ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

Справа №

Господарський суд Хмельницької області у складі судді  розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

до державного підприємства Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" м. Київ в особі відкремленого підрозділу ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція" м. Нетішин

про 1. визнання нечинним п. 1 гнаказу генерального директора ВП "ХАЕС" від 29.12.06р. "Про зміну тарифів на комунальні послуги";

2. зобов'язання проведення перерахунку зайво сплачених коштів споживачам теплової енергії в рамках майбутніх платежів.

Суддя

Секретар судового засідання

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Іванов М.І. –за довіреністю від 21.08.07 р.

Пашинський А.А. –за довіреністю від 04.12. 2006 року

Від прокуратури: Шкадько В.В.  –прокурор відділу облпрокуратури

Суть спору : у позовній заяві позивач просить суд: 1. визнати нечинним п. 1 наказу генерального директора ВП "ХАЕС" від 29.12.06р. "Про зміну тарифів на комунальні послуги";     2. зобов'язати провести перерахунок зайво сплачених коштів споживачам теплової енергії в рамках майбутніх платежів.

Позивач повноважного представника для участі у засіданні  не направив .

Відповідач у письмовому запереченні повідомив,  що проти позову заперечує. При цьому звернув увагу суду, що постановою НКРЕ від 26.12.2006 року №1875 «Про затвердження тарифу для ДП НАЕК «Енергоатом»на виробництво теплової енергії, яка виробляється на атомних електростанціях»у відповідності до Закону України від 02.06.2005 «Про теплопостачання»встановлено з 01.01.2007 року тариф на виробництво теплової енергії яка виробляється на атомних електростанціях, 15,33 грн. за 1Гкал (безПДВ).

Державне регулювання у сфері теплопостачання проводиться у формі ліцензування певних видів господарської діяльності у цій сфері та регулювання тарифів на виробництво , транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням     зміни цін на енергоносії та інших витрат.

Відповідач звертає увагу, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про теплопостачання»до повноважень Національної    комісії      регулювання  електроенергетики України  у  сфері теплопостачання належить    регулювання          тарифів    на    теплову    енергію,    що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням   нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії.

Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання»передбачено, що: Тарифи

на виробництво, тарнспортування та постачання затверджуються органами

місцевого самоврядування теплової, крім теплової енергії що виробляється

суб’єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і

електричної енергії та /або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела

енергії,          на        підставі        розрахунків        виконаних        теплогенеруючими,

теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками , розробленими центральними органами виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно Указу Президента України від 19.12.2005 року №1801/2005 «Про

Положення про Міністерство будівництва, архітектури та Житлово-комунальною

господарства України»основним завданням Мінбуду України є регулювання

діяльності     суб»єктів          природних     монополій     у     сфері      централізованого

водопостачання та водовідведення, а також участь у регулюванні діяльності у сфері теплопостачання, крім діяльності суб»єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні   чи поновлювані    джерела енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року №955

затверджений Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування

постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і

постачання гарячої води. Пунктом 2 цього порядку визначено, що він не

застосовується для формування тарифів на виробництво теплової енергії

атомними електростанціями. Крім того, Міністерство будівництва, архітектури та

житлово-комунального господарства України листом від 04.10.2006 року №2/2-

1238 надало свої роз»яснення щодо регулювання тарифів на теплову енергію. У

листі зазначено, що НКРЕ відповідно до наданих повноважень у сфері

теплопостачання, затверджує тарифи на виробництво теплової енергії, що

виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних, установках

і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, а

тарифи на транспортування та постачання теплової енергії затверджуються

органами місцевого самоврядування. Таким чином, на думку НКРЕ на сьогодні

існують розмежовані повноваження між органами виконавчої влади щодо

цінового          регулюванння     усіх     видів     ліцензованої     діяльності      у     сфері

теплопостачання. Враховуючи зазначене, відповідно до повноважень у сфері теплопостачання НКРЕ України постановою від 26.12.2006 року №1875 затвердила тариф для ДП НАЕК «Енергоатом»на виробництво теплової енергії 15,33 грн. за 1 Гкал, що дало право ВП ХАЕС   внести   зміни в тарифи на теплопостачання.

На виконання постанови НКРЕ у ВП ХАЕС було видано наказ від 29.12.2006 року №1725 «Про зміну тарифів на комунальні послуги»що є предметом спору в частині встановлення тарифів на виробництво та відпуск теплової енергії для юридичних осіб м.Нетішин.

Що стосується фізичних осіб, то ВП ХАЕС на виконання постанови НКРЕ

від 26.12.2006 року №1875, керуючись Законом України «Про теплопостачання»

видано інший наказ №1726 від від 29.12.2006 року. Відповідно до даного наказу

зобов’язано          начальника    комунального    господарства    ВП ХАЕС     проводити

нарахування  за  теплоенергію  для    населення  м.Нетішин   виходячи   із   фактичного відпуску теплоенергії. Зважаючи на викладені обставини відповідач просить у позові відмовити.

Аналізуючи подані сторонами документи , судом встановлено :

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 ст. 2 КАСУ  встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАСУ справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, то такий суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень. Тому такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Статтею 17 КАС України визначено компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.  Виходячи із закріплених вказаною статтею приписів, наявний між сторонами спір  до компетенції адміністративних судів не належить.

В даних правовідносинах відповідач  не здійснює управлінських функції. Таким чином, наявний між сторонами спір по суті не може бути справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо   справу   не   належить   розглядати    в    порядку адміністративного судочинства.

В зв’язку з вищевикладеним провадження у справі №8/1882-А необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 2,17,49,51,110,111,п.1 ст.157,ст.165, п.п. 6 та 7 Розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства   України,  суд,-

У ХВАЛИВ:

Провадження  у справі №8/511-НА     закрити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, апеляційна скарга подається протягом 10 днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.5 ст.186 КАСУ апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до  апеляційного   суду через господарський суд Хмельницької області.

Згідно ст. 254 КАСУ ухвала, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.