СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.09.07
Справа №  20/287/07

Суддя

За позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, Запорізька область, м.Бердянськ

До  відповідачів: 1. Територіальної
громади м.Бердянська в особі виконавчого комітету Бердянської міської ради,
Запорізька область, м.Бердянськ                                    2.Бердянської
міської ради, Запорізька область, м.Бердянськ Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бердянське
комунальне підприємство з технічної інвентаризації, Запорізька область,
м.Бердянськ

Про визнання

права власності
Суддя  Гандюкова Л.П

Представники:

Від позивача -
Від відповідача  Від третьої
особи

ОСОБА_2 ( довіреність  ВЕТ №466936 від 25.07.2007р); не з'явився
не з'явився

СУТНІСТЬ     СПОРУ:

Заявлений позов про визнання права
власності  на ціле вбудоване приміщення
загальною площею 29,9 кв.м., яке складається з коридору, площею 6,5 кв.м.,
торгового залу -16,0 кв.м., вбудованої шафи -1,0 кв.м., вбудованої шафи -0,2
кв.м., коридору- 3,6 кв.м., санвузлу для персоналу -2,6 кв.м., розташованого за
адресою:АДРЕСА_1

Ухвалою господарського суду від
09.07.2007р. справа прийнята до розгляду, справі присвоєно №20/287/07, судове
засідання призначено  на 02.08.2007 р. На
підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 27.08.2007р., 10.09.2007р.
Ухвалою суду від 02.08.2007р. у порядку ст.27 ГПК України залучено до участі у
справі третю особу - Бердянське комунальне підприємство з технічної
інвентаризації, ухвалою суду від 27.08.2007р. на підставі ст.24 ГПК України
залучено до участі у справі іншого відповідача -Бердянську міську раду. Розгляд
справи розпочато заново.

За згодою позивача 10.09.2007 р.
оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

04.09.2007р. до господарського суду
надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка в порядку ст.22 ГПК України
прийнята судом до розгляду. Вимоги позивача ґрунтуються на ст.ст. 319,320,376
ЦК України і викладаються в наступному: позивач просить  визнати за ним право власності  на ціле вбудоване приміщення загальною площею
29,9 кв.м., яке складається з коридору, площею 6,5 кв.м., торгового залу -16,0
кв.м., вбудованої шафи -1,0 кв.м., вбудованої шафи -0,2 кв.м., коридору- 3,6
кв.м., санвузлу для персоналу -2,6 кв.м., розташованого за адресою:АДРЕСА_1
Зазначає, що відповідно до нотаріально посвідченому договору купівлі-продажу
від 24.11.2005р. і витягу №9104742 від 29.11.2005р., виданого Бердянським
комунальним підприємством по технічній інвентаризації, він є власником цілої
квартири АДРЕСА_1. Згідно з рішенням виконавчого комітету Бердянської міської
ради №99 від 16.02.2006р. квартира переведена в нежитлові приміщення, а також
було надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт для реконструкції
цієї квартири під пункт прокату аудіовізуальної продукції з обладнанням
окремого входу з боку ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час в приміщенні повністю
проведена реконструкція, первісна площа складала 31,2 кв.м., після
реконструкції -29,9 кв.м., тому що встановлено тепло-, шумоізоляційні панелі по
всьому периметру об'єкта. Реконструкція проводилась відповідно до проекту,
розробленого КП “Архітектурно-планувальне бюро”, однак із-за відсутності
дозволу на проведення реконструкції, а також допущених відступів від проекту
здати в експлуатацію даний об'єкт нерухомості неможливо. У зв'язку з
самовільним будівництвом позивач як власник не має можливості узаконити своє
право власності на даний об'єкт шляхом реєстрації права в уповноважених
органах. Оскільки дане самовільне будівництво є вбудованим приміщенням у
багатоквартирному будинку, виділення земельної ділянки під будівництво і
обслуговування такого об'єкта
нерухомості не передбачено законодавством. Відповідно до технічного
висновку №101/05/07 від 24.04.2007р. можливо оформити самовільно
реконструйовану квартиру під пункт прокату.
Просить позов задовольнити.

Відповідачі у письмовому відзиві
зазначають, що враховуючи технічний висновок КП “Архітектурно -планувальне
бюро”, згідно з яким санітарно-гігієнічні, екологічні та пожежні норми не
порушені,  проти задоволення позову не
заперечують. Просять розглянути справу без їх участі.

Третя особа пояснень по суті спору
не надала.

У судові засідання представники
відповідачів та третьої особи не з'явилися. Суд визнав наявні матеріали
достатніми для вирішення спору у порядку ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали  справи, вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва серії
НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрований 08.11.2000р. як фізична особа - підприємець.

На підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 24.11.2005р. ОСОБА_1 купив однокімнатну
квартируІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з витягом №9104608 від
29.11.2005р., виданим Бердянським комунальним підприємством з технічної
інвентаризації, на підставі договору купівлі-продажу 29.11.2005р. заОСОБА_1
зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету
Бердянської міської ради №99 від 16.02.2006р. вказану квартиру переведено у
нежитлові приміщення. Надано дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_1 на
виробництво проектно-вишукувальних робіт для реконструкції вищезазначених
нежитлових приміщень під пункт прокату аудіовізуальної продукції з улаштуванням
окремого входу. Реконструкцію розпочати після узгодження в установленому порядку
проекту та одержання дозволу на виконання робіт в інспекції держархбудконтролю.

Як свідчать матеріали справи,
позивач без узгодження проекту та одержання дозволу самовільно провів
реконструкцію квартири. Відповідно до
технічного паспорту та відмітки третьої особи -КП Бердянське
підприємство з технічної інвентаризації квартира самочинно переобладнана у
вбудоване приміщення, зменшена площа і становить 29,9 кв.м., у т.ч. коридор,
площею 6,5 кв.м., торговий зал -16,0 кв.м., вбудована шафа -1,0 кв.м.,
вбудована шафа -0,2 кв.м., коридор- 3,6 кв.м., санвузол для персоналу -2,6
кв.м.

Відповідно до технічного
висновку №101/05/07 Комунального підприємства “Архітектурно -планувальне бюро”
Бердянської міської ради  від
24.04.2007р. приміщення розташоване в жилому 9-ти поверховому панельному
будинку. Технічний стан всіх конструкцій задовільний. Всі досліджені приміщення
знаходяться в задовільному стані, деформаційних явищ не вбачається,
санітарно-гігієнічні і пожежні норми не порушені.  Можливо оформити документи на самовільно
реконструйовану квартиру під пункт прокату.

Оцінивши представлені докази,
проаналізувавши законодавство, суд вважає вимоги позивача такими, що  підлягають
задоволенню  на наступних  підставах.

Приписами ч.2 ст.41
Конституції України  встановлено, що
право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно з ст. 375 ЦК України
власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди,  створювати закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
Власник  земельної  ділянки
набуває  право  власності
на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника  на
забудову  здійснюється  ним  за  умови додержання архітектурних,  будівельних, санітарних, екологічних та інших
норм і правил,  а  також
за  умови  використання
земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної
забудови, здійсненої власником на
його  земельній  ділянці,
встановлюються  статтею  376  ЦК
України.

У зазначеній статті визначено,
зокрема, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним
будівництвом, якщо вони  збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У частинах 3,5 ст.376 ЦК України  передбачено, що право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під
уже збудоване нерухоме майно. На
вимогу  власника  (користувача)
земельної ділянки суд може визнати
за  ним  право
власності  на  нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів справи слідує, що позивач
самочинно переобладнав квартиру у вбудоване приміщення, внаслідок чого зменшена
площа і становить 29,9 кв.м., у т.ч. коридор, площею 6,5 кв.м., торговий зал
-16,0 кв.м., вбудована шафа -1,0 кв.м., вбудована шафа -0,2 кв.м., коридор- 3,6
кв.м., санвузол для персоналу -2,6 кв.м. Однак ці приміщення відповідають
будівельним нормам та правилам, при їх зведенні не були порушені санітарні,
екологічні, пожежні, технічні норми. Дані факти підтверджені, зокрема,
технічним висновком №101/05/07 Комунального підприємства “Архітектурно
-планувальне бюро” Бердянської міської ради
від 24.04.2007р.

Приміщення розташоване в жилому 9-ти
поверховому панельному будинку.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України земельні
ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки,  а також належні до них будівлі,  споруди та при будинкові території   державної
або  комунальної  власності,
надаються  в постійне користування
підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими
будинками. У  разі  приватизації громадянами багатоквартирного
жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у
власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

На момент розгляду справи земельна
ділянка під багатоквартирним жилим будинком належить територіальній громаді
м.Бердянська. Відповідачі не заперечують проти визнання права власності на
переобладнану квартиру за позивачем.

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, суд вважає можливим визнати право власності за позивачем, тому
позовні вимоги задовольняються у пловному обсязі.

Судові витрати у справі згідно з
ст.49 ГПК України суд вважає за необхідне покласти на позивача, оскільки спір
доведений до суду внаслідок його неправильних дій.

Керуючись  ст.ст. 22, 75, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити
повністю.

Визнати за Приватним підприємцем
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на  ціле вбудоване приміщення загальною площею
29,9 кв.м., яке складається з коридору, площею 6,5 кв.м., торгового залу -16,0
кв.м., вбудованої шафи -1,0 кв.м., вбудованої шафи -0,2 кв.м., коридору- 3,6
кв.м., санвузлу для персоналу -2,6 кв.м., розташованого за адресою:АДРЕСА_1

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення
господарського суду  набирає законної
сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.  Рішення оформлено і підписано у повному
обсязі  08.10. 2007 р.