СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.06.07                                                                                 Справа № 3/296ад.

Суддя  Доманська М.Л., при секретарі судового засідання Лукашишиній Т.М., розглянувши  матеріали справи  за позовом

Прокурора м. Луганська   в інтересах держави в особі  ДП "Національна енергетична компанія Укренерго" в особі Інспекції Держенергонагляду в Луганській області ВП "Держенергонагляду у Донбаському регіоні", м. Київ

до Державне підприємство "Луганськвугілля" в особі відособленого підрозділу шахта "Черкаська", м. Луганськ

про стягнення 1700 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від заявника: Подгорна Г.В.,

від позивача: Грешнов Д.А. (дов. від 29.12.06 № 312),

від відповідача: Шашкова Г.В. (дов. Від 13.03.07 № 03/2-165),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України штрафу у сумі 1700 грн. 00 коп..

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі продовжено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач відгуком на позовну заяву від 06.06.07 № 03-1084, позовні вимоги визнав у повному обсязі  в сумі 1700 грн. 00 коп..

Уточненням до позовної заяви, зданим у засіданні суду 21.06.07, заявник та позивач у справі повною назвою підприємства відповідача у справі просять вважати: Державне підприємство "Луганськвугілля" в особі відособленого підрозділу шахта "Черкаська".

Дослідивши  матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін та заявника,  суд прийшов до наступного.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що центральним органом державної виконавчої влади,  на який покладено здійснення   державної   політики   в   галузі   паливно-енергетичного   комплексу відповідно з Указом Президента України „Про зміни в структурі центральних органів виконавчої влади" від 15.12.99 №1573/99, є Міністерство палива та енергетики України.

Державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної теплової енергії відповідно до Закону України „Про електроенергетику" здійснюється Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (Держенергонагляд), яка підпорядкована безпосередньо Міністерству палива та енергетики України в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд Положенням про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.96 № 929 та діє у складі державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго" (далі - ДП НЕК „Укренерго" та його структурних підрозділів.

Головною метою діяльності ДП НЕК „Укренерго" є забезпечення цілісності об'єднаної енергетичної системи України, задоволення інтересів держави у сфері енергопостачання, здійснення централізованого оперативно-технологічного управління ОЕС, запобігання порушенням режимів і аваріям системного значення та ліквідація можливих аварій для країни (абзаци 1-4 пункту 2.1. Статуту), а до основних напрямків діяльності - здійснення державного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії відповідно до Закону України „Про електроенергетику" та Положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (підпункт 2.2.16 пункту 2.2. Статуту).

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про електроенергетику" до принципів державної політики в енергетиці належать створення умов безпечної експлуатації об'єктів електроенергетики, а також забезпечення відповідальності енергопостачальників та споживачів. Частина 1 статті 9 цього Закону визначає, що державний нагляд в електроенергетиці здійснює Державна інспекція енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (далі-Інспекція) у порядку, визначеному законодавством України, а ч. 5 ст. 9 цього Закону надає Інспекції повноваження застосовувати в установленому порядку санкції до суб'єктів господарської діяльності за порушення нормативно-правових актів. Так, відповідно до ч. 3 ст.27 Закону України „Про електроенергетику" суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність  за правопорушення в електроенергетиці: за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Інспекції та порушення умов ліцензій штраф   у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, на виконання покладених на неї зазначених вище функцій контролю, Інспекцією Держенергонагляду в Луганській області, відокремленого підрозділу “Держенергонагляд у Донбаському регіоні”, Державного підприємства “Національна енергетична компанія  “Укренерго” у присутності представника відповідача 07.04.06 було проведено перевірку виконання припису Інспекції від 19.12.05 ЛЦ219№601 про усунення порушень законодавства про електроенергетику на ДП "Луганськвугілля" в особі відособленого підрозділу шахта "Черкаська", що підтверджується актом обстеження від 07.04.06  ЛЦ219№798 та актом перевірки від 07.04.06  ЛЦ219№159, зі змісту яких вбачається, що з боку підприємства (відповідача у справі), яке перевіряється, мають місце факти не виконання пунктів № 1,2,3,5,6,7,10,11,12 припису Інспекції від 19.12.05 ЛЦ219№601 про усунення порушень законодавства про електроенергетику.

На підставі даного акту перевірки від 07.04.06  ЛЦ219№159, у зв'язку з невиконанням припису Інспекції від 19.12.05 ЛЦ219№601 про усунення порушень законодавства про електроенергетику інспекцією прийнято постанову від 16.05.06 № ЛЦ219№159 про накладення на відповідача штрафу за порушення законодавства про електроенергетику на суму 1 700 грн..

Частина 6 статті 27 Закону України „Про електроенергетику" визначає, що суми штрафів повинні сплачуватися до Державного бюджету України. Державне казначейство організує та здійснює виконання Державного бюджету відповідно до норм Положення про Державне казначейство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.07.95 №590.

При цьому слід зазначити, що ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п. 10 Положення про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.99. № 1312 передбачено, що підприємство повинно сплатити штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови про його застосування; у разі несплати штрафу  у зазначений термін грошова сума стягується в судовому порядку; рішення щодо застосування до підприємства штрафу може бути оскаржене в установленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи, постанова від 16.05.06 № ЛЦ219№159 відповідачем не оскаржена в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, заявник просить стягнути з відповідача до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про електроенергетику у сумі 1700 грн. 00 коп.

Відповідачем позов визнав у повному обсязі.

Оцінивши доводи сторін, заявника та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що  підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Штраф за порушення законодавства про електроенергетику у розмірі 1700 грн. 00 коп. застосований позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, у тому числі розрахунком позивача, актом перевірки від 07.04.06  ЛЦ219№159 та постановою від 16.05.06 № ЛЦ219№159, які відповідачем не оскаржені в установленому законом порядку.

Штраф за порушення законодавства про електроенергетику у розмірі 1700 грн. 00 коп. відповідачем належним чином не спростований. Позов визнаний повноважним представником відповідача у судовому засіданні у повному обсязі.

Згідно зі ст.  112 КАС України у разі визнання відповідачем адміністративного позову суд приймає рішення  про задоволення адміністративного позову за умови, що дії відповідача не суперечать закону або не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки заявник звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку, віднесення судових витрат на відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, у даному випадку не передбачено чинним законодавством, у тому числі ст. 94 КАС України.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п'ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державне підприємство "Луганськвугілля" в особі відособленого підрозділу шахта "Черкаська", м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1-В, код 32473323, в доход Державного бюджету України, Одержувач: управління Державного казначейства Ленінського району м. Луганська, код бюджетної класифікації  21081100, п/р 0006, МФО 804013, код 24046582,

штраф за порушення законодавства про електроенергетику у розмірі 1700 грн. 00 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.06.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                   М.Л. Доманська