РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2007 р.

Справа № 6/98-2644

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Шумського
І.П.

Розглянув справу

за позовом -Суб'єкта підприємницької діяльності -ОСОБА_1м.АДРЕСА_1

до відповідача -
Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернопільський речовий ринок”
м.Тернопіль, вул.Живова,9

про
спонукання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди

за
участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1.

відповідача  -Ткач В.І., Петяк Ю.М.

Суть
справи:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -ОСОБА_1звернулась в господарський суд
Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
“Тернопільський речовий ринок” про зобов'язання відповідача виконати умови
договорів №№ НОМЕР_1,НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_1., надавши торгові місця за
НОМЕР_3,НОМЕР_4та про відшкодування 30 000грн. моральної шкоди.

Свої вимоги, підтримані ним в судовому засіданні, позивач
мотивував тим, що  дані договори
продовжують свою дію на час звернення до суду, їх умови, в частинні
забезпечення торговими місцями, відповідачем не виконуються, чим заявниці
завдано моральної шкоди.

У відзиві на позов та згідно з поясненнями представників ТОВ
“Тернопільський речовий ринок”, відповідач проти позову заперечив, посилаючись
на припинення договорів оренди від ІНФОРМАЦІЯ_1. №№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2,
неможливість виконання зобов'язання в натурі, безпідставність вимог про
стягнення шкоди та інше.

Розгляд справи, призначений вперше на 04.07.2007 року,
неодноразово відкладався, востаннє на
11.09.2007 року.

В судовому засіданні, його учасникам роз'яснювались належні їм
права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За клопотанням позивача з 07.09.2007р., здійснювався звукозапис
судового засідання.

Строк вирішення спору був продовжений, в порядку ч.3 ст.69 ГПК
України, до  11.09.2007р..

Проти клопотання позивача
щодо можливості розгляду справи в більш тривалий термін, відповідно до
ч.4 ст.69 ГПК України, представники відповідача заперечили.

10.09.2007р. (напередодні останнього судового засідання) позивачем
подано клопотання про витребування судом у відповідача та інших осіб ряду
додаткових документів.

З огляду на положення ч.1 ст. 34 ГПК України щодо належності доказів
по справі та ст.69 цього Кодексу щодо строків вирішення спору, задоволення
даних клопотань не вбачається за доцільне і можливе.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача
та  представників відповідача, судом
встановлено наступне :

- 12 грудня 2003 року між ТОВ “Тернопільський речовий ринок”
(орендодавцем) та СПД ОСОБА_1. (орендарем) укладено договори №№
НОМЕР_1,НОМЕР_2, за якими позивачу на умовах оренди, строком з 01.01.2004р. по
31.12.2004р., надано торгові місця за
НОМЕР_3,НОМЕР_4, розташовані в павільйоні №6 для здійснення торгівлі
промисловими товарами.

Згідно з п.9.1 договорів, при відсутності претензій сторін він
пролонгується на наступний термін.

Відповідно до п.п. 9.5.5 п.9.5 угод, однією з підстав припинення
їх чинності зазначено - планове закриття ринку, окремих його приміщень або
частини території (для проведення санітарних, протипожежних заходів, ремонту,
технічного переобладнання, реконструкції). Про
наявність перелічених  обставин
орендар повинен був повідомлятись за 5 днів.

З дотриманням названого терміну, позивача (під розписку) листом
від ІНФОРМАЦІЯ_2. повідомлено про необхідність
звільнення з 01.06.2004р. орендованих торгових місць, через те, що вони
підлягають реконструкції, а також про надання інших торгових місць згідно з
планом реконструкції.

В червні 2004 року торгові місця, в т.ч. НОМЕР_3,НОМЕР_4павільйону
№6 демонтовано.

У відповідності до рішення виконавчого комітету Тернопільської
ради НОМЕР_5. про надання відповідачу дозволу на влаштування торгового комплексу
та реконструкцію існуючих торгових місць, наданих сторонами варіантів
архітектурно -планувальних завдань (АПЗ),проекту торгових павільйонів
центрального речового ринку  з планами на
яких зображено і колишні торгові місця, дозволів на виконання будівельних робіт
від 10.09.2003р. і 09.09.2004р.,відповідді виконкому Тернопільської міської
ради від 06.04.2007р., інших письмових доказів, а також пояснень сторін, на
місці раніше існуючих торгових місць передбачено створення якісно нових
торгових об'єктів, котрі за площею та іншими характеристиками відрізняються від
попередніх, в тому числі НОМЕР_3,НОМЕР_4.

Будівництво об'єктів заплановано в декілька черг.

Актом держкомісії, затв. рішенням МВК від НОМЕР_6, прийнято в
експлуатацію першу чергу об'єктів.

Будівництво об'єктів інших черг, серед яких і ті, що розміщенні на
місці колишніх торгових місць НОМЕР_3,НОМЕР_4в експлуатацію, на час розгляду
справи, не прийняті.

Рішеннями Тернопільської міської ради № НОМЕР_7. та виконкому
НОМЕР_8. виконання робіт по реконструкції ринку призупинено.

Вказані акти оспоренні  ТОВ
“Тернопільський речовий ринок” до суду.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 17
травня 2007 року у справі №10/93-2041, позов ТОВ “Тернопільський речовий ринок”
до відповідачів -Тернопільської міської ради і її виконавчого комітету та
третьої особи - Тернопільської міської громадської організації “Громадська
альтернатива” про визнання нечинними названих рішень задоволено частково. А
саме, нечинним визнано рішення Тернопільської міської ради № НОМЕР_7..

Постанову місцевого суду оскаржено до Львівського апеляційного
адміністративного суду.  Станом на
11.09.2007р., апеляційне провадження по даній справі не завершено.

В сторін відсутні достатні докази звернення позивача з приводу
надання йому інших місць для торгівлі, відмови відповідача в цьому або його
пропозиції надати конкретно визначені місця.

Нові торгові об'єкти, в т.ч., розташовані на місці
НОМЕР_3,НОМЕР_4, перебувають в користуванні інших суб'єктів господарювання, що
стверджується наданими примірними договорами оренди торгових кіосків, випискою
з інформації Тернопільської ОДПІ про інвентаризацію торгових місць та самими
сторонами.

За твердженнями позивача, згідно з п. п.9.1 дію договорів оренди
№№ НОМЕР_1,НОМЕР_2від 12 грудня 2003 року пролонговано. А тому, з урахуванням
повідомлення відповідача про звільнення торгових місць, ТОВ “Тернопільський
речовий ринок” зобов'язане надати в користування місця НОМЕР_3,НОМЕР_4.

Невиконанням відповідачем зазначених умов, позивачці заподіяно
моральну шкоду, яка полягає в :

- залишенні її сім ї після демонтажу торгових місць без засобів до
існування, через що втрачено душевний спокій і рівновагу; позивачка та її
чоловік змушенні були звертатись до лікарів, в правоохоронні органи і органи
місцевого самоврядування; повністю змінився спосіб їх життя.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-3,33,34 ГПК
України кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, згідно з переліченими нормами та положеннями ст.22 ГПК
України, визначення підстав для заявлення позову та позовних вимог є виключним
правом позивача.

Як зазначалось вище, вимоги позивача про надання торгових місць за
НОМЕР_3,НОМЕР_4ґрунтуються на зобов'язаннях відповідача за договорами №№
НОМЕР_1,НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_1., які, на думку позивача, продовжили свою дію
через відсутність заперечень з боку сторін.

Однак, такі твердження позивача не відповідають нормам закону.

Так, відповідно до приписів ст.ст.4,151 ЦК УРСР, ст.ст.11,509 ЦК
України та ст.ст. 173-175 ГК України, цивільно -правові зобов'язання виникають
в тому числі на підставі договорів.

Однією з істотних умов договору найму (оренди) є предмет найму,
оренди (ст.153,256 ЦК УРСР, ст.ст.626,638,759,760 ЦК України, ст.ст.
179,180, 283,284 ГК України).

З врахуванням вищепереліченого, а також змісту ч.2 ст.291 ГК
України, загибель (знищення) об'єкта оренди припиняє відповідний договір.

Судом встановлено, що торгові місця за НОМЕР_3,НОМЕР_4(оренда
яких була предметом договорів №№ НОМЕР_1,НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_1.)
демонтовано у червні 2004 року, на їх місці збудовано нові торгові об'єкти,
відмінні від попередніх. З приводу користування новими об'єктами між
відповідачем та іншими особами укладено договори оренди, котрі ніким не
оспоренні,не розірвані і не визнанні недійсними, від так є чинними.

Тому вимоги позивач про зобов'язання надати торгові місця за
НОМЕР_3,НОМЕР_4на підставі угод №№ НОМЕР_1,НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_1.
безпідставні.

Щодо вимог про відшкодування 30 000грн. моральної шкоди, слід
зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.23,1167 ЦК України та приналежно до даного
спору моральна шкода повинна відшкодовуватись за наявності доведення позивачем
факту її заподіяння, а також вини відповідача в цьому.

Проте, позивачем названих обставин не доведено.

Згідно з наданими позивачем документами її чоловік -ОСОБА_1  1952 р.н. є інвалідом 2 групи (загальне
захворювання) з 09.07.2003р., тобто до виникнення спірних правовідносин.

Пред'явленні суду матеріали торкаються його медичних обстежень,
пов'язаних з необхідним періодичним підтвердженням підстав продовження
відповідної пенсії по інвалідності за висновком МСЕК.

Лікарські записи за наслідками звернень самої позивачки датовані
2000-2001р.р..

Доказів на підтвердження існування причинного зв'язку між усіма
поданими медичними довідками, висновками і т.п. документами та діями
відповідача за угодами від ІНФОРМАЦІЯ_1. не надано.

За наслідками скарг позивачки, в т.ч. в складі Тернопільської
міської громадської організації “Громадська альтернатива” до органів місцевого
самоврядування, цивільних прав ОСОБА_1. поновлено не було.

Відповідно до останніх відповідей Головного слідчого управління
МВС України від 24.11.2006р. і 08.05.2007р., за численними зверненнями
Тернопільської міської громадської організації “Громадська альтернатива”, на
даний час здійснюється розслідування кримінальної справи НОМЕР_9, порушеної за
фактом заволодіння службовими особами ТОВ “Тернопільський речовий ринок”
грошовими коштами в особливо великих розмірах за ознаками злочину,
передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Достатніх доводів на підтвердження значення розслідування даної кримінальної
справи (досудове слідство по якій не завершено) для вирішення цивільно
-правового спору у справі 6/98-2644
позивачем не наведено.

За таких обставин, в задоволенні позову, з наведених позивачем
підстав, слід відмовити.

Згідно з ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати позивачу не
відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.
4-3,12,33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право
подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів
з дня прийняття (підписання) рішення “____”_____________ 2007р., через місцевий
господарський суд.

Суддя
І.П. Шумський