СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

23 липня 2007 року

м. Севастополь       Справа № 2-27/2164-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової
І.В.,

суддів                                                                      Голика
В.С.,

Градової О.Г.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,
довіреність №  бн   від 01.05.07;

відповідача
Єльцов Вадим Валерійович, довіреність №
44/100   від 25.05.07;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Воронцова Н.В.) від 19.04.2007 у справі
№2-27/2164-2007А

за позовом
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_2
(АДРЕСА_1)

до
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
(вул. М. Залки, 1/9, місто Сімферополь, 95053)

про визнання бездіяльності
незаконною

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19.04.2007 у справі № 2-27/2164-2007А позов
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
щодо анулювання реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 як
платника податку на додану вартість у період з 06.05.2005 по 16.09.2005;
стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір.

Постанова мотивована тим, що в
період з першого по третій квартали 2005 року позивач знаходився  на спрощеній системі оподаткування, а тому
обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість не підлягав. Під
час розгляду заяви факт поширення на позивача підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті
2 Закону України „Про податок на додану вартість” не був встановлений.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену
постанову, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального закону.

У судовому засіданні відповідач
підтримав свої вимоги.

Представник позивача у судовому
засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду
залишити без змін.

Розпорядженням керівництва
Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 суддів Фенько
Т.П., Волкова К.В. замінено  на суддів
Голика В.С., Градову О.Г.

Переглянувши постанову суду
відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія встановила наступне.

19.04.2005 позивач звернувся до
відповідача з реєстраційною заявою платника податку на додану вартість (а. с.
34). Відповідно до пункту 9.5 статті 9 Закону України „Про податок на додану
вартість” податковий орган зобов'язаний видати заявнику (відправити поштою)
свідоцтво про податкову реєстрацію такої особи протягом десяти днів від дня
отримання реєстраційної заяви. Але відповідач цю вимогу Закону не виконав. Як
зазначається у запереченнях на позов, реєстрація позивача як платника податку
на додану вартість була здійснена тільки 03.06.2005 (а. с. 30).

06.05.2005 з посиланням на
невизначеність законодавства позивач подав до відповідача нову заяву, в якій
просив вважати відкликаною свою заяву від 19.04.2005 (а. с. 6). У відповідь на
цю заяву відповідач повідомив позивача про те, що його заява від 06.05.2005 не
підлягає розгляду, оскільки подання таких заяв законодавством не передбачено
(а. с. 37).

16.09.2005 позивач звернувся до
відповідача із заявою про виключення його із реєстру платників податку на
додану вартість (а. с. 39). Того ж дня його заява була задоволена, про що
свідчить відмітка на заяві.

Викладене свідчить про те, що
відповідач не допускав бездіяльності щодо анулювання реєстрації позивача як
платника податку на додану вартість в період з 06.05.2005 по 16.09.2005. В цей
період, як свідчать вищевикладені обставини та докази, відповідач припустився
тільки бездіяльності щодо розгляду заяви позивача від 06.05.2005 про
відкликання заяви від 19.04.2005. Але позивач не заявляв позовні вимоги щодо
визнання незаконною бездіяльності відповідача, який відмовився розглядати заяву
позивача від 06.05.2005 і повідомив позивача про те, що його заява не підлягає
розгляду.

Господарський суд Автономної
Республіки Крим при прийнятті рішення зробив висновок про те, що відповідач
припустився бездіяльності щодо анулювання реєстрації позивача як платника
податку на додану вартість. Але цей висновок не відповідає матеріалам справи.

З огляду на викладене, судова
колегія дійшла висновку про те, що висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, а тому постанова господарського суду Автономної
Республіки Крим підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись статтею 195, пунктом 3
частини 1 статті 198, пунктом 3 частини 1 статті 202, частиною 2 статті 205,
статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
задовольнити.

2.Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19.04.2007 у справі № 2-27/2164-2007А скасувати.

3.Прийняти нову постанову.

4.У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
І.В. Черткова

Судді                                                                                В.С.
Голик

О.Г. Градова