ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"04" вересня 2007 р.
Справа №  15/258

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ЗАТ „Енерговугілля” м. Донецьк

до відповідача: ТОВ „ДимПро” м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 13948 грн. 28 коп.

Представники сторін:

від позивача – Бандурко П.В. довіреність № 10 від 14.12.06р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 13948 грн. 28 коп. боргу за неоплачену буровугільну продукцію. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір купівлі-продажу вугільної продукції № 223 від 12.01.05р. За умовами договору продавець / позивач / продає покупцю / відповідачу / вугільну продукцію зазначену в специфікаціях, а покупець зобов’язується прийняти цей товар і оплатити його в розмірі 100 % вартості на умовах визначених договором. Орієнтовна сума договору становить 100020 грн. Покупець проводить оплату повної вартості поставленої партії товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100 % передоплати, після чого продавець здійснює поставку товару. Датою поставки вважається дата штампу залізничної станції відправлення на накладній. Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2005 року. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є специфікація вугілля, що поставляється. Специфікація підписана представниками сторін і посвідчена печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору по накладній № 82 від 31.01.05р. на підставі довіреності серія ЯКБ № 732001 від 10.01.05р. позивач передав відповідачу 100 тон буровугільного брикету на суму 20004 грн.

Позивач в рахунок оплати за поставлений товар зарахував надані відповідачем послуги по перевезенню, що підтверджується рахунком № 66 від 27.12.04р. на суму 1560 грн., рахунком № 67 від 31.12.04р. на суму 840 грн., рахунком від 31.01.05р. на суму 1500 грн., рахунком від 28.02.05р. на суму 2151 грн. 72 коп., всього на суму 6051 грн. 72 коп.

Так як позивач провів поставку продукції не дочекавшись від відповідача 100 % передоплати, то він на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України, надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу від 10.05.07р. в якій просить сплатити залишок боргу в сумі 13948 грн. 28 коп.

Відповідач у листі від 05.06.07р. повідомив, що ціна на перевезення вугілля була занижена, а на словах була домовлена інша ціна, вище, ніж по розрахункам позивача. Виходячи з ціни, яка була домовлена усно і не фіксувалась в документах, відповідач перекрив всю суму. Тобто, на думку відповідача, у нього відсутні борги перед позивачем по договору від 12.01.05р.

Однак, посилання відповідача у листі від 05.06.07р. про існування усних домовленостей з позивачем стосовно іншої ціни, ніж та, що вказана в документах, не підтверджується жодним доказом, а тому не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Доказів погашення боргу в сумі 13948 грн. 28 коп. сторони, в тому числі і відповідач, господарському суду не подали.

Позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 530, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ „ДимПро” смт. Димитрове вул. Димитрова 23 кв. 5 м. Олександрія Кіровоградської області р/р 8001 в ОФ „ПриватБанка” МФО 323691 на користь ЗАТ „Енерговугілля” м. Донецьк бульвар Пушкіна 30 – 13948 грн. 28 коп. боргу, 139 грн. 49 коп. сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя                                                                                            К.М. Мохонько