СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" вересня 2007 р.

Справа № 12/2866

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 с. Городище
Шепетівського району

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта" м. Шепетівка

до Приватного підприємця ОСОБА_2,
м. Шепетівка

про усунення перешкод в
користуванні приміщенням

Суддя
Шпак В.О.

Представники сторін:

позивача - ОСОБА_1 - приватний
підприємець

ОСОБА_4 - за довіреністю від
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

відповідача 1- ОСОБА_3. - за
довіреністю НОМЕР_1від ІНФОРМАЦІЯ_2р.

відповідача 2 - не з'явився.

Рішення приймається ІНФОРМАЦІЯ_3р.,
оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Приватний підприємець ОСОБА_1 м.
Хмельницький звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Віта" м. Шепетівка, до Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Шепетівка про
усунення перешкод в користуванні вестибулю магазину загальною площею 61,3кв.м,
який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Хмельницької області шляхом зобов'язання
відповідачів звільнити його.

В обгрунтування  позовних вимог посилається на те, що позивач
є власником 23,9кв.м приміщення магазину ЦУМ, розташованого у АДРЕСА_1.Частка
приміщення позивача знаходиться на першому поверсі навпроти центральних вхідних
дверей у магазин і обмежується з двох сторін сходовими клітками на другий
поверх. Тобто відразу у вестибулі, який не перебуває у будь-чиїй власності і є
приміщенням загального користування.

Проте вказану площу було самовільно
зайнято: з лівої сторони - ТОВ «Віта», ІНФОРМАЦІЯ_4 якого є ОСОБА_5, а з правої
сторони - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, який проживає по АДРЕСА_2
Хмельницької області. Наведені вище особи здійснюють на даній площі торгівельну
діяльність. ТОВ «Віта»було зайнято близько 15кв.м площі загального користування
магазину, а приватним підприємцем ОСОБА_2 - також близько 15кв.м. Таким чином,
відповідачі самовільно захопили приміщення загального користування та спільно
ним користуються, при цьому створюють перешкоди для позивача у діяльності його
відділу.

На неодноразові прохання позивача
звільнити безпідставно зайняте приміщення загального користування, директор ТОВ
„Віта” ОСОБА_5 та ОСОБА_2 добровільно відмовляються це вчинити. Внаслідок
такого незаконного зайняття площі значно погіршилися умови праці у відділі
позивача, а саме,  були закриті
вікна, і позивач змушений постійно користуватися додатковим штучним
освітленням, звужено прохід до магазину, закрито двоє додаткових вхідних дверей
у тамбурі, внаслідок чого  позивач
потерпає від постійних протягів.

Також звернення позивача до
правоохоронних органів не дали жодного результату. Оскільки вони не виявили
жодних правопорушень.

На звернення позивача до
Шепетівського міського голови, ПП ОСОБА_1 отримала лист вих. НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_5р. У даному документі вказується, що згідно довідки Шепетівського
бюро технічної інвентаризації  площа вестибулю
складає 101,9кв.м., а площа загального користування складає 61,3кв.м. Також
стверджується, що розміщення торгових відділів у вестибулі можливе лише при
умові їх викупу або з письмового погодження співвласників універмагу. Однак ні
викупу, ні письмового погодження співвласників відповідачі не мають, а тому
незаконно захопили площу загального користування та користуються нею.

На наступне звернення позивач
отримав відповідь від міського голови вих.НОМЕР_3від ІНФОРМАЦІЯ_6р. В даному
листі вказано чітко, що ТОВ „Віта" та ФОП ОСОБА_2 дозвіл на розміщення
об'єкту торгівлі в вестибулі магазину по вул.Судилківська, 1 не одержували.
Також повідомлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які не мали
відповідних документів на право торгівлі, притягнуті до відповідальності.
Однак, незважаючи на вищезазначене, відповідачі продовжують самовільно займати
площу загального користування у вестибулі магазину. А тому такі дії
відповідачів створюють для позивача суттєві незручності, що також підтверджено
відповідними дослідженнями СЕС.

Так, згідно висновку Шепетівської
районної СЕС (Протокол НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_7р.), у відділі позивача у
вестибулі на робочих місцях температура повітря при нормі 18°С фактично
становить 13°С, а швидкість руху повітря при нормі 0,3м/сек, фактично становить
0,9 -1,2 м/сек. Одночасно, того ж дня працівниками Шепетівської районної СЕС
було проведено дослідження освітленості робочого місця у відділі позивача. Так,
ними встановлено (Протокол НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_7р.), що згідно фактичних вимірів
на робочих місцях природне освітлення в 2,5 рази нижче допустимої норми.
Коефіцієнт природного освітлення 0,4% при нормі не менше 1,0%.

Відповідач -Товариство з обмеженою
відповідальністю „Віта” проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву
зазначив, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, такими, що не
грунтуються на належних доказах, спростовуються фактичними обставинами справи і
чисельними доказами, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Для задоволення негаторного позову,
яким є позов ОСОБА_1 необхідно два чинника:
об'єктивне  порушення прав   позивача і протиправна поведінка
відповідача. Об'єктом негаторного позову є усунення триваючого правопорушення,
яке збереглося до пред'явлення позову до суду.

Підставою негаторного позову є
обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження
майном, вчинення відповідачем дій, які перешкоджають позивачу використовувати
належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами
правовідносин.

Як свідчать матеріали справи і
фактичні обставини справи, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.

Так, твердження позивача в
незаконному, самовільному захопленні ТОВ „Віта” площі в 15кв.м. спростовуються:
Висновком начальника Шепетівського МРВ УМВС від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, Висновком
судового експертаНОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_9року, рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_10 року по справі НОМЕР_7, Ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької області від ІНФОРМАЦІЯ_11 року, Угодою про
встановлення (погодження) внутрішніх меж приміщення від ІНФОРМАЦІЯ_12року,
Довідка-характеристика НОМЕР_8 БТІ від ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Законними власниками приміщення,
яке використовується ТОВ „Віта” є його засновники - фізичні особи
ОСОБА_5,ОСОБА_6., ОСОБА_7. До складу цього приміщення входить і площа зліва від
входу, яка згідно зазначених вище доказів і в т.ч. п.п.3,4 Висновку
експертаНОМЕР_6 правомірно використовується гр.ОСОБА_7.,ОСОБА_6., ОСОБА_5 та
виходячи з вимог Державних будівельних норм В. 1.1-7-2002 „Пожежна безпека
об'єктів будівництва” може використовуватись як торгова площа. Ніякого
відношення до даної площі позивач не має.

Крім того Угода про встановлення
(погодження) внутрішніх меж часток приміщення від ІНФОРМАЦІЯ_12року підтверджує
договірний характер наявних між сторонами правовідносин, а п.2 даної Угоди
зазначає, що кожна сторона вільно володіє, користується і розпоряджається своєю
часткою в межах, визначених в цій угоді.

В даний момент з причин судових
розглядів справ і зволікання БТІ м.Шепетівки ТОВ ”Віта” немає, передбачених
Законом правовстановлюючих документів на приміщення і до одержання належних
документів власниками приміщень є фізичні особи - ОСОБА_5,ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
право власності яких, згідно Закону є непорушним.

Незадовільне освітлення в відділі
позивача існує з моменту передачі їй площі в 23,9кв.м., але, згідно офіційного
листа головного санітарного лікаря м.Шепетівки НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_14 року,
який посилається на ДБН В22-99.99 п.7.16, торгові магазини допускається
розмішувати в приміщеннях без природного освітлення.

Отже саме позивач, як власник
торгового відділу має відповідати за свою власність і забезпечувати необхідне
освітлення торгового об'єкту, і створювати належні умови для роботи відділу і
задоволення потреб споживачів.

Не існує доказів (заборон,
приписів) органів пожежного нагляду, МНС, СЕС щодо неналежного використання
площ відповідачем, в т.ч. таких дій, як закриття шляхів евакуації, джерел
природного освітлення, вентиляції, тощо.

Позивачем не подано доказів
протиправних дій відповідача.

Намагання позивача використати як
належний доказ висновок - рукопис спеціаліста (без зазначення необхідних
реквізитів) під час розгляду справи є недоречними, тому, що він не відповідає
вимогам ст.36 ГПК України. Просить суд у позові відмовити.

Відповідач -Приватний підприємець
ОСОБА_2 проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву зазначив, що факти
та обставини, викладені у позовній заяві не відповідають дійсності. ПП ОСОБА_2
є власником 9/1000 частини приміщення магазину ЦУМ на підставі договору
купівлі-продажу приміщення від ІНФОРМАЦІЯ_15 року, зареєстрованим в реєстрі за
НОМЕР_11 та посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_8 Разом з іншими власниками
він уклав Угоду про встановлення (погодження) внутрішніх меж часток приміщення
від ІНФОРМАЦІЯ_16р., посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9. та
зареєстрованим в реєстрі під НОМЕР_10, сторони цього договору погодились
встановити межі часток вищевказаного магазину та встановили порядок
користування ними. В п.1. абз.1 даної Угоди чітко зазначено розмір та
розташування частки приміщення відповідача: в передній частині магазину з
південної сторони від тамбура в межах трикутника, утвореного умовними лініями
(4,2 м від фасадної стіни в напрямку проходу, до першої колони, і від колони на
південь до краю внутрішньої стіни), саме цю частину він на даний момент займає.
Крім того, на цю частину відповідач виготовив технічний паспорт та бюро
технічної інвентаризації видало реєстраційне посвідчення. Позивач також є
стороною Угоди про встановлення (погодження) внутрішніх меж часток приміщення
від ІНФОРМАЦІЯ_12р., і при укладенні даної угоди давав згоду на такий розподіл
приміщення, при встановленні та погодженні меж спірних питань не виникало.
Загальна площа вестибулю, згідно плану, складає 101,9кв.м., а площа загального
користування - 61,3кв.м., це свідчить про те, що у вестибулі з самого початку
було заплановане розташування відділів, та використання його як торгівельний
зал. Проте, чомусь на даний момент позивач хоче ввести суд в оману, вказуючи у
своїй позовній заяві, що ПП ОСОБА_2 самовільно зайняв частину приміщення
магазину, а от те, що вона самовільно перекрила вітринами один із входів на
другий поверх магазину ЦУМ, що не було погоджено з іншими власниками, вона
замовчує. ОСОБА_1 також вказує, що їй створюють незручності у вигляді протягів
та погіршення освітлення, однак, все це виникло внаслідок того, що приміщення
вже давно потребує ремонту та деякого переобладнання, заміни системи опалення,
а за відсутності згоди всіх власників, і в тому числі ОСОБА_1, та спільного
фінансування, такий ремонт не проводиться, і з кожним роком гіршає стан
приміщення. Вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, і таким, що не підлягає
задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 16 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною статтею також визначено
способи їх захисту.

Під останніми слід розуміти,
встановлені законом матеріально-правові примусові заходи, завдяки яким
здійснюється захист відновлення або визнання порушених прав та інтересів.

Відповідно до ст. 386 Кодексу
власник,   який   має
підстави   передбачати  можливість порушення свого права власності
іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

В якості правових підстав позивач
посилається на ст. 391 Кодексу, відповідно до якої власник  майна
має  право  вимагати
усунення  перешкод у здійсненні
ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Захист від таких порушень права
власності здійснюється за допомогою негаторного позову, який пред'являється
власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна
поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та
розпорядження ним.

Позивач у позовній заяві стверджує,
що відповідач  внаслідок  незаконного зайняття площі значно
погіршив  умови праці у його відділі, а
саме,   закриті вікна змушують його
постійно користуватися додатковим штучним освітленням, звужено прохід до
магазину, закрито двоє додаткових вхідних дверей у тамбурі, внаслідок чого  позивач потерпає від постійних протягів.

Проте, вибрав такий спосіб захисту
порушеного  права як  зобов'язання відповідачів звільнити
приміщення вестибюлю площею 61,3 кв.м.

Враховуючи,  вказані позивачем, неправомірні дії
відповідачів ( закриті вікна, звуження проходу до магазину), суд рахує, що
вибраний спосіб захисту не відповідає праву позивача на відновлення  правильного освітлення і обігу повітря.

При цьому, суд вважає, що факт
правомірного чи неправомірного знаходження відповідачів у вказаній частині
приміщення ніяким чином не пов'язаний
(не порушує)  з правом позивача
користуватися і володіти  належним йому
майном.

Виходячи із вищенаведеного, у
позові Приватного підприємця ОСОБА_1, с. Городище Шепетівського району
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта", м.
Шепетівка, до Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Шепетівка про усунення
перешкод в користуванні приміщенням необхідно відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК
України судові витрати у справі належить покласти на позивача.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

У позові Приватного підприємця ОСОБА_1,
с. Городище Шепетівського району до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта", м. Шепетівка, до Приватного
підприємця ОСОБА_2, м. Шепетівка про усунення перешкод в користуванні
приміщенням відмовити.

Суддя
В.О. Шпак

Віддруковано в 4 примірниках:

1.          До
справи;

2.
Позивачу;

3,4    Відповідачам.