ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 червня 2007 р.

№ 1/1005-28/285

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського
Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства "Львівський домобудівний комбінат №2"

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду

від

13.03.2007р.

у справі  господарського суду

№1/1005-28/285  Львівської області

за позовом

Військового прокурора Львівського
гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до

1).
Відкритого акціонерного товариства "Львівський домобудівний комбінат
№2" 2). Західного управління капітального будівництва Міністерства
оборони України

треті особи на стороні позивача,
які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

1). Товариство з обмеженою відповідальністю "Кедр" 2).
Приватний підприємець ОСОБА_1

про

визнання договору підряду на
реконструкцію будівлі дитячого садка під житловий будинок недійсним

за участю представників

- позивача:

не з'явився

- відповідача-1:

не з'явився

- відповідача-2:

не з'явився

- третіх осіб:

не з'явились

- прокурора:

Спорого І.Г. (прокурор відділу
Генеральної прокуратури
України, посвідчення №4 від 09.01.2002р.), -

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 08.11.2006р. (суддя Морозюк А.Я.) провадження у справі
припинено.

Оскарженою постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. (колегія суддів у складі:
головуючого -судді Новосад Д., суддів Михалюк О., Мельник Г.) вказану ухвалу
суду скасовано, справу передано на розгляд Господарського суду Львівської області.

В своїй касаційній скарзі
відповідач-1 просить скасувати постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 13.03.2007р. і залишити в силі ухвалу Господарського
суду Львівської області від 08.11.2006р., посилаючись на порушення апеляційним
господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.1,
п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу не
надійшло.

Сторони та треті особи не використали
наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку
судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до
уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій, 16.05.2003р. між Управлінням (квартирно-експлуатаційним)
Західного оперативного командування (Замовник) та відповідачем-1 (Генпідрядник)
укладено договір підряду №85 на реконструкцію будівлі дитячого садка на вул.
Плуговій, 5 у м. Львові під житловий будинок, згідно умов якого Замовник
доручив, а відповідач-1 взяв на себе зобов'язання профінансувати отримання
вихідних даних, правовстановлюючих документів, технічних умов, рішень державних
органів влади, довідок, розроблення та експертизу проектно-кошторисної
документації і своїми силами та засобами, із забезпеченням належної якості, за
власні кошти, у терміни обумовлені договором здійснити реконструкцію будівлі
дитячого садка на вул. Плуговій, 5 у м. Львові під 27 квартирний житловий
будинок загальною житловою площею 1 587 м2; розрахунки між сторонами
договору здійснюються передачею Замовником у власність відповідача-1 квартир
об'єкта після закінчення його реконструкції та затвердження акту державної
комісії, за виключенням 349 м2 загальної житлової площі по ціні 1
417 грн. за 1 м2, яка залишається у власності Замовника;
відповідач-1 за погодженням із Замовником має право залучити до інвестування
об'єкта інших інвесторів з наступною передачею їм квадратних метрів житла у
власність із своєї долі по їх фактичному внеску.

Після укладення Договору підряду на
реконструкцію будівлі дитячого садка №85 від 16.05.2003р. відповідачем-1 було
укладено ряд договорів про пайову участь у будівництві житла. Серед пайовиків,
окрім юридичних осіб та суб'єктів підприємницької діяльності -фізичних осіб, є
значна кількість громадян -фізичних осіб.

Нездача відповідачем-1 у встановлені
договором строки будинку в експлуатацію, відсутність погодження
проектно-кошторисної документації Замовником і управлінням архітектури та
містобудування Львівської міської ради, відсутність дозволу інспекції
держбуднагляду на виконання будівельних робіт, а також передача та
реконструкція будівлі дитячого садка під житловий будинок без включення до умов
договору визначення вартості, меж та умов передачі земельної ділянки, несплата
обов'язкового земельного податку протягом 2003 -2006 р.р. обумовило причину
звернення прокурора до господарського суду із позовом про визнання недійсним
договору підряду №85 від 16.05.2003р.

Місцевий господарський суд припиняючи
провадження у справі виходив з того, що для всебічного, повного та об'єктивного
вирішення спору виникла необхідність до залучення до участі у справі не лише
пайовиків -юридичних осіб та суб'єктів підприємницької діяльності -фізичних
осіб, але й громадян-фізичних осіб, а відтак місцевий господарський суд,
посилаючись на приписи  ст.ст.1, 21 Господарського
процесуального кодексу України дійшов до висновків про те, що спір у справі не
підлягає вирішенню в господарських судах України, а отже -про наявність
правових підстав для припинення провадження у справі відповідно до  п.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Апеляційний господарський суд не
погодився з висновками місцевого господарського суду, зазначивши у своїй
постанові, що за складом учасників судового процесу та за предметом заявлених
позовних вимог спір підлягає розгляду господарським судом; залучення до участі
в справі фізичної особи, яка є суб'єктом господарської діяльності, не змінює
підсудності та підвідомчості господарського спору і не робить спір таким, що не
підлягає вирішенню господарським судом; інші обставини, за яких спір не
підлягає вирішенню в господарських судах, відсутні; посилання місцевого
господарського суду на те, що пайовиками будівельних робіт є фізичні особи,
внаслідок чого справа повинна розглядатись судом загальної юрисдикції, є
неналежним, оскільки фізичні особи до розгляду справи судом залучені не були і
позовні вимоги до таких фізичних осіб не заявлено, а відтак апеляційний
господарський суд, посилаючись на приписи ст.ст.12, 13 Господарського
процесуального кодексу України, Інформаційного листа Вищого господарського суду
України від 20.10.2006р. №01-8/2351 "Про деякі питання практики
застосування норм ГПК України, порушені у доповідних записках про роботу
господарських судів у 2005р. та в першому півріччі 2006р.", Роз'яснення
Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. №02-5/612 "Про деякі
питання практики застосування статей 80 та 81 Господарського процесуального
кодексу України" дійшов до висновків про наявність правових підстав для
скасування ухвали місцевого господарського суду про припинення провадження у
справі та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду спору по
суті.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що рішення або постанова
господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається що
суд апеляційної інстанції в порядку ст.ст.1, 21 Господарського процесуального
кодексу України у їх сукупності, дослідив правовідносини сторін.

Так, приймаючи оскаржену постанову
суд апеляційної інстанції виходив з того, що за складом учасників судового
процесу та за предметом заявлених позовних вимог спір підлягає розгляду
господарським судом, залучення до участі в справі фізичної особи, яка є
суб'єктом господарської діяльності, не змінює підсудності та підвідомчості
господарського спору і не робить спір таким, що не підлягає вирішенню
господарським судом, інші обставини, за яких спір не підлягає вирішенню в
господарських судах, відсутні. За таких обставин суд апеляційної інстанції
дійшов висновку що посилання місцевого господарського суду на те, що пайовиками
будівельних робіт є фізичні особи, внаслідок чого справа повинна розглядатись
судом загальної юрисдикції, є неналежним, оскільки позовні вимоги до таких
фізичних осіб не заявлено.

Відповідно до приписів ст.15
Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У даній же справі сторонами є
юридичні особи, тобто склад учасників спору відповідає статтям 1, 21
Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник
спір, є господарськими.

Таким чином суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку що місцевий господарський суд помилково
припинив провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу України, за якою провадження у справі
припиняється, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

За вказаних обставин постанова суду
апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 п.1, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Львівський домобудівний комбінат №2"
залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського
суду від 13.03.2007р. у справі №1/1005-28/285 Господарського суду Львівської
області -без змін.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

С у д д і
Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало