ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.02.2007
Справа №2-4/1926-2007

За позовом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг україни, м. Київ

до  відповідача «Тавричиської Ощадної Кредитної Спілки», м. Ялта

про припинення юридичної особи.

Суддя І.К. Бєлоглазова

представники:

Від  позивача Лашкіна К.В. – предст.. дов. у справі.

Від  відповідача Звєрєв М.Б. – паспорт ЕТ 026553.

Суть спору:

Держфінпослуг, м. Київ, звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про припинення Тавричиської Ощадної кредитної спілки шляхом ліквідації. Позовні вимоги мотивовані тим, що статут та інші внутрішні документи відповідача не проведені у відповідність до Закону України «Про кредитні спілки», а сама кредитна спілка не пройшла перереєстрацію в Уповноваженому органі протягом року з моменту створення державного реєстру.

Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні 15 лютого 2007 року представник позивача заявив клопотання про здійснення провадження у даній справі відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 6 Закону України «Про  внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України» № 2953-ІV від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа    адміністративної    юрисдикції    -    переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

П. 1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Указом Президента від 4 квітня 2003 року № 2922003 визначено, що позивач є центральним органом влади зі спеціальним статусом.

Ч. 2 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України визначено, що позивач є спеціальним уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Суд визнає позивача суб’єктом владних повноважень, а спір – публічно-правовим, який виник з приводу реалізації його компетенції, та на стадії винесення рішення у справі переходить на процедуру, визначену для здійснення адміністративного судочинства.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

Тавричиська Ощадна кредитна спілка зареєстрована Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції  України в АР Криму  13.02.2000 року ( свідоцтво № 316).

Відповідно Статуту,  який затверджений Установчою конференцією Членів Тавричиської Ощадної Кредитної Спілки ( протокол № 1 від 30 листопада 1999 року) Тавричиська Ощадна кредитна спілка заснована шляхом укладення Угоди її засновниками та діє на підставі «Тимчасового положення про Кредитні спілки в України, затвердженого Указом Президента України № 37793 від 20 вересня 1993 року, Закону України «Про об’єднання громадян», від 16.06.1992 р. № 2460-XII, Постанови Правління НБУ від 7.02.1994 р. № 25 «Про погодження Статуту Кредитних спілок з питань кредитування та розрахунків з Національним банком України», Наказу НБУ «Про Положення про погодження Статуту Кредитних спілок з питань кредитування та розрахунків і надання позичок Кредитним Спілкам» від 17.03.1994 року № 41, Листа НБУ «Про зміни та доповнення до діючих нормативних актів Національного банку України» № 14-110650-1881 від 18.03.1997 р. та цього Статуту.

Однак 22.01.2002 року набрав чинність Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року N 2908-III.

Згідно з п. 2 розділу IX «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року N 2908-III кредитні спілки, що створюються в період між днем набрання чинності   цим  Законом  та  днем  створення  Державного  реєстру, реєструються в порядку,  передбаченому  для  державної  реєстрації громадських  організацій  з  обов'язковим  погодженням  статуту  з питань кредитування та розрахунків  з  відповідним  територіальним управлінням  Національного  банку  України у порядку,  визначеному Національним банком України.

П. 3 розділу IX «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року N 2908-III передбачено, що статути та інші внутрішні документи кредитних спілок,  які зареєстровані  до  дня  створення  Державного реєстру,  підлягають приведенню у відповідність з цим Законом,  а самі кредитні  спілки підлягають  перереєстрації та повинні отримати відповідні ліцензії в  Уповноваженому  органі  протягом  року  з   моменту   створення Державного   реєстру.   При  цьому  збір  за  державну  реєстрацію кредитної спілки не справляється.

Пунктом 1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Указом Президента від 4 квітня 2003 року №292/2003 (далі Положення) визначено, що позивач є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом.

У частині другій зазначеного пункту Положення визначено, що позивач є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Однією з функцій позивача як суб’єкта владних повноважень є звернення до суду з позовами(заявами) у зв’язку  з порушенням законодавства України про фінансові послуги ( пункт 11 частини першої статті 28 Закону України»Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підпункт 49 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про кредитні спілки» у разі невиконання вимоги щодо перереєстрації кредитної спілки та отримання відповідної ліцензії у визначений цим Законом строк вона підлягає ліквідації відповідно до цього Закону за поданням Уповноваженого органу (позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що статут та внутрішні документи відповідача не приведені у відповідність до Закону України «Про кредитні спілки», а сама кредитна спілка не пройшла перереєстрацію в Уповноваженому органі протягом року з моменту створення державного реєстру, що є порушення вимог вказаного вище закону.

Ч. 1 ст. 33 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” №755-1У від 15.05.2003 р. передбачено, що юридична  особа припиняється в результаті передання всього свого    майна,    прав    та    обов'язків    іншим     юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення  (реорганізації)  або  в  результаті  ліквідації   за рішенням,  прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом,  за судовим рішенням або  за  рішенням органу   державної   влади,  прийнятим  у  випадках,  передбачених законом.

За таких обставин позовна заява  підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 15.02.2007 року були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАС України  постанову складено 26.02.2007 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2.Підприємницьку діяльність  "Тавричиської Ощадної Кредитної Спілки", м. Ялта, (ідентифікаційний код у ЄДРПО 24396741) зареєстровану  Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції  України в АР Криму  13.02.2000 року ( свідоцтво № 316) припинити.

3.Стягнути з "Тавричиської Ощадної Кредитної Спілки", м. Ялта, (ідентифікаційний код у ЄДРПО 24396741) зареєстровану  Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції  України в АР Криму  13.02.2000 року ( свідоцтво № 316)  на користь Державного бюджету України (р/р 0002, в банку одержувача: Управління держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, ) 03,40 грн. держмита.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.