ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.08.2007
Справа №2-29/9748-2007

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю „Барвинок”, м. Феодосія.

До відповідача - Фірми «Рейн», м. Сімферополь.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації, м. Сімферополь

Про визнання дійсним договору, визнання права власності та зобов’язання вчинити певні дії.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Кушнова А.О. – представник, довіреність від 18.06.2007р.

Від відповідача - не з’явився.

Від третьої особи – Шипко В.В. – представник, довіреність у справі.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до фірми «Рейн», третя особа - Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації про визнання дійсним договору купівлі-продажу автозаправної станції загальною площею нежитлового будинку 42,1 кв.м., яка має такий склад: операторська, літер «А», що складається з 1- операторської площею 19,7 м2; 2- санвузлу площею 2,0 м2; 3- санвузлу площею 2,4 м2; 4– туалету площею 1,2 м2; 5– операторської площею 14,3 м2; 6– коридору площею 2,5 м2; навіс, літер «Б», площею 138,8 м2; два стальні резервуари для зберігання нафтопродуктів по 26,37м3 кожний; дві паливно-роздавальні колонки; мощення – асфальтобетон та тротуарна бетонна плитка площею 902 м2; бордюр площею 13,8 м2,, що знаходиться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Авіаційна, 19-б, укладений 07.05.2007р. між ТОВ «Барвинок» та фірмою «Рейн». Також просить визнати за ТОВ «Барвинок» право власності на вказану автозаправну станцію та зобов’язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації зареєструвати право власності на спірний об’єкт нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Позовні вимоги обґрунтовані ч.2 ст. 220, 319, 320, 328, ч.3 ст. 334, 392 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзив на позов не представив, в судове засідання не з’явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в судовому засіданні проти позову не заперечував, однак письмових пояснень по справі суду не надав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та третьої особи, суд –

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2007 року між ТОВ «Барвинок» та фірмою «Рейн» укладений договір купівлі-продажу автозаправної станції .

Предметом договору є автозаправна станція загальною площею нежитлового будинку 42,1 кв.м., яка має такий склад: операторська, літер «А», що складається з 1- операторської площею 19,7 м2; 2- санвузлу площею 2,0 м2; 3- санвузлу площею 2,4 м2; 4– туалету площею 1,2 м2; 5– операторської площею 14,3 м2; 6– коридору площею 2,5 м2; навіс, літер «Б», площею 138,8 м2; два стальні резервуари для зберігання нафтопродуктів по 26,37м3 кожний; дві паливно-роздавальні колонки; мощення – асфальтобетон та тротуарна бетонна плитка площею 902 м2; бордюр площею 13,8 м2,, що знаходиться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Авіаційна, 19-б.

Причиною виникнення спору стало ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного договору.

Суд встановив, що між сторонами договору досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору даного виду.

З матеріалів справи вбачається, що договір фактично виконаний у повному обсязі, що підтверджується актом прийому-передачі від 29.05.2007 року та платіжним дорученням від 31.05.2007р. № 337 на суму 159905,04 грн.

Суд встановив, що позивач листами від 16.05.2007р. та від 21.05.2007р. повідомляв відповідача про необхідність з’явитися до нотаріуса з метою нотаріального посвідчення спірного договору, однак останній не з’являвся до нотаріуса та не здійснив жодної дії для виконання положень ст.657 ЦК України, відповідно до якої договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Про неможливість з’явлення до нотаріуса відповідач сповістив позивача листами від 16.05.2007р. та 21.10.2007р.

Викладене свідчить про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного договору.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

В результаті укладення договору купівлі-продажу у однієї сторони - фірми «Рейн» припинилось право власності на майно, а у іншої сторони - ТОВ «Барвинок» це право виникло, тобто відбувся перехід права від однієї особи до іншої.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Норми ст. 392 ЦК України надають власнику майна право пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд приходить до висновку, що позивач придбав право власності  на спірне майно на підставі договору купівлі-продажу, тобто шляхом, не забороненим законом, а тому має право користуватися правами, передбаченими ст.ст.319, 392 ЦК України.

Суд розцінює дії відповідача щодо ухилення від нотаріального посвідчення спірного договору, як невизнання відповідачем права власності позивача, тому на думку суду вимога позивача про визнання права власності на майно, що є предметом спірного договору, є обґрунтованою.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомість, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, передбачена обов’язкова реєстрація прав власності на нерухоме майно фізичних і юридичних осіб шляхом внесення відповідного запису в реєстр прав власності на нерухоме майно (п.п. 1.4., 1.5. Положення).

Дана реєстрація здійснюється на підставі правовстановлюючих документів, до яких згідно із Додатком №1 до вказаного Положення, віднесені рішення судів про визнання права власності.

Також, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав, які засвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження цих прав, є рішення судів.

За викладених обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати договір купівлі-продажу автозаправної станції загальною площею нежитлового будинку 42,1 кв.м., яка має такий склад: операторська, літер «А», що складається з 1- операторської площею 19,7 м2; 2- санвузлу площею 2,0 м2; 3- санвузлу площею 2,4 м2; 4– туалету площею 1,2 м2; 5– операторської площею 14,3 м2; 6– коридору площею 2,5 м2; навіс, літер «Б», площею 138,8 м2; два стальні резервуари для зберігання нафтопродуктів по 26,37м3 кожний; дві паливно-роздавальні колонки; мощення – асфальтобетон та тротуарна бетонна плитка площею 902 м2; бордюр площею 13,8 м2,, що знаходиться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Авіаційна, 19-б /дев’ятнадцять «б»/, укладений 07 травня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Барвинок» (98100, АР Крим, м. Феодосія, вул. Галерейна, 22, ) та фірмою «Рейн» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 14 б, ) дійсним.

3.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Барвинок» (98100, м.Феодосія, вул. Галерейна, 22, ) право власності на автозаправну станцію загальною площею нежитлового будинку 42,1 кв.м., яка має такий склад: операторська, літер «А», що складається з 1- операторської площею 19,7 м2; 2- санвузлу площею 2,0 м2; 3- санвузлу площею 2,4 м2; 4– туалету площею 1,2 м2; 5– операторської площею 14,3 м2; 6– коридору площею 2,5 м2; навіс, літер «Б», площею 138,8 м2; два стальні резервуари для зберігання нафтопродуктів по 26,37м3 кожний; дві паливно-роздавальні колонки; мощення – асфальтобетон та тротуарна бетонна плитка площею 902 м2; бордюр площею 13,8 м2,, що знаходиться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Авіаційна, 19-б /дев’ятнадцять «б»/.

4.          Зобов`язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Некрасова 11, ) зареєструвати право власності на автозаправну станцію загальною площею нежитлового будинку 42,1 кв.м., яка має такий склад: операторська, літер «А», що складається з 1- операторської площею 19,7 м2; 2- санвузлу площею 2,0 м2; 3- санвузлу площею 2,4 м2; 4– туалету площею 1,2 м2; 5– операторської площею 14,3 м2; 6– коридору площею 2,5 м2; навіс, літер «Б», площею 138,8 м2; два стальні резервуари для зберігання нафтопродуктів по 26,37м3 кожний; дві паливно-роздавальні колонки; мощення – асфальтобетон та тротуарна бетонна плитка площею 902 м2; бордюр площею 13,8 м2,, що знаходиться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Авіаційна, 19-б /дев’ятнадцять «б»/, за  Товариством з обмеженою відповідальністю «Барвинок» (98100, м.Феодосія, вул. Галерейна, 22, 1).

5.          Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.