СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто Севастополь

26 жовтня 2007 року
Справа № 2-4/524-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивач –Ровенський П.Д., довіреність від 13 січня 2007 року,

відповідач –Османов Е.Р., довіреність №326010 від 1 березня 2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Бєлоглазова І.К.) від  25 травня 2007 року у справі № 2-4/524-2006 за позовом відкритого акціонерного товариства "Бахчисарайський консервний завод" (вул. Македонського, 11,Бахчисарай, Автономна Республіка Крим,98403) до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Сімферопольська, 3,Бахчисарай,98403) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом та доповненнями (а.с. 64 т.1, 69 т.2) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень відповідача про визначення позивачу податкових  зобов’язань зі штрафів за несвоєчасну сплату земельного податку та податку на додану вартість.

Позов обґрунтований тим, що штрафи застосовані з порушення строку.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення про застосування штрафів за несвоєчасну сплату податку на додану вартість і податку на землю без складення належним чином актів перевірок, позивач сплачував певні суми податків.

Постановою місцевого господарського суду позов задоволено, визнано нечинними податкові повідомлення-рішення.  З Державного бюджету України на користь позивача стягнуто судового збору 3,40грн.

Судове рішення мотивовано тим, що перевіряти правомірність застосованих штрафів не можна через відсутність належних чином складених актів чи розрахунків з вказанням необхідних обставин (узгоджених сум податкових зобов’язань, сум і дат сплати, відомостей про платіжні документи), за несвоєчасну сплату земельного податку не можна застосовувати штраф через те, що строк сплати такого податку встановлений спеціальним законом.

Відповідач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого господарського суду, у позові відмовити з тих підстав, що вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні з 23 до 26 жовтня 2007 року оголошувалася перерва, в засіданні 23 жовтня 2007 року відповідач підтримав доводи апеляційної скарги,  позивач з цими доводами не погодився, після перерви сторони не з'явилися, їх явка не визнана судом обов’язковою.

На підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний господарський суд витребував додаткові докази (а.с. 30-96 т.3), розглянув справу і встановив  наступне.

28 січня 2005 року керівником Державної податкової інспекції в Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим Демченко Е.А. прийняти податкові повідомлення-рішення  про застосування до позивача штрафів за затримку сплати узгоджених податкових зобов’язань

з земельного податку :

1) №0 (187 від 1 лютого 2005 року) про за затримку на 350 календарних днів сплати 18.078,42грн. штрафу у розмірі 50% чи 9.039,21грн.(а.с. 17 т.1),

2) №0 (186 від 1 лютого 2005 року) про за затримку на 228 календарних днів сплати 8.069,40грн. штрафу у розмірі 20% чи 1.613,88грн.(а.с. 29 т.1),

3) №0 (185 від 1 лютого 2005 року) про за затримку на 29 календарних днів сплати 2.466,50грн. штрафу у розмірі 10% чи 246,65грн.(а.с. 23 т.1),

з податку на додану вартість :

4) №0 (163003743449 від 1 лютого 2005 року) про  затримку на 30 календарних днів сплати 14.700,72грн. штрафу у розмірі 10% чи 1.470,07грн.(а.с. 35 т.1),

5) №0 (165003743449 від 1 лютого 2005 року) про за затримку на 273 календарних днів сплати 22.875,50грн. штрафу у розмірі 50% чи 11.437,75грн.(а.с. 41 т.1),

6) №0 (164003743449 від 1 лютого 2005 року) про  затримку на 74 календарних днів сплати 10.973,95грн. штрафу у розмірі 20% чи 2.194,79грн.(а.с. 47 т.1).

За результатами розгляду скарг платника податку податковими органами різних рівнів  своєчасно прийняті  і направлені позивачу рішення про відмову  в задоволенні скарг і залишення без змін цих податкових повідомлень-рішень, що підтверджується скаргами та рішення податкових органів (а.с.12-53 т.1).

З штрафів з за несвоєчасну сплату

податку на додану вартість

Акт перевірки несвоєчасної сплати цього податку не складався, але з складеного відповідачем розрахунку штрафних санкцій і податкових повідомлень-рішень вбачається, що несвоєчасна сплата відбулася у період з січня 2003 року до 22 квітня 2004 року (а.с. 35, 41, 47, 140 т.1).

З цього розрахунку штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень про застосування штрафів вбачається, позивач затримав сплату податку у сумі 14.700,72грн. (затримка до 30 днів), 10.973,95грн. (затримка від 31 до 90 днів), 22.875,50грн. (затримка понад 90 днів), усього 48.549,45грн.

З наданих платіжних доручень про сплату у 2003 році позивачем до бюджету коштів, розрахунку позивача про сплачені кошти, податкові декларації і договір розстрочення слідує, що до бюджету у сплату податку на додану  вартість  перераховано :

по договору розстрочки №40270724 від 31 липня 2001 року (розточення з 31 липня 2001 року до 31 липня 2005 року - а.с. 58 т.2) 13.355,80грн.

31 січня 2003 року платіжним дорученням №11 - 3.338,95грн. (а.с. 71 т.1,),

22 квітня 2003 року платіжним дорученням №113 - 3.338,95грн. (а.с. 75 т.1),

23 липня 2003 року платіжним дорученням №223 - 3.338,95грн. (а.с. 84 т.1),

21 жовтня 2003 року платіжним дорученням №341 –3.338,95грн.,

за поточні податкові періоди по деклараціям 13.753грн. :

28 серпня 2003 року платіжним дорученням №263 - 7.500грн. за липень 2003 року (а.с. 90, 124-125 т.1),

18 вересня 2003 року платіжним дорученням - 4.238грн. за серпень 2003 року (а.с. 94, 126-127 т.1),

25 листопада 2003 року платіжним дорученням №356 - 1.760грн. за жовтень 2003 року (а.с. 100, 130-131 т.1),

23 грудня 2003 року платіжним дорученням №401 - 255грн. за листопад 2003 року (а.с. 103, 132-134 т.1),

після реалізації майна за згодою податкового органу погашений борг 61.383,57грн.  :

31 березня 2003 року платіжним дорученням №56 –2.000грн. (а.с. 72, 138 т.1),

7 квітня 2003 року довідкою про розподіл коштів №119 –3.000грн. (а.с. 77, 138 т.1),

8 квітня 2003 року платіжним дорученням №75 –4.370грн. (а.с. 73, 138 т.1),

17 квітня 2003 року платіжним дорученням №109 –4.370грн. (а.с. 74, 138 т.1),

20 червня 2003 року платіжним дорученням №189–3.806грн. (а.с. 80, 138 т.1),

17 липня 2003 року платіжним дорученням №212–4.000грн. (а.с. 81, 138 т.1),

18 липня 2003 року платіжним дорученням №222–10.000грн. (а.с. 82, 138 т.1), 22 липня 2003 року платіжним дорученням №232–2.000грн. (а.с. 83, 138 т.1),  31 липня 2003 року платіжним дорученням №238–15.000грн. (а.с. 87, 138 т.1),

11 серпня 2003 року платіжним дорученням №250–3.000грн. (а.с. 88, 138 т.1), 28 серпня 2003 року платіжним дорученням №265–6.114,98грн. (а.с. 91, 138 т.1),

11 вересня 2003 року платіжним дорученням №293–4.000грн. (а.с. 92, 138 т.1), 29 жовтня 2003 року платіжним дорученням №342–4.722,59грн. (а.с. 98, 138 т.1).

Частково ці відомості відображені в картці особливого рахунку, що ведеться податковим органом  на 41.290,98грн.(а.с. 141-150 т.1, 1-16 т.2, 72-96 т.3).

З довідки відповідача вбачається, що за 2003 рік був нарахований податок 48.992,80грн., пені 1.431,28грн., за минулі роки податку –6.030грн., фінансових санкцій – 172грн., а також на початок 2003 року був борг в сумі 31.990грн. та пеня 1.428грн., сплачено в 2003 році 91.634,80грн., погашено пені 1.431,28грн., переплата на кінець 2003 року склала 116грн. (а.с. 139 т.1).

З штрафів з за несвоєчасну сплату

земельного  податку

Відповідно до податкових повідомлень-рішень позивач затримав сплату земельного податку в сумі 28.614,32грн. (а.с. 17, 29, 23 т.1).

З наданого суду акту перевірки від 1 лютого 2005 року слідує, що податковий орган вважає необхідним за затримку сплати земельного податку застосувати до позивача штрафи на загальну суму  в сумі 10.899,74грн. Цей акт не містить обставин про узгодження податкових зобов’язань, дат та сум сплати з затримкою. Відповідно до складеного комісією акту  представник позивача відмовився від підпису цього акту (66, 65 т.2 чи 30 т.3).

Однак з наданих довідки позивача про сплату податку (а.с. 137 т.1 чи 31 т.3), договору розстрочення №40270724 з 31 липня 2001 року земельного податку в сумі 4.656,77грн. (а.с. 58 т.2), платіжних доручень та розрахунків земельного податку за 2003 рік (а.с. 104-111 т.1 чи 32-42 т.3) вбачається наступне :

по договору розстрочки №40270724 від 31 липня 2001 року сплачено  873,15грн.

31 січня 2003 року платіжним дорученням №13 - 291,05грн. (а.с. 71а т.1,),

22 квітня 2003 року платіжним дорученням №114 - 291,05грн. (а.с. 76 т.1),

23 липня 2003 року платіжним дорученням №225 - 291,05грн. (а.с. 85 т.1),

за поточні податкові періоди по розрахункам земельного податку сплачено 7.038грн. (по 1.173грн. за кожній місяць) :

23 травня 2003 року платіжним дорученням №167 за квітень 2003 року,

26 серпня 2003 року платіжним дорученням №257 за липень 2003 року,

12 вересня 2003 року платіжним дорученням №294 за серпень 2003 року,

1 жовтня 2003 року платіжним дорученням №317 за вересень 2003 року,

21 листопада 2003 року платіжним дорученням №353 за вересень 2003 року,

23 грудня 2003 року платіжним дорученням №400 за вересень 2003 року (а.с. 79, 89, 93, 95, 99, 102 т.1).

після реалізації майна за згодою податкового органу погашений борг 29.181,68грн.  :

31 березня 2003 року платіжним дорученням №56 –5.000грн. (а.с. 72 т.1),

7 квітня 2003 року довідкою про розподіл коштів №120 –4.000грн. (а.с. 78 т.1),

8 квітня 2003 року платіжним дорученням №75 –5.000грн. (а.с. 73 т.1),

17 квітня 2003 року платіжним дорученням №109 –5.000грн. (а.с. 74 т.1),

17 липня 2003 року платіжним дорученням №212–2.000грн. (а.с. 81 т.1),

18 липня 2003 року платіжним дорученням №222–5.000грн. (а.с. 82 т.1),

22 липня 2003 року платіжним дорученням №232–1.000грн. (а.с. 83 т.1),

28 липня 2003 року платіжним дорученням №237–2.181,68грн. (а.с. 86 т.1).

Частково ці відомості відображені в картці особливого рахунку, що ведеться податковим органом  на 24.181,68грн.(а.с. 17-40 т.2).

Надані відповідачем розшифровки штрафних санкцій (а.с. 42, 59-61 т.2) містять суми, данні про платіжні доручення, яких до справи не надано, а тому такі розшифровки не можуть бути прийняті до уваги.

З довідки відповідача вбачається, що за 2003 рік був нарахований податок 19.336,20грн., пеня 860,49грн., на початок 2003 року борг був в сумі 15.047,68грн. та пеня 1.626,46грн., сплачено в 2003 році 34.552,49грн., погашено пені 860,49грн. (а.с. 41 т.2).

Відповідно до підпункту 17.1.7 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” N2181-III від 21 грудня 2000 року (зі змінами на час прийняття податкових повідомлень - рішень) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірах при затримці до 30 календарних днів –10%, від 31 до 90 днів –20%, понад 90 днів –50%.

Згідно до статті 14 вказаного Закону податковий борг може бути розстрочений. Що було зроблено –за договором розстрочена сплата податку на додану вартість та податку на землю (а.с. 58 т.2), платник сплатив по цьому договору у погашення податку на додану вартість 13.355,80грн., податку на землю –873,15грн. Відомостей  про розірвання договору за ініціативою податкового органу через порушення платником податку умов договору не має.

Відповідно до умов договору та підпункту 14.5.1 Закону України №2181-III наслідками розірвання договору є сплата процентів за фактичне користування розстрочкою, погашення податкового боргу з пенею.

Сплата штрафу за несвоєчасну сплату раніше розстроченої суми податкового боргу не договором, не підпунктами 14.5.1 і 17.1.7 не передбачена.

А тому, сплата позивачем у погашення податку на додану вартість 13.355,80грн., податку на землю –873,15грн., не може тягнути застосування штрафів за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання.

Також не можна застосовувати штраф за затримку сплати узгоджених сум податкових зобов’язань по платежам, здійсненим платником податків в сплату поточних податкових зобов’язань.

Як встановлено апеляційним господарським судом позивач здійснив таку сплату : з податку на додану вартість в сумі 13.753грн., з податку на землю 7.038грн.

Не оспорюючи право податкового органу на підставі пункту 7.7 Закону України №2181-Ш зараховувати сплату коштів в календарній черговості виникнення податкового боргу і податкових зобов’язань, апеляційний господарський суд  вважає, що такі події є волевиявленням не платника податків, а податкового органу.

Крім того, позивач не довів того, що здійснював таке хронологічне погашення податкових боргів, і у зв’язку з погашення попередніх боргів застосував штрафні санкції.

З наведених вище обставин вбачається, що позивач сплатив у погашення податкових боргів : з податку на додану вартість 61.383,57грн., податку на землю 29.181,68грн. Тоді, як податковий орган застосував штрафні санкції за затримку сплати : податку на додану вартість в сумі 48.549,45грн., податку на землю 28.614,32грн.

Які суми сплат враховані податковим органом при застосуванні штрафів встановити не можливо (не складався акт перевірки з вказанням порядку і сум узгодження податкових зобов’язань, дат, сум та реквізитів платіжних документів), не наданий на розрахунок штрафних санкцій з такими відомостями. І тому не можна перевіряти їх правомірність. Такі події відповідача порушують право платника податків на захист та оскарження вказаних нарахувань.

Крім того, відповідно до підпункту 17.1.7 Закону України №2181-Ш штраф може бути застосований за затримку сплати податкового зобов’язання, строк сплати якого визначений цим Законом. Строк сплати податку на землю встановлений не цим Законом, а частиною 1 статті 17 закону України "Про плату за землю" (в редакції Закону України  N378/96-ВР від 19 вересня 1996 року, з змінами на час сплати) – рівними частками юридичними особами щоквартально до 15 числа наступного за звітним кварталом місяця.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що податковим органом вказані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вказаних вище норм Законів України, що є підставою для задоволення позову. Судове рішення прийнято без порушень норм матеріального права, інших підстав для скасування судового рішення не має. Апеляційна скарга необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від  25 травня 2007 року у справі № 2-4/524-2006залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді