ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

30.08.2007                                                                Справа №  2/277-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Скобєлкіна С.В. при секретарі Лисенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Статутного територіально-галузевого об"єднання "Південна залізниця", м.Харків

до Акціонерного товариства закритого типу "Херсонська кондитерська фабрика", м.Херсон

про   стягнення 6198,62 грн.

за участю:

представників сторін:

від  позивача - Забіяка Н.О, довіреність № НФМюр 08/34 від 27.08.2007 року

Лук'яненко І.М., довіреність № НФМ юр 08/35 від 27.08.2007 року

від  відповідача - Коваленко С.І., довіреність № 886 від 16.08.2007 року

Паркова В.А., довіреність б/н від 10.01.2007 року

в с т а н о в и в:

Статутне територіально-галузеве об'єднання "Південна залізниця" звернулося до суду з позовом до акціонерного товариства закритого типу "Херсонська кондитерська фабрика" про стягнення суми платежів та зборів за збереження вантажу, маневрової роботи, користування вагоном та інші послуги, що виконані залізницею через затримку вагону на прикордонній станції. Ціна позову 6198,62 грн. Позовні вимоги ґрунтуються на ствердженні позивача про те, що через неналежне оформлення відправником вантажу, яким є АТЗТ "Херсонська кондитерська фабрика", на прикордонній станції був затриманий вагон № 91897306, що спричинило його додаткове обслуговування Південною залізницею.

В судовому засіданні позивач в особі своїх представників підтримав вимоги викладені в позовній заяві з посиланням на надані матеріали та докази, просить стягнути з АТЗТ "Херсонська кондитерська фабрика" на користь СТГО "Південна залізниця" 6198,62 грн., якими є сума зборів та інших витрат за затримку вагону № 91897306, що складається із наступного:

плата за користування вагоном - 1611,00 грн.; збір за маневрову роботу - 307,80 грн.; послуги телеграфу - 28,00 грн.; збір за охорону - 132,40 грн.; провізна плата - 1732,00 грн.; ПДВ - 1033,10 грн., а також судові витрати по справі: 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - АТЗТ "Херсонська кондитерська фабрика" позов не визнав, про що повідомив у відзиві на позов та через своїх представників у судовому засіданні. Відповідач вважає вимоги Південної залізниці безпідставними, вважаючи відсутність своєї вини у випадку із затриманням продукції фабрики, перевезення якої до Казахстану через територію Російської Федерації здійснювалось залізничним транспортом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази і матеріали, з'ясувавши правовідносини сторін, заслухавши їх представників, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02.01.2007 року на прикордонній станції Куп'янськ-Сортувальний Південної залізниці був затриманий вагон № 91897306 по відправці № 40918019 Херсон-Порт-Сорокова з причини неприйняття на російській залізниці із-за відсутності оригіналу гігієнічного сертифікату і санітарно-епідеміологічного заключення на російській мові.

Постанова Верховного суду України від 16.05.2006 року вказує, що Цивільний кодекс України є основним актом цивільного законодавства, що регулює особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини) засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Тому господарські суди при вирішенні спорів, однією із сторін якого є залізниця, повинні враховувати положення ч.2 ст. 9 ЦК України, якою встановлено, що законом передбачаються особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Усі ці особливості регулюються відповідними нормами залізничного законодавства України.

Крім цього, відповідно до роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", при вирішенні спорів, які виникають з перевезення вантажів залізницею необхідно керуватися:

•          Законом України "Про залізничний транспорт";

•          Статутом залізниць України (далі - СЗУ);

•          Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі УМВС).

Стаття 2 СЗУ визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Стаття 4 СЗУ регламентує, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про міжнародні сполучення.

Дані перевезення є міжнародними і регулюються: ст. 5 Статуту залізниць України, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення, та іншими локальними нормативними актами, які мають обов'язкову силу для залізниць, відправників і одержувачів і діє незалежно від державної належності сторін договору (ст.2 - УМВС та СЗУ).

Стаття 6 СЗУ наводить терміни, що вживаються у значені:

Міжнародне залізничне сполучення - це перевезення вантажів ... між Україною та іноземними державами. Тому при таких перевезеннях митний огляд вантажу є обов'язковою процедурою, а відомості які внесені в залізничну накладну повинні відповідати відомостям внесені до вантажної митної декларації.

Основним документом у правовідносинах між вантажовідправником, вантажоодержувачем і залізницею є УМВС.

Пункт 8 ст.5 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 року № 457 визначив, що залізнична накладна - основний перевізний документ встановленої форми, котрий є обов'язковою двосторонньою письмовою угодою на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У відповідності до норм §1,2 ст.11 УМВС вантажовідправник зобов'язаний до міжнародної залізничної накладної додати супроводжуючі документи, які необхідні для виконання митних та інших правил на всьому шляху прямування вантажу. Якщо необхідних супроводжуючих документів чи документів, які ним додані до накладної не є достатніми, то вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки, які виникають в результаті відсутності, недостатності або неправильності супроводжувальних документів і за час затримки стягується штрафи та збори, як то: за збереження вантажу, простій вагонів та інші витрати, які залізниця понесла з причин затримки перевезення вантажу.

§ 7 ст. 21 УМВС регламентує - якщо з вини відправника виникають припони до перевезення вантажу то залізниці сплачуються всі витрати, що вона понесла з причин затримки перевезення.

Факт затримки вагону № 91897306 підтверджується актом загальної форми № 720 від 02.01.2007 року, в якому засвідчено повернення вагону зі ст. Валуйки з причини відсутності оригіналу гігієнічного сертифікату і санітарно-епідеміологічного висновку на російській мові.

Вагони вказані вище були відставлені до вирішення питання для подальшого пересування. Тобто акт зафіксував факт затримки вагонів.

09.01.2007 року після отримання необхідних документів вище зазначений вагон, з дозволу Куп'янської митниці, відправлений на станцію призначення, що зафіксовано актом загальної форми № 1535 від 09.01.2007 року.

Не належне оформлення вантажу на експорт вантажовідправником призвело до того, що вищевказаний вагон простояв на станції Куп'янськ -Сортувальний 168 ваг./год.

Через це СТГО "Південна залізниця" понесла певні витрати і повинна одержати належні платежі у сумі 6198 грн. 62 коп.

Згідно ст.6 СЗУ термін тарифи на перевезення вантажів визначається, як система цінових ставок та правил їх застосування, за якими проводяться розрахунки за перевезення залізницями.

Збірником, в якому містяться тарифи (ціни) і правила їх застосування є Тарифне керівництво № 1 (ТК № 1), затверджений наказом Мінтрансу України від 15.11.1999 року  № 551 і зареєстрований Мін'юстом України від 01.12.1999 року  № 828/4121.

При розрахунку витрат, що повинні бути відшкодовані залізниці застосовується підвищуючий коефіцієнт - 2,565. Про право залізниці його застосування йдеться у ТК № 1, розділу 1, п.4.5., абз. 4.

Локомотив залізниці виконує певні маневрові роботи на станційних коліях, за виконання яких стягує плату згідно розділу 2 "Збори за додаткові операції, пов'язані з перевезенням вантажів", §1, п.1.8. ТК №1 у розмірі 60 грн. за кожні півгодини локомотива, враховуючи неповні півгодини за повні. Тому плата за маневрові роботи складає розрахункову суму 307,8 грн.

Згідно того ж розділу §2, п.2.1. ТК № 1, збір за зберігання вантажу складає розрахункову суму 1123,47 грн. Збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту оформлення перевізних документів на підставі розділу 7 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України п.9 .

Збір за телеграфне повідомлення обчислюється згідно розділу 2 §9, таблиці № 4 ТК № 1 і складає розрахункову суму 28,00 грн.

Збір за охорону обчислюється відповідно до п.п. 27.7 п. 27 розділу 1 ТК № 1 і складає розрахункову суму 132,40 грн.

Провізна плата від ст. Тополі до ст. Куп'янськ-Сортувальний визначається відповідно схеми 1 ТК № 1.

Таким чином, загальна сума  зборів та інших витрат за затримку вагону № 91897306 складається із наступного:

- плати за користування вагоном -1611,00 грн.;

- збору за маневрову роботу -307,80  грн.;

-          послуги телеграфу - 28,00 грн.;

-          зберігання - 7,5 х 2,56 х 44т х 8 доби = 1354,32 грн.;

-          збір за охорону - 132,40 грн.;

-          провізна плата - 1732,00 грн.;

-          ПДВ(20%) - 1033,10 грн.

Всього: 6198,62 грн.

Враховуючи, що залізниця не отримала належних платежів з вини відповідача 07.02.2007 року за № ПМ-3/07 була заявлена претензія, яка залишена без задоволення.

Позивач вважає, що відмова від задоволення претензії є неправомірною, оскільки відповідно до норм ст.11 §1, 2, ст.13 §1, ст.21 §7 УМВС та ст. 119, 120 Статуту залізниць України вантажовласник несе відповідальність перед залізницею за наслідки, які можуть виникнути в результаті відсутності, недостатності або неправильності супроводжувальних документів.

У відповідності до положень ст.ст. 20,173,193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні належним чином та у встановлений строк виконувати свої господарські зобов'язання, які спливають з норм діючого законодавства, умов договору, а при їх порушенні кожен має право звернення до суду за захистом його порушених прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі суд покладає на відповідача, оскільки з вини останнього спір доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44-49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу "Херсонська кондитерська фабрика", 73024, м.Херсон, вул. Перекопська, 12 на користь Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця", 61052, м.Харків, вул. Червоноармійська, 7, ЗКПО 01072609, р/р 2 ХФ АБ "Експрес-Банк"плату за користування вагоном - 1611,00 грн. (одну тисячу шістсот одинадцять грн. 00 коп.),  збору за маневрову роботу -307,80  грн. (триста сім грн. 80 коп.); послуги телеграфу - 28,00 грн. (двадцять вісім грн. 00 коп.);  зберігання - 7,5 х 2,56 х 44т х 8 доби = 1354,32 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят чотири грн. 32 коп.); збір за охорону - 132,40 грн. (сто тридцять дві грн. 40 коп.); провізна плата - 1732,00 грн. (одну тисячу сімсот тридцять дві грн. 00 коп.); ПДВ(20%) - 1033,10 грн. (одну тисячу тридцять три грн. 10 коп.), а всього  6198,62 грн. (шість тисяч сто дев'яносто вісім грн. 62 коп.), 102,00 грн. (сто дві грн. 00 коп.) по сплаті державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.Рішення направити сторонам по справі.

Суддя                                                                                      С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України                                                     06.09.2007 року.