донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.10.2007 р.                                                                           справа №8/6

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Стойка  О.В.

суддів
Діброви  Г.І. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з»явився,

від відповідача:
Шугалєєва І.Г. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Стил Трейдинг Солюшинз, Інк  США  (Steel Trading Solutions, Inc.) USA

на рішення господарського суду

Донецької області

від
31.07.2007 року

по справі
№8/6 (Ємельянов А.С.)

за позовом
Стил Трейдинг Солюшинз, Інк  США  (Steel Trading Solutions, Inc.) USA

до
Відкритого акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" м.Донецьк

про
стягнення збитків у зв"язку з несплатою штрафних санкцій в сумі 50000 доларів США, 3% річних у сумі 11393,41 доларів США

В С Т А Н О В И В:

У січні 2005 року до господарського суду звернулось Стил Трейдинг Солюшинз, Інк" США (Steel Trading Solutions, Inc.) USA (позивач) із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" м.Донецьк (відповідач) про стягнення

заборгованості по сплаті процентів в розмірі 31324,80 доларів США, що складає 166218,79 грн.; банківських витрат на покупку іноземної валюти в розмірі 23969,08 грн., що складає 4517,10 доларів США; штрафних санкцій, сплачених позивачем, в розмірі 50000,00 доларів США, що складає 265315,00 грн.

В процесі  розгляду  справи  позивач заявою від 15.02.2005р. змінив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами та збитків за контрактом в розмірі 53333,40 доларів США, що еквівалентно 282944,35 грн. по курсу НБУ, витрат на покупку валюти та плати за користування чужими грошовими коштами в розмірі 269699,55 грн., що еквівалентно 50836,83 доларів США.

Також  позивач заявою від 21.03.2005р. змінив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення заборгованості по процентам в сумі 29657,20 доларів США, заборгованості за прострочення грошового зобов’язання в сумі 240425,64 грн. або 45423,32 доларів США (по курсу НБУ 5,293),  збитків за контрактом в сумі 50000,00 доларів США, витрат на покупку валюти в сумі 23564,75 грн. або 4452,06 доларів США.

Заявою №79 від 17.02.2006р. позивач  заявив вимоги про стягнення з відповідача збитків, у зв’язку із сплатою штрафних санкцій, в сумі 50000,00 доларів США на підставі ст.ст.22, 610, 611 ЦК України; трьох процентів річних від простроченої суми за період з 21.05.2002р. по 29.04.2004р. в сумі 60378,24 грн., що еквівалентно 11393,41 доларів США, на підставі ст.ст.610, 625 ЦК України.

Відповідач  також звернувся  до господарського суду Донецької області з зустрічним позовом до  позивача  з  вимогою про стягнення  безпідставно отриманих грошових коштів за договором №2 від 09.12.1999р. в сумі 4265,32 доларів США або 21539,87 грн.

Ухвалою від 14.10.2005р. господарським судом Донецької області  було повернуто зустрічну позовну заяву без розгляду.

Постановою від 05.12.2005р. Донецький апеляційний господарський суд скасував ухвалу господарського суду Донецької області від 14.10.2005р. у справі №8/6, а справу передав  на розгляд до господарського суду Донецької області та  ухвалою від 12.12.2005р. зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням від 02.03.2006р. по справі №8/6 господарський суд Донецької області задовольнив позовні вимоги позивача про стягнення збитків в сумі 50000,00 доларів США, 3% річних в сумі 11393,41 доларів США,  відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог відповідача до  позивача про повернення безпідставно отриманих грошових коштів за договором №2 від 09.12.1999р. про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу в сумі 4265,32 доларів США, що складає 21539,87 грн. за курсом НБУ на день подання позову.

Постановою від 03.10.2006р. Донецьким апеляційним господарським судом рішення господарського суду у справі №8/6 частково скасовано: задоволено позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в сумі 821,92 грн., витрат по сплаті послуг адвоката в сумі 98,80 доларів США, відмовлено в задоволенні решти позовних вимог, в  іншій частині рішення господарського суду залишено  без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.02.2007р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.10.2006р. та рішення господарського суду Донецької області від 02.03.2006р. по справі №8/6 в частині первісного позову скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.07.2006р. у  задоволенні  позовних  вимог   позивача  про   стягнення  збитків у  зв»язку  із  сплатою  штрафних  санкцій  в  сумі  50000 доларів США, 3% річних в сумі 60378,24грн., що  еквівалентно  11393,41 доларів США відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням  господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 31.07.07р. по справі №8/6 за мотивами порушення норм матеріального та процесуального  права, а також   невідповідність  висновків  суду  обставинам  справи

Позивач в  судове  засідання  апеляційної  інстанції, яке  було  призначено  на  03.10.07р. не  з»явився, про  причини  не  явки  судову  колегію  не  повідомив, хоча  був  належним   чином  повідомлений  про  час дату  та  місце  розгляду  справи. В  попередньому  судовому  засіданні  позивач надав  пояснення, аналогійні  викладеним  в апеляційній   скарзі.

Відповідач вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає , виходячи із наступного.

Як  вбачається  з  матеріалів  справи 09.12.1999р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №2 про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу, предметом якого є залучення тимчасово вільних коштів позивача в сумі 200000,00 доларів США з метою врахування їх до капіталу відповідача строком на 7 років до 15.12.2006р., з нарахуванням за користування цими коштами відсотків річних, розмір яких встановлювався і змінювався додатковими угодами до договору.

Умовами розділів 4 та 5 зазначеного  Договору передбачено, що  сторони не мають права на дострокове розірвання договору, а дострокове погашення субординованого боргу можливе за обов'язковим погодженням з Національним банком України за умови, що запит на дострокове погашення зроблено за ініціативою відповідача та не впливає на його платоспроможність.

Вбачається, що 20.05.2002р.  сторони  уклали  угоду про дострокове погашення субординованого боргу за    спірним Договором, згідно з якою сторони  встановлений обов’язок відповідача в строк до 01.11.2003р. надіслати запит в Національний банк України про дострокове розірвання договору.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.03.2004р. по справі №20/67  задоволені  позовні  вимоги  позивача про стягнення з відповідача субординованого боргу за Договором №2 від 09.12.1999р.

В  обґрунтування  заявлених  позовних  вимог  позивач   посилається   на  те, що неповернення відповідачем субординованого боргу у  передбачений  строк привело до неможливості виконання ним умов контракту №110DD від 01.12.2003р., який  було  укладено з фірмою Tarkin AG, у  зв»язку  з чим  позивачем  було  сплачено штрафні санкцій в сумі 50000  доларів США.

Також  у  зв'язку з простроченням повернення коштів позивач нарахував відповідачу  3% річних в сумі 11393,41 доларів США за період з 21.05.2002р. по 29.04.2004р.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує та посилається  на недоведеність виникнення  у позивача збитків в сумі 50000,00 доларів США з  вини відповідача, а також  посилається на недоведеність наявності прострочення з боку відповідача сплатити субординований боргу.

Отже,  позивач   вимагає  стягнути  з  відповідача збитки в сумі 50000 доларів США у  зв»язку з неповерненням відповідачем  субординованого боргу за Договором №2 від 09.12.1999р,  через що позивач не зміг  виконати  укладений між ним та фірмою Tarkin AG контракт №110DD від 01.12.2003р.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами  захисту  цідильних прав та  інтересів , зокрема, є  є відшкодування збитків.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права, у вигляді   втрат, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків у відповідності з нормами ст.611 Цивільного кодексу України є наслідком порушення зобов'язання. Обов'язковою умовою відповідальності за порушення зобов'язання є наявність вини.

Як  вбачається  з  матеріалів  справи рішенням господарського суду Донецької області від 23.03.2004р. по справі №20/67 встановлено факт розірвання спірного Договору з моменту підписання  угоди про дострокове погашення субординованого боргу  від 20.05.2002р.

Таким чином, дія  спірного  Договору   припинилась з  20.05.02р., що  встановлено  рішенням  суду та  не  потребує  додаткового доведення   у  відповідності  до ст. 35 ГПК України.

Встановлено, що  змістом угоди про дострокове погашення субординованого боргу    не   встановлено  строку  повернення  відповідачем  субординованого  боргу позивачу, а  зазначеним  рішенням  господарського  суду  по справі №20/67 встановлено  лише  момент  виникнення  у позивача  права  вимагати повернення  спірних  грошових  коштів  з  20.05.02р.

За змістом  ст.165 Цивільного кодексу УРСР, що діяв  на момент зазначених  правовідносин, якщо строк виконання  зобов'язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов'язання.

Доказів  надсилання   позивачем  відповідачу   вимоги  про  сплату субординованого боргу, у  відповідності  до  вимог  ст. 165 ЦК УРСР, позивачем   до  матеріалів  справи  не  надано.

Також з  матеріалів  справи  вбачається, що на заяві  відповідача щодо дострокового погашення субординованого боргу перед позивачем, Національний банк України заперечив  проти вчинення відповідачем відповідних дій, що підтверджується листами №37-109/7554 від 11.12.2003р., №37-107/6983 від 20.11.2003р.

Таким  чином  судова  колегія вважає, що  вина відповідача у неповерненні боргу позивачу відсутня.

На  підставі   вищенаведеного, судова   колегія вважає  висновок  суду  першої  інстанції  про  безпідставність та  не  обґрунтованість позовних  вимог  про  стягнення  з  відповідача  збитків в сумі  50000 доларів США законними  та  обґрунтованими, а  доводи  апеляційної  скарги   такими, що  не спростовують  висновку  господарського суду.

Вимоги  позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 11393,41 доларів США, які нараховані за період з 21.05.2002р. по 29.04.2004р. задоволенню  також  не  підлягають, оскільки  відсутні  законні  підстави вважати заявлені позивачем збитки заборгованістю.

Доводи  апеляційної  скарги  про  неправомірне  не задоволення  судом  клопотання позивача  про  відкладення  розгляду  справи для  збору та  аналізу  доказів стосовно направлення  вимоги про  повернення  субординованого  боргу є  безпідставними, оскільки  по  заяві саме  позивача,  як  стороні  по  справі,  було  порушено  дане судове   провадження, а отже  позивач   мав достатньо  часу підготувати  всі  необхідні   матеріали  та  докази  по справі ще на  момент  звернення до  суду.

Ствердження   позивача  про  порушення  судом першої  інстанції  норм  матеріального  та  процесуального  права, а  також  невідповідності   висновків  суду  обставинам  справи  судовою  колегією  до  уваги  не  приймаються, оскільки не  знайшли  свого  підтвердження  у  суді  апеляційної  інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від  31.07.07р. по справі №8/6 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої  інстанції

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при поданні  апеляційної  скарги   та  витрати  за  послуги  адвоката покладаються на  позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Стил Трейдинг Солюшинз, Інк  США  (Steel Trading Solutions, Inc.) USA залишити  без  задоволення, рішення  господарського суду  Донецької  області від 31.07.07р. по справі №8/6  залишити  без змін.

Головуючий          О.В.  Стойка

Судді:          Г.І.  Діброва

Т.А.  Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС