ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2007 р.
Справа №  4/326

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянувши справу № 4/326

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об'єднання "Агро-дон", м. Якимівка Запоріжської області

до відповідача: Державного підприємства "Онуфріївський кінний завод №175", смт. Онуфріївка

про стягнення 62049,80 грн.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача –  участі не брали. Про час та місце розгляду справи позивач належним чином повідомлений, поштове  відправлення №2047680 вручене  позивачу  11.09.2007 року. Позивач не виявив  бажання скористатись  своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні.

Від відповідача – Горобець М.А   директор;

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 62049 грн. 80 коп.  заборгованості  з  Державного підприємства "Онуфріївський кінний завод №175", смт. Онуфріївка   за надані  послуги по  збору урожаю на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об'єднання "Агро-дон", м. Якимівка.

Відповідач відзив на позовну заяву  не надав,  позовні вимоги не заперечив.

Розглянувши справу за наявними в ній  матеріалами  у відповідності до ст.75  ГПК України ,  господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі  укладеного між ними 31.07.2004 року   договору №33 на виконання сільськогосподарських робіт по збору врожаю ( в подальшому  договір). Згідно до п.п.2.1, 4.1 договору   позивач  взяв на себе зобов'язання виконати  роботу  по  збору врожаю  сільськогосподарських  культур, а  відповідач  зобов'язався провести оплату  в розмірі   230 гривень за один гектар    площі, з якої  зібрано врожай.  На виконання умов  договору позивач  провів  весь обсяг  дорученої йому  роботи та   26.08.2004 року   між сторонами  без  будь-яких  заперечень чи зауважень підписано акт приймання – передачі виконаних робіт та  визначено вартість наданих послуг в розмірі  41630 грн.

Згідно до умов п.4.5 договору   кінцевим строком розрахунку визначено термін не більше 10 днів з дня завершення  позивачем робіт, що підтверджується  підписанням акта  приймання- передачі  виконаних робіт, тобто  кінцевий  строк  розрахунку скінчився   05.09.2004 року. Однак, відповідачем не виконано умови  договору  щодо проведення оплати вартості виконаних робіт, у зв'язку з  чим   виникла заборгованість в розмірі  41630 грн.

Вказаний  договір  прийнято  сторонами  до виконання,  правомірність  його  укладення  сторонами  не  оспорюється.   Господарський  суд  вважає, що  між  сторонами   виникли    правовідносини з  договору  про  надання  послуг, що  регулюються  главою  63  Цивільного  кодексу  України.

Аналізуючи  позовні  вимоги  про   стягнення  суми  основного  боргу,  господарський  суд вважає, що  вони  підлягають  до   повного  задоволення, оскільки  факт  виконання  робіт  повністю  підтверджено  матеріалами  справи  та не   оспорюється  відповідачем.

Висновок  про  обґрунтованість  позовних  вимог   господарський  суд  робить  на  підставі аналізу    законодавства, що  регулює  спірні  правовідносини.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,901 ЦК України  підтверджують що це  саме  договір  про  надання послуг.

Згідно до ст. 901 Цивільного кодексу  України за  договором про надання  послуг  одна сторона (виконавець) зобов'язується  за  плату і за рахунок другої сторони (замовника)  надати  послугу,  яка  споживається  в процесі вчинення  певної  дії або   здійснення  певної  діяльності, а  замовник  зобов'язується  оплатити  виконавцеві  зазначену  послугу,   якщо   інше  не  встановлено  договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач вимоги позивача  фактично визнав, оскільки  не надав  доказів належного виконання зобов’язання в  повному  обсязі.

Документів, що підтверджують повний розрахунок по договору з позивачем відповідач не представив. Позивач правомірно просить стягнути наявний основний борг в сумі 41630 грн.  з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі.

Розмір  основної  заборгованості,  стан  її погашення  та  наявність на  час  розгляду  справи   сторонами  не  оспорюється.

Проаналізувавши обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення   втрат від інфляції та   3% річних господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення враховуючи наступне.

За приписом   ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу , інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконати ним грошове  зобов'язання. Боржник, який   прострочив виконання  грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний  сплатити суму  боргу з урахуванням встановленого індексу   інфляції за весь час  прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,  якщо інший  розмір  процентів не встановлений договором або законом.

Однак, господарський суд  не погоджується з наданим  позивачем розрахунком   втрат  від інфляції в розмірі  16693 грн. 63 коп. та вважає його невірним, оскільки  при проведенні розрахунку  позивачем  взято   період  з 05.09.2004 року  без  врахування того, що   індекс  інфляції не може визначатись  за  будь - яку частину  місяця,   а  визначається лише за повний  місяць, тому  правильним  буде   втрати від інфляції  нараховувати   за період з  жовтня  2004 року по  серпень 2007 року включно та   сума  цих втрат складає    16297 грн. 80 коп. і в такому розмірі   підлягає до стягнення з відповідача. Натомість, господарський  суд  погоджується з проведеним  позивачем розрахунком  процентів  річних за період з  05.09.2004 року  по  31.08.2007 року  в розмірі  3726 грн. 17 коп. та  задовольняє  позовні вимоги в цій частині  повністю.

Державне мито,  відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України та послуги за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача повністю, оскільки через порушення ним  законних прав  позивача  він був змушений  звертатись до суду та поніс  додаткові витрати,  пов'язані  зі  сплатою  державного  мита  та  витрат  на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового  процесу. Такий  висновок  суду  грунтується   на  п.7 Роз'яснення   Вищого  Арбітражного   суду  України   №02-5/20 від  17.01.1995  року “Про  деякі  питання практики  вирішення   арбітражними  судами  спорів за  позовами  прокурорів” та  п.1 Роз'яснення від  04.03.1998  року  №02-05/78 “Про деякі  питання практики   застосування  розділу  V1 Арбітражного  процесуального  кодексу  України”.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,43,44,49, 80,82, 84,85,116 Господарського  процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Онуфріївський кінний завод №175", смт. Онуфріївка 40 років Перемоги  57 (р/р 260014480 в АППБ "Аваль" в м. Кіровоград, МФО 323538, код 00485836) на користь  товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об'єднання "Агро-дон", м. Якимівка  Запоріжської області вул. Леніна  211 (р/р 3905 в Якимівському відділенні № 3152 "Ощадний банк України", код 02760287 МФО 373191) заборгованість по оплаті за виконані роботи в розмірі   41630 грн., втрати від інфляції в розмірі  16297 грн. 80 коп. та проценти річних на суму  3726 грн. 17 коп. на загальну суму  61653 грн. 97 коп.; сплачене державне мито  в розмірі   620 грн. 50 коп. та    118 грн.  витрат  на інформаційно-технічне  забезпечення  судового   процесу.

Наказ  видати.

В решті  позовних вимог відмовити.

Рішення  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського  суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                            Ю.І. Хилько