  Ю.О.

Суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Іванівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Іванківської міжрайонної державної податкової інспекції  (далі - позивач) до  Комунального підприємства  теплових мереж  «Іванківтепломережа» (далі –відповідач)  про стягнення  498209,04 грн. заборгованості перед бюджетом.

Відповідно до ухвали від  26.03.2007 року   було відкрите провадження у справі за правилами Кодексу адміністративного  судочинства України (далі – КАС України).

В ході розгляду справи строк вирішення спору продовжувався за клопотанням сторін.

В судовому засіданні  03.08.2007 року позивач  надав заяву про  уточнення та збільшення позовних вимог, в якій  просить стягнути з  відповідача  суму заборгованості за наслідками проведеної на вимогу суду звірки розрахунків, всього   550602,36 грн., з яких пеня складає  80301,67 грн.

Як зазначив позивач, позовні  вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,  оскільки  самостійно нараховані  податкові зобов’язання не сплачені  своєчасно та  в повному обсязі.

Комунальним підприємством теплових мереж «Іванківтепломережа»до Господарського суду Київської області було подано клопотання від 15.06.2007 року № 366 про закриття провадження у справі посилаючись на затвердження 02.04.2007 року Іванківською МДПІ графіку погашення заборгованості з ПДВ, що свідчить про  досягнення сторонами примирення.

Позивач  заперечив проти такого клопотання,  повідомив, що Іванківською   МДПІ   02.04.2007   па   виконання   розпорядження   ДПА України   від   15.08.1997   року   №142-р   «Про   затвердження   графіків щомісячного зменшення заборгованості»було підписано графік погашення заборгованості КПТМ «Іванківтепломережа»,  який не передбачає розстрочення чи відстрочення податкового боргу, а є лише одним із заходів щодо забезпечення наповнення Державного бюджету України та посилення фінансово-бюджетної дисципліни.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», розстрочення та відстрочення податкових зобов'язань відповідачу  не надавалось.

Відповідач до податкового органу з заявою про надання розстрочення та відстрочення не звертався. Керівництвом Іванківської МДПІ рішення про надання розстрочення або відстрочення даному підприємству не приймалось.

Представник  відповідача  по суті позовних вимог надав заперечення, в яких вважає збільшені позовні вимоги неузгодженими,  оскільки не надсилались  податкові вимоги, тому  відповідні податкові зобов’язання не можуть вважатись податковим  боргом і стягуватись  в примусовому порядку.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін встановлено наступне.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990  № 509-XII, державні податкові інспекції в районах,  містах без районного поділу,   районах  у  містах,  міжрайонні  та  об`єднані  державні податкові інспекції подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход  держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках  -  коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також  про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Відповідно до розрахунку  позивача,  станом на день розгляду  спору відповідачем не сплачено  550602,36 грн.  податкових зобов’язань перед бюджетом, з яких пеня складає  80301,67 грн.,   що складаються з  заборгованості по сплаті  податку  на додану вартість.

Відповідач по суті позовні вимоги не спростував,  надані заперечення стосуються факту стягнення заборгованості, а не її наявності.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ податковий борг (недоїмка) - це податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно підпункту 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону є виключно податкові органи.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України  № 2181-ІІІ передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем  відповідного граничного строку. У разі   коли   відповідно   до   закону  контролюючий  орган самостійно визначає податкове зобов'язання  платника  податків  за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки,  визначені у законі з відповідного податку, а  за  їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання  податкового  повідомлення про таке нарахування.  Коли ж  податкове зобов'язання визначено контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. “а”“в”п.п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов’язаний погасити  нараховану суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів від дня  отримання  податкового повідомлення.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року № 2181-III (надалі Закон-2181) пеня-плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв’язку з несвоєчасним погашення податкового зобов'язання.

Пункт   1.3   ст.1   Закону-2181   визначає,   що   податковий   борг   (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене   платником   податків   або   узгоджене   в   адміністративному   чи   судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Так, Комунальне підприємство теплових мереж «Іванківтепломережа»вчасно подає податкові декларації про податок на додану вартість, однак сплачує його починаючи з 2003 року лише частково. Судом встановлено, що спірна заборгованість утворилась  у зв’язку з несплатою  відповідачем  податкових зобов’язань, нарахованих в податкових деклараціях з ПДВ.

Щодо посилань  позивача на неузгодженість  спірних податкових зобов’язань, суд зазначає, що  у відповідності до ст. 5  Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»  узгодження податкових зобов’язань, нарахованих платником податків в деклараціях чи податкових розрахунках  відбувається з дня  подання відповідних декларацій (п.п. 5.1) в разі нарахування податкового зобов’язання контролюючим органом, воно вважається узгодженим з дня отримання податкового повідомлення.

При цьому надіслання податкових вимог   є одним із заходів погашення вже існуючого податкового боргу, тобто податкового зобов’язання, несплаченого у строк.

Статтею 5 Закону України № 2181-ІІІ встановлено, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки,  визначені цією  статтею,  визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1.).

Згідно підпункту 7.2.1. пункту 7.2. ст. 7 Закону України № 2181-ІІІ джерелами   погашення   податкового   боргу   платника податків   за   рішенням   органу  стягнення,  які  є  виконавчими документами, є  будь-які  активи  платника  податків  (його  філій, відділень,   інших   відокремлених   підрозділів)   з  урахуванням обмежень,   визначених  цим  Законом,  а  також  іншими  законами.

В той же час,  п.п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яка безпосередньо  визначає саме  джерела та порядок погашення податкового боргу,  визначено рівність бюджетних інтересів та передбачено,  що  податковий борг  погашається  попередньо погашенню  податкових зобов’язань, які не є податковим  боргом,  у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі  одночасного його  виникнення за різними податками, зборами (обов’язковими платежами) –у рівних пропорціях.

Таким чином, зазначена норма передбачає, що  з коштів, що надходять від платника податків в першу чергу погашаються суми податкового боргу, при їх наявності на дату фактичної сплати, поточні ж платежі по земельному податку,  строк сплати яких не пропущено, вважаються лише податковими зобов’язаннями і не мають статусу податкового боргу, тому  в розумінні  п.п. 7.7. ст. 7 Закону погашаються після   погашення податкового  боргу.

Як передбачено п. 1.7. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ активи   платника   податків  - це  кошти,  матеріальні  та нематеріальні цінності,  що належать юридичній або фізичній  особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. ст. 3 Закону України № 2181-ІІІ активи  платника  податків   можуть   бути   примусово стягнені  в  рахунок  погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Як вбачається з матеріалів справи  сума уточнених позовних вимог  визнана  відповідачем шляхом підписання Акту звірки розрахунків станом на 08.08.2007 року.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов  висновку, що позовні вимоги  обґрунтовані, погоджені відповідачем в акті звірки розрахунків, тому  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ст.  94 КАС України   судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

п  о  с  т  а  н  о  в  и  в  :

1.       Позов задовольнити  повністю.

2.  Стягнути з Комунального  підприємства теплових мереж «Іванківтепломережа»(07200, Київська обл.,  смт. Іванків,  вул. І. Проскури, 1, код  24891268) в доход державного бюджету на рахунок Іванківської міжрайонної державної податкової інспекції (07200, Київська обл., смт. Іванків,  вул. Івана Проскури, 24, код 20622270) 550602,36 (п’ятсот п’ятдесят  тисяч  шістсот дві) грн.   податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Кошик А. Ю.