ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" вересня 2007 р.                                                                   Справа № А5/291-07

Господарський суд Київської області в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши адміністративну справу

за позовом
Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі, м. Миронівка

до
Асоціації “Агро –Мир”, м. Миронівка

про
стягнення 20170,55 грн.

за участю представників:

позивача:
Раченко  К. П. –дов. від 03.09.2007р. № 1570/10

відповідача:
не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

обставини справи

В господарський суд Київської області надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі (далі –позивач) до Асоціації “Агро –Мир” (далі –відповідач) про стягнення заборгованості з платежів до Пенсійного Фонду України у сумі 20170,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення приписів Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач не погашає заборгованість зі сплати фінансових санкцій. На підтвердження позову позивач посилається на рішення № 106 від 07.03.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (зниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, № 107 від 07.03.2007р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, № 108 від 07.03.2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, про причини неприбуття не повідомив,  пояснень чи заперечень проти позовних вимог не надав.

Згідно з частиною 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи те, що господарський суд повідомив сторони про розгляд справи належним чином відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. №75, що підтверджується: журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області; відповідною відміткою на першому примірнику ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, суд

встановив:

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14, частини 1 статті 15  Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон) відповідач є платником страхових внесків.

За приписами частин 3, 4 статті 18 Закону страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Заборгованість відповідача зі сплати фінансових санкцій в загальній сумі 20170,55 грн. підтверджується рішеннями: № 106 від 07.03.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (зниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким органом Пенсійного фонду на підставі пункту 3 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) в розмірі 506,53 грн. застосовано до відповідача фінансові санкції в розмірі 506,53 грн.; № 107 від 07.03.2007р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, яким органом Пенсійного фонду на підставі пункту 7 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із застрахованих внесків застосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 19469 грн.; № 108 від 07.03.2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким органом Пенсійного фонду на підставі пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за порушення відповідачем п.п. 9.3.4 п. 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, яке полягає в донарахуванні органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків застосовано до відповідача фінансові санкції в загальній сумі 195,02 грн.

Відповідно до пунктів 4, 6, 11 частини 2 статті 17 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальник, зокрема, зобов'язаний: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про чисельність найманих працівників, розмір їх заробітної плати (доходу) за встановленою формою звітності.

Пунктом 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Абзацом 2 частини 14 статті 106 Закону передбачено, що суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати страхових внесків.

Згідно  п. 3 частини 9 статті 106 Закону за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Відповідно до п. 7 частини 9 статті 106 Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників, зокрема, такі фінансові санкції: за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, передбачених цим Законом - штраф у розмірі 50 відсотків сум несплачених або своєчасно не сплачених авансових платежів.

Згідно п. 4 частини 9 статті 106 Закону за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які упродовж трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій (абзац 1 частина 13 стаття 106 Закону).

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, упродовж десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення (абзац 2 частина 13 стаття 106 Закону).

Позивачем в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, який визначений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, винесено вищезазначені рішення, якими застосовано до відповідача фінансові санкції на загальну суму 20170,55 грн.

Вказані рішення відповідачем отримані 14.03.2007р., що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача про його отримання.

Відповідно до абзацу 2, 3 частини 13 статті 106 Закону, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів оскарження зазначених рішень про застосування фінансових санкцій до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку у спосіб та порядку визначеному Законом, ним визнана заборгованість зі сплати фінансових  санкцій на загальну суму 20170,55 грн.

Таким чином, на момент вирішення спору борг відповідача зі сплати  фінансових  санкцій в загальній сумі 20170,55 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Згідно із  пунктом 7  частини 1 статті  64 Закону управління Пенсійного фонду  має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми, а на підставі  частини 3 статті 106  зазначеного Закону мають право звернутись  до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, та враховуючи, що в добровільному порядку зазначені рішення відповідачем не виконано, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати фінансових  санкцій (недоїмки) в загальній сумі 20170,55 грн. є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 - 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд -

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Асоціації “Агро –Мир” (08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Леніна, 73, код 25657238) на користь Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі (08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Пироженко, 3, код 22200840) 20170,55 грн. заборгованості (недоїмки).

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Подоляк Ю.В.