ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  31/388

17.10.07

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс”, м. Гадяч

До                  Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім „Артемівський

завод скловиробів”, м. Київ

Про                    стягнення 9 066,97 грн.

Суддя  Качан Н.І.

Представники:

Від позивача          Маслова К.В. –пред. по довір.

Від відповідача           не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, пені та інфляційних втрат, за надані послуги перевезення та доставку вантажу відповідно до умов заявки  № б/н від 12.05.06р. та заявки № б/н від 16.05.05р., посилаючись на порушення відповідачем, як замовником, умов оплати  та не проведення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.07р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 25.09.07р.

Ухвалою суду від 25.09.07р. розгляд справи було відкладено, у зв’язку з неявкою відповідача, та призначено судове засідання на 17.10.07р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, вдруге представників у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надіслав , позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до  суду та ухилення від врегулювання спору та надав докази повідомлення відповідача про судове засідання, а саме, квитанцію, що підтверджує здійснення телефонної розмови напередодні розгляду спору.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.06р. та 16.05.06р. позивач отримав від відповідача дві заявки на перевезення вантажу за маршрутом м. Артемівськ (Україна) –м. Красногвардійське (Росія).

Відповідно до заявок від 12.05.06р. та від 16.05.06р. про надання автотранспортних послуг оплата послуг позивача здійснюється відповідачем в розмірі 3 030 грн. за кожне перевезення.

На виконання умов заявок позивач здійснив перевезення за маршрутом: м. Артемівськ (Україна) –м. Красногвардійське (Росія), що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR № 0127241 та № 0095451, копії яких залучені до матеріалів справи та містять відповідні відмітки .

Позивач зазначає, що направив відповідачу 15.06.06р. акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00187/1 від 31.05.06р. та № ОУ-00187/2 від 31.05.06р., рахунки № СФ-00187/1 від 31.05.06р.  на суму 3 030 грн., в тому числі ПДВ та № СФ-00187/2 від 31.05.06р.  на суму 3 030 грн., в тому числі ПДВ, податкові накладні: № 348 від 31.05.06р., № 349 від 31.05.06р., № 350 від 31.05.06р., № 351 від 31.05.06р.та оригінали міжнародних товарно-транспортних накладних CMR № 0127241 та № 0095451. Отримання даного листа 19.06.06р. представником відповідача, підтверджується Повідомленням про вручення рекомендованого листа і приймається судом як  належний документальний доказ  надіслання відповідачу рахунків, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних та оригіналів товарно-транспортних накладних ,тобто  належного сформованого пакету транспортних документів.  Копія повідомлення додана до матеріалів справи.  Таким чином, позивач у  належному порядку проінформував відповідача про виконання договірного зобов’язання та здійснення  перевезення.

Відповідач підписав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), без будь-яких зауважень , проте,    не оплатив вартість наданих позивачем транспортних послуг.

Таким чином, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача на день подачі позовної заяви складає 6 060 грн.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)  зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував, то  за таких обставин, позов у частині стягнення основного боргу, визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за розрахунком позивача.

Позивач нараховує пеню у розмірі 908,39 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України  неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом                 (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи, те що сторони не узгодили стягнення пені, в разі порушення умов оплати, то нарахування пені визнається судом не обґрунтованим та не правомірним.

Також, на суму боргу позивач нараховує 1 506,97 грн. збитків від інфляції.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення. Враховуючи наявність вини з боку відповідача, вимоги позивача про нарахування збитків від інфляції визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Між позивачем та Юридичною фірмою «ЮрТрансСервіс»укладено Договір про надання юридичних послуг від 28.07.04р., за умовами якого ЮФ «ЮрТрансСервіс» прийняла на себе зобов’язання щодо надання юридичних послуг згідно наданої позивачу у кожному окремому випадку Заявці, яка буде являтись невід’ємною частиною цього договору.

15.05.07р. позивачем була здійснена Заявка про надання правової допомоги щодо стягнення дебіторської заборгованості за виконані перевезення з відповідача.

Згідно умов Заявки від 15.05.07р. вартість юридичних позов визначена у розмірі  1 500 грн.  Проте, суду не пред’явлено доказів щодо понесених фактичних витрат по здійсненню захисту інтересів позивача в суді. Отже, витрати в розмірі 1 500 грн. є значними , а тому сума юридичних послуг підлягає зменшенню та задовольняється у розмірі 50% або  дорівнює  750 грн.

Згідно ст. 44 ГПК України позивачем понесені інші судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, то зазначені витрати  відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам (ст. 49 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,  Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім „Артемівський завод скловиробів” (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс” (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, 9, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 6 060 (шість тисяч шістдесят) грн. боргу, 1 506 (одна тисяча п’ятсот шість) грн. 97 коп. інфляційних втрат, 750 (сімсот п’ятдесят) грн.. витрат по оплаті юридичних послуг, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                   Н. І. Качан