ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  25/416

15.10.07

За позовом     Державного підприємства " Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження комп'ютерних технологій"

про                    стягнення 15258,00 грн., -

Суддя  Морозов С.М.

Представники сторін:

від позивача      -   Бондаренко М.В. (довіреність № 01/18-1511 від 13.09.2007р.)

від відповідача   -  не з’явились;

15.10.2007р. у судовому засіданні, за згодою представника позивача у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Кіровоградський науково –дослідний та проектний інститут землеустрою»(надалі ДП «Кіровоградський науково –дослідний та проектний інститут землеустрою», позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»(надалі ТОВ «Бюро впровадження комп’ютерних технологій», відповідач) заборгованості  в розмірі 15 258, 00 грн. та судових витрат в розмірі 152, 58 грн. державного мита, 118 грн. оплати послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем за укладеним договором не виконані зобов’язання щодо поставки оплаченого позивачем товару (комп’ютерів).

Відповідач відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 27.09.2007р. відповідача було попереджено про наслідки неявки в судове засідання та невиконання вимог суду. Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було укладено усний договір купівлі –продажу товару.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України  Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Вчинення відповідного правочину підтверджується рахунком № Б-00011527 від 27 жовтня 2006р. відповідно до п. 1 якого, оплата рахунку означає згоду з умовами поставки товару № 876 від 27.10.2006р.. У зазначеному рахунку вказувалось, що він дійсний до оплати по 29.10.06р., перерахування коштів в розмірі 15 258 грн. було здійснено у відповідності з визначеними умовами та підтверджується платіжним дорученням № 876 від 27.10.2006р. (належним чином засвідчена копія платіжного доручення залучена до матеріалів справи).

Вказані докази свідчать про виконання позивачем зобов’язань щодо оплати вартості обумовленого товару  - двох комп’ютерів: Samsung ноутбук R 55 (R55C002) T2300 1.6 GHz/1024 Mb/100 Gb/DVDRW/15,4 WXGA/WinXPH ERus, як про те досягнуто домовленості між сторонами.

Як стверджує позивач після перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача інститут повідомив його про оплату по телефону, між представниками інституту та відповідача була досягнута усна домовленість про передачу товару протягом десяти днів (до справи залучена довідка щодо телефонних розмов працівників інституту отримана у ВАТ «Укртелеком»та доповідні записки працівників інституту).

Відповідно до п. 2-4 рахунку № Б-00011527 передбачено, що товар зі складу відпускається по факту надходження коштів на розрахунковий рахунок фірми-Продавця.

Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має: виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте протягом обумовленого строку ніяких повідомлень від продавця не надходило, більш того на звернення інституту до продавця 16.11.2006р. (по телефону) представники відповідача повідомили, що товар відсутній на складі (інформація ВАТ «Укртелеком»про телефонні розмови інституту та доповідні записки працівників інституту міститься в матеріалах справи). Станом на час розгляду судом спору, відповідачем зобов’язань перед позивачем не виконано, доказів зворотнього суду не представлено.

Відповідно до ст.ст. 693, 612, 611, 615 Цивільного Кодексу України та ст.220 Господарського кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. На лист позивача вих. № 03/3-1792 від 16.11.2006р. в якому викладено прохання повернути перераховані кошти на розрахунковий рахунок в зв'язку з відсутністю товару у продавця, відповіді не отримано, кошти на розрахунковий рахунок інституту не перераховувались.

За таких обставин, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача у сумі 270, 58 грн. (152, 58 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»(03101, м. Київ, вул. Климента 6, р/р 1801 АКБ «ТАС-Комерцбанк» в м. Києві, МФО 300164, ) на користь Державного підприємства «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»(25030, м. Кіровоград, вул. Академіка Корольова, 26, р/р 1009 в Філії АКБ «Імексбанк»у м. Кіровограді, МФО 323798, ) 15 258, 00 грн. (п'ятнадцять тисяч двісті п’ятдесят вісім гривень).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»(03101, м. Київ, вул. Климента 6, р/р 1801 АКБ «ТАС-Комерцбанк»в м. Києві, МФО 300164, ) на користь Державного підприємства «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»(25030, м. Кіровоград, вул. Академіка Корольова, 26, р/р 1009 в Філії АКБ «Імексбанк»у м. Кіровограді, МФО 323798, ) 270, 58 грн. (двісті сімдесят гривень 58 копійок) судових витрат.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його  підписання.

Суддя                                                                                                        Морозов С.М.

17.10.2007