ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2007 р.                                                            Справа № 55/148-07

вх. № 4613/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Авоян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача - Добровольського Є.О.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "НАСІННЯ" ,м. Київ

до   Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", с. Петрівка

про стягнення 41480,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "НАСІННЯ" ,м. Київ, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю  "Мрія", с. Петрівка, 31500,00 грн. основного боргу, 1212,49 грн. інфляційних витрат, 370,23 грн.- 3 % річних, 2097,99 грн. пені, 6300,00 грн. штрафу та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № 7-1304/пр 60 н від 13.04.06 р. не виконав свої зобов"язання щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 квітня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 14 травня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання представника  відповідача , враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом,  суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 04 червня 2007 р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 04 липня 2007 р.

Представник позивача у призначеному судовому засіданні підтримував позовні вимоги.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних   судом,  не надав, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

13 квітня 2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "НАСІННЯ" ,м. Київ, (далі позивач) та   Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю  "Мрія", с. Петрівка , (далі відповідач) було укладено договір № 7-1304/пр60н, у відповідності до умов якого продавець (позивач) зобов"язується передати у власність товар, а відповідач, в свою чергу прийняти та оплатити його. Пунктом 1.2 договору передбачено, що товаром, який передається відповідачу є насіння цукрових буряків. Пунктом 5 договору передбачений термін поставки товару, а саме до 20 квітня 2006 р. В пункті 6.2 договору зазначена загальна вартість товару, яка складає 31500,00 грн. Пунктами 7.1 та 7.2 договору сторонами було погоджено порядок розрахунків, який здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача в строк до 01 листопада 2006 р.

На виконання умов вказаного договору позивач передав відповідачу товар на суму 31500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1404-13 від 14.04.06 р., яка підписана обома сторонами(а.с. 11). У графі підстава поставки, вказаний саме договір № 7-1304/пр60н від 13.04.06 р. .

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреності ЯЛЧ № 932217 від 13.04.06 р.,  виданої на ім"я Матихової О.І.

Таким чином, позивач свої зобов"язання виконав належним чином, передавши відповідачу 140,00 посівних одиниць насіння цукрового буряку на повну суму, яка зазначена у договорі, а саме на 31500,00 грн. Проте відповідач, прийняті на себе зобов"язання згідно договору № 7-1304/пр60н від 13.04.06 р. не виконав взагалі,  за отриманий товар не розрахувався.

Внаслідок невиконання прийнятих на себе зобов"язань у відповідача виникла заборгованість у сумі 31500 грн., що  стало підставою позивачу для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі (судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно довідки головного міжрегіанального управління статистики у м. Києві, яку позивач надав на вимогу суду, юридична адреса відповідача- 63340, Харківська обл., Красноградський район., с.Петрівка., саме на вказану адресу судом було направлено процесуальні документи), суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача щодо стягнення основного боргу в сумі –31500,00 грн.  правомірна та обгрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 370,23 грн. та 1212,49 грн. інфляційних витрат, нарахованих вірно згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання, підлягають задоволенню як правомірні та обгрунтовані. (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Пунктами 13.1 та 13.2 вказаного договору сторонами було передбачено про те, що за порушення строків виконання зобов"язання сторона, яка допустила прострочку сплачує інший пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму простроченого зобов"язання за період прострочки, а також при затримці оплати вартості товару понад один місяць покупець, крім пені, сплачує продавцеві,   штраф в розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Таким чином сторони, уклавши вказаний договір, як вже було вищезазначено чітко визначили термін поставки- в строк до 20 квітня 2006 року, порядок розрахунків- в строк до 01 листопада 2006 року, та відповідальність  за порушення договірних зобов"язань- у вигляді стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобов"язання за період прострочки та при затримці оплати вартості понад один місяць покупець, крім пені, передбаченої п.13.1 цього договору, сплачує продавцеві штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Суд зазначає про те, що у відповідності до ст.627 ЦК України, в якій вказано: відповідно до ст.6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору : сторони мають право врегулювавти ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами, і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов"яковість сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Враховуючи вимоги ст.526 ЦК України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, враховуючи невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов"язань у відповідності до умов укладеного між сторонами договору№7-1304/пр60н від 13 квітня 2006 року, а саме відповідач повинен був здійснити розрахунок в строк до 01 листопада 2006 року,проте і на теперешній час зобов"язання відповідачем не виконано в порушення вимог ст.629 ЦК України, враховуючи передбачену сторонами у договорі відповідальність у вигляді стягнення пені та при затримці оплати вартості понад один місяць покупець, крім пені, передбаченої п.13.1 цього договору, сплачує продавцеві штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 2097,99 грн. та  штрафу за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань у розмірі 6300 грн. підлягають задоволенню, як правомірні та обгрунтовані.

Слід зазначити про те, що позивачем додано до позовних матеріалів копію Постанови Вищого господарського суду України від 25.05.2006 року по справі№44/406 стосовно вирішення спорів щодо стягнення штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов"язання. (арк.справи№13-16).

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись  ст.ст. 525,526,610,611,612, ч.2 ст.625 , 627,629 ЦК України, ст.ст.193, 198,  ГК України, ст.ст. 32,33,43,44, 49, 82-85 ГПК України,  суд – зобов"язується передати то

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю  "Мрія", с. Петрівка (с. Петрівка, красноградський район, Харківська обл., 63340, , р/р 9005 в Харківському ГРУ Приватбанку, МФО 351533) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "НАСІННЯ" ,м. Київ ,(вул. Клінічна, 25, м. Київ, 03141, , р/р 07 в ТОВ "БМ Банк" м. Київа, МФО 380913) 31500,00 грн. основного боргу, 6300 грн. штрафу, 2097,99 грн. пені,  370,23 грн. річних,1212,49 грн. інфляційних витрат, 414,81 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 06 липня 2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.