АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.10.07
Справа  № 2/55

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії: головуючого судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В.,
Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України” НАК
“Нафтогаз України” № 05/241 від 29.05.2007 року (вх. № 300 від 11.06.2007 року)
на рішення господарського суду Чернівецької області від 22.05.2007 року у
справі №  2/55

за позовом Дочірньої компанії “Газ
України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ, до приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Чернівці, про стягнення 6080,03 грн. боргу та штрафних санкцій.

за участю представників: не з'явились.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 22.05.2007 року у справі № 2/55 відмовлено в позові
Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ, до приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці, про стягнення 6080,03 грн. боргу та штрафних
санкцій.

Не погоджуючись з даним рішенням
місцевого суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Зокрема, в апеляційній скарзі № 05/241
від 29.05.2007 року (вх. № 300 від 11.06.2007 року) та поясненні по справі №
906 від 20.09.2007 року (вх. № 8337 від 25.09.2007 року) апелянт не
погоджується з даним рішенням місцевого господарського суду, просить його
скасувати та прийняти нове рішення, яким поданий ним позов задоволити повністю.
Підставами для скасування рішення, є на думку апелянта, порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду,
викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи. В обгрунтування
зазначених підстав, Скаржник зазначає, що судом помилково застосовані до
спірних правовідносин “Правила обліку природного газу під час його
транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання”,
затверджені наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005 року № 618, зокрема
п. 12.8 даних Правил.  Судом неправильно
застосовано п.п. 3.3, 3.7, 3.8 договору купівлі-продажу від 01.02.2006 року.
Також апелянтом наводяться й інші доводи в обгрунтування підстав для скасування
оcкаржуваного рішення місцевого суду.

Приватний підприємець ОСОБА_1
(відповідач у справі) вимоги апеляційної скарги заперечила з підстав,
викладених у запереченні на апеляційну скаргу б/н від 08.09.207 року (вх.     № 7993 від 13.09.2007 року) та підтримала
їх особисто в судовому засіданні 19.09.2007 року. Просить рішення
господарського суду Чернівецької області від 22.05.2007 року у справі № 2/55
залишити без змін. Відповідач в дане судове засідання не з'явилась, однак
апеляційний суд враховуючи необов'язковість явки сторін в судове засідання,
виходячи з матеріалів справи, положень ст. 101 ГПК України, вважає за можливе
здійснити апеляційний перегляд рішення господарського суду Чернівецької області
від 22.05.2007 року у справі № 2/55 в даному судовому засіданні.

Апелянт явку представника в судове
засідання також не забезпечив, однак направив в апеляційний суд клопотання про
розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні 19.09.2007 року
було оголошено перерву до 26.09.2007 року до 10 год. 50 хв.

Колегія суддів апеляційного суду
перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення другої сторони, розглянувши
матеріали, дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги. При
цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Як вбачається з копії акту від
20.12.1999 року, позивачем прийнято в експлуатацію систему газопостачання
магазину, належного відповідачу за АДРЕСА_1.

27.01.2006 року позивачем проведено
роботи з підключення газу до зазначеного магазину, що стверджується наявними в
матерівалах справи копіями наряду № 454/97 від 27.01.2006 року та акту
виконаних робіт № 143 від 27.01.2006 року.

01.02.2006 року між сторонами укладено
договір № 76143 купівлі-продажу природного газу для промислових та
комунально-побутових підприємств, згідно умов якого позивач зобов'язувався
передати відповідачу в 2006 році природний газ в обсязі 20,7 тис.куб.м., а
останній зобов'язувався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору
(п.п. 1.1, 1.2). Сторони також обумовили в Договорі, що кількість газу, що
передається, визначається по приладах обліку газу, що встановлені у
відповідача, із врахуванням умов, передбачених цим договором. Зняття показань
приладів обліку газу проводиться відповідачем щомісяця. Позивач має право
систематично контролювати правильність зняття показників відповідачем(п. 3.1).
Пунктом 3.2 Договору передбачено, що прилад обліку газу повинен бути занесений
до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, допущених до застосування
в Україні, мати відповідний клас точності, зазначений в Правилах подачі та
використання газу в народному господарстві України та відповідати закону
України “Про метрологію та метрологічну діяльність”. Відповідальність за
збереження та цілісність  приладів обліку
газу та пломб на них несе відповідач. Пунктом 3.7 Договору визначено, що
відповідач є відповідальним за належний технічний (справний) стан приладів
обліку газу, за їх своєчасну повірку та за цілісність встановлених пломб.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 11 Закону України
“Про метрологію та метрологічну діяльність“ засоби вимірювальної техніки можуть
застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для
цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на
які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати,
випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за
умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Частнами
2,5 ст. 28 зазначеного Закону передбачено, що засоби вимірювальної техніки, що
перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні
інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом
ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з
урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби
вимірювальної техніки на повірку. Повірка засобів вимірювальної техніки
проводиться територіальними органами, уповноваженими на її проведення. У разі
якщо територіальні органи через відсутність відповідних еталонів не можуть
провести повірку окремих типів засобів вимірювальної техніки, повірка цих
засобів проводиться метрологічними центрами, уповноваженими на її проведення.
Повірка здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних
центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому
нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Таким чином, на відповідача умовами
Договору покладено обов'язок експлуатувати лише прилади обліку природного газу,
які відповідають вимогам чинного законодавства та підзаконних
нормативно-правових актів, зокрема, які повірені в установленому законодавством
порядку.

Листом від 10.02.2006 року відповідач
просив позивача на час перевірки газового лічильника МЕТRІХ G-4 № 830666
продовжити подачу природного газу згідно технічного розрахунку та
незапломбованих газових приладів, починаючи з останнього показника приладу
обліку: 3683.

11.07.2006 року позивачем було знято
лічильник газу, встановлений в належному відповідачу магазині за АДРЕСА_1, для
проведення повірки, що стверджується наявною в матеріалах справи копією акту.

Як вбачається з наряду від 18.07.2006
року, повіркою встановлено, що похибка вищезазначеного лічильника перевищує
допустиму. Як видно з акта від 21.07.2007 року даний лічильник після повірки та
ремонту прийнятий в експлуатацію. 08.08.2006 року відповідачу припинено
постачання газу згідно договору, що стверджується копією відповідного акту.

Таким чином, в період з 27.01.2006 року
по 11.07.2006 року відповідачем проводилось отримання від позивача природного
газу, облік якого вівся приладом обліку, який не відповідав закону України “Про
метрологію та метрологічну діяльність”, оскільки не був повірений в
установленому даним Законом порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 цього ж Кодексу, Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За наведеного, оскільки прилад обліку
газу не відповідав вимогам договору, зокрема встановленим п. 3.2 Договору,
позивачем у відповідності до п. 3.3 Договору за вищезазначений період, та
період перебування лічильника на повірці (11.07-21.07.2006 року) проведено
розрахунок кількості газу по паспорту та потужності газового обладнання
відповідача з розрахунку його цілодобової роботи.

Розрахунок кількості спожитого газу за
період з 21.07.2006 року по 08.08.2006 року здійснено по показах приладу
обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами
не підписано у відповідності до п. 3.17 Договору, актів  приймання-передачі газу за спірний  період. Позивачем подано суду підписаний ним
одноособово такий акт. Даний акт згідно п. 3.17 Договору, в разі ненадання його
другою стороною, є підставою для розрахунків між сторонами.

Висновок суду першої інстанції про те,
що згідно п. 3.8 Договору та п.п, 10.8, 12.8 Правил обліку природного газу під
час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання,
позивач повинен був би в двохденний термін на заяву відповідача провести
позачергову перевірку приладу обліку газу та
скласти двосторонній акт про виявлені недоліки лічильника газу, що давав
би підставу для нарахування кількості газу згідно п. 3.3 договору на час
повірки лічильника, апеляційний суд вважає необгрунтованим, оскільки умовами
договору саме на відповідача покладено обов'язок подачі лічильника на повірку,
незалежно від дій позивача, саме відповідач несе відповідальність за своєчасну
повірку даного приладу обліку (п.п. 3.2, 3.7 Договору), і що саме за час
користування відповідачем неповіреним приладом обліку позивач визначає
кількість спожитого газу згідно п. 3.3 Договору по паспорту та потужності
газового обладнання відповідача з розрахунку його цілодобової роботи. При цьому,
судом першої інстанції помилково робиться висновок про те, що позивач повинен
був би скласти згідно п. 3.8 Договору акт та провести розрахунок  кількості спожитого позивачем газу по
проектній номінальній потужності газового обладнання та кількості годин роботи
обладнання за весь період несправності цих приладів, оскільки зазначений
розрахунок згідно абз. 2 п. 3.3 Договору здійснюється в разі нетривалої (не
більше доби) несправністі приладу обліку, а не в зв'язку з використанням
відповідачем не повіреного лічильника.

Згідно п. 6.1 Договору остаточний
розрахунок за отриманий газ здійснюється відповідачем не пізніше 10 числа,
наступного за місяцем поставки газу.

Як вбачається з розрахунку позивача,
заборгованість відповідача перед позивачем за період з 27.01.2006 року по
08.08.2006 року складає 4844,83 грн.

Згідно ч. 2 статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 129
Конституції України, ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не подано суду доказів
сплати заборгованості в сумі 4844,83 грн.

За наведених обставин, апеляційний суд
вважає, що позов в частині стягнення основного боргу в сумі 4844,83 грн. є
підставним та обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Також апеляційний суд, враховуючи
наявність заборгованості відповідача, вважає, що є підставним нарахування
відповідачу 339,13 грн. штрафу, розрахованого відповідно до п. 6.1 Договору, ч.
2 ст. 231 ГК України, в розмірі 7% від суми заборгованості за отриманий
природний газ.

Також апеляційний суд вважає, що підлягає
стягнення з відповідача пеня в розмірі 396,08 грн. пені, оскільки встановлений
сторонами в Договорі розмір пені та порядок її нарахування (п. 6.1 Договору)
відповідає  положенням ч.ч. 1, 2 ст. 193,
ч.ч. 4, 6 ст. 232 ГК України, ст.ст. 1,3 Закону України “Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань”.

Щодо рішення суду першої інстанції в
частині відмови в позові про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 390,62
грн. за спірний період як складової частини суми основного боргу, нарахованих в
зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті
відпущеного йому природного газу, та трьох відсотків річних в сумі 109,36 грн.,
то колегія суддів вважає, що стягнення даних коштів повністю відповідає ст. 625
ЦК України, ч. 4 ст. 232 ГК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
рішення господарського суду Чернівецької області від 22.05.2007 року у справі №
2/55 слід скасувати, та відповідно до наданих п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України
повноважень, прийняти нове рішення, яким позов Дочірньої компанії “Газ України”
НАК “Нафтогаз України”, м.Київ, до приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці,
про стягнення 6080,03 грн. боргу та штрафних санкцій задоволити.

Відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК
України судові витрати по розгляду справи в судах першої та апеляційної
інстанцій покласти на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 49, 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський
суд П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
“Газ України” НАК “Нафтогаз України” задоволити.

2. Рішення господарського суду
Чернівецької області від 22.05.2007 року у справі № 2/55 скасувати. Прийняти
нове рішення:   позов задоволити.
Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці, на користь Дочірньої
компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ, 4844 грн. 83 коп.
основного боргу, 390 грн. 62 коп. інфляційних втрат, 109 грн. 36 коп. річних,
339 грн. 14 коп. штрафу, 396 грн. 08 коп. пені, разом 6080 грн. 03 коп.

3.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Чернівці, на користь Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз
України”, м.Київ, 102 грн. в відшкодування витрат по сплаті державного мита за
подання позовної заяви, 51 грн. в відшкодування витрат по сплаті державного мита
за подання апеляційної скарги, 118 грн. в відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Доручити господарському суду
Чернівецької області відповідно до ст. 116 ГПК України видати наказ на
виконання даної постанови.

5.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

6.          Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

7.          Справу повернути в Господарський суд
Чернівецької області.

Головуючий- суддя                           М.І.Городечна

Судді
М.В.Юркевич

В.Л.Кузь