ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2007
Справа №2-8/3243-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Ярилової О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – ЗАТ «Корвет», м. Алушта

До відповідача – Алуштинської міської Ради, м. Алушта

Про відміну рішення.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Шістка В.О., пред-к за дов. №10 від 10.01.2007 року.

Від відповідача – Галенко В.А., пред-к за дов. №02.1-13/90 від 12.01.2007 року.

Сутність спору: позивач, закрите акціонерне товариство «Корвет», звернулося до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача, Алуштинської міської Ради, просить визнати нечинним Рішення 8-ї сесії 5-го скликання Алуштинської міської Ради «Про відмову ЗАТ «Корвет» в дозволі підготовки проекту відводу земельної ділянки для автостоянки на 75 місць» від 27.12.2006 року №8/236. Зобов’язати Алуштинську міську Раду АР Крим укласти з ЗАТ «Корвет» договір оренди земельної ділянки, площею 3378,4 кв.м., необхідною для функціонування автостоянки на 75 місць, яка розміщена за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, 50, на строк не менше ніж 10 років.

Представником відповідача представлено відзив по справі згідно до якого просить відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача представив клопотання про зміну позовних вимог відповідно до якого просить визнати нечинним Рішення 8-ї сесії 5-го скликання Алуштинської міської Ради «Про відмову ЗАТ «Корвет» в дозволі підготовки проекту відводу земельної ділянки для автостоянки на 75 місць від 27.12.2006 року №8/236.

Представник відповідача надав відзив на зміну позовних вимог позивача згідно до якого просить відмовити в задоволенні змінених позовних вимог.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

21.08.2002 року Рішенням №4/9, 24-ї сесії Алуштинської міської Ради «Про включення цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», розташованого за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50, у перелік об’єктів комунальної власності, які належать приватизації» вирішено виключити з переліку об’єктів комунального майна, які належать приватизації, цілісний майновий комплекс готелю «Алушта», який розташований за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50. Включити цілісний майновий комплекс готелю «Алушта», який розташований за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50, в перелік об’єктів комунального майна, які належать приватизації, визначивши спосіб приватизації – конкурс. Також було зобов’язано бюро реєстрації та технічної інвентаризації здійснити державну реєстрацію права власності за адміністративно – територіальною громадою в особі Алуштинської міської Ради та видати Свідоцтва про право власності на об’єкти які входять в цілісний майновий комплекс готелю «Алушта»: - будівлю готелю «Алушта», - будівлю ресторану «Алушта», - автостоянку.

Відповідно до Інформаційного бюлетеня Представництва Фонду майна АР Крим у м. Алушті про проведення чергового конкурсу з продажу об’єкта комунальної власності Алуштинської міської Ради на продаж було виставлено 96/100 частки цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», невід’ємною частиною якого є автостоянка на 75 автомобілів, загальною площею 3378,4кв.м., що включає асфальтове покриття, що підтверджується листом Представництва фондом майна АР Крим у

м. Алушті від 22.07.2003 року №404.

30.11.2002 року підприємством «Dалекс – Эксперт» складений звіт про оцінку вартості цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», розташованого за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50 згідно якого вартість цілісного майнового готелю «Алушта» складає 3564000грн..

28.12.2002 року Представництво Фонду майна АР Крим в м. Алушта видало наказ №258 «Про затвердження звіту про оцінку вартості цілісного майнового комплексу готелю «Алушта» розташованого за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50» згідно якого наказано затвердити звіт експерту – підприємства «Dалекс – Эксперт» про експертну оцінку вартості цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», розташованого за адресою: м. Алушта, вул. Октябська, 50. Та встановлено, що ринкова вартість об’єкту приватизації шляхом продажу по конкурсу складає 3564000грн..

13.03.2003 року між Представництвом Фонду майна АР Крим в м. Алушті – продавцем та приватним науково – виробничим підприємством «Владис» - покупцем укладено договір купівлі – продажу державного майна.

Відповідно до п.1.1. даного договору, продавець зобов’язується передати у власність покупця державне майно – цілісний майновий комплекс готелю «Алушта», розташованого в м. Алушті, вул. Октябрська, 50, а покупець зобов’язується прийняти майно та сплатити за нього ціну у відповідності з умовами, визначеними в договорі. Майно включає в себе: 96/100 часток будівлі готелю «Алушта», загальною площею 6688,5кв.м., будівлі та споруди автостоянки, площею 15,5кв.м., устаткування, меблі, інвентар, технологічне устаткування ресторану, побутова та оргтехніка, товари та запаси відповідно інвентаризаційному опису. Ціла будівля готелю «Алушта», загальною площею 6945,7кв.м. складається з: А – основне, загальною площею 6945,7кв.м., а1 – навіс, крильцо, крильцо, крильцо, крильцо, сходи. 96/100 часток будівлі готелю «Алушта» належить Адміністративно – територіальній громаді в особі Алуштинської міської Ради на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Алуштинської міської Ради від 19.01.2000 року, відповідно Постанови Верховної Ради Криму №110-1 від 29.01.2000 року, зареєстрованого в Сімферопольському Бюро технічної інвентаризації 19.01.2000 року по реєстру за №283, стр. 40, в книзі 2/1П. Будівля та споруди автостоянки, площею 15,5кв.м., складається з А – основне, площею 15,5кв.м., крильцо, крильцо, споруди. (будівля та споруда автостоянки належить Територіальній громаді в особі Алуштинської міської Ради на підставі свідоцтва про право власності, виданого Алуштинською міською Радою від 11.11.2002 року, відповідно рішення виконкому Алуштинської міської Ради №4/9 від 21.08.2002 року, зареєстрованого в Сімферопольському Бюро технічної інвентаризації 11.11.2002 року по реєстру за №--, стр. --, в книзі 2/1П.

Згідно п.1.2. вищевказаного договору, право власності на майно переходить  покупцю з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі – продажу. Акт приймання – передачі є невід’ємною частиною даного договору.

Пунктом 1.3. договору купівлі – продажу державного майна від 13.03.2003 року передбачено, що згідно експертного висновку, виданого експертом – підприємством «Dалекс – Эксперт» затвердженого наказом №258 від 28.12.2002 року начальником Представництва Фонду майна АР Крим в м. Алушта, начальна ціна продажу об’єкту складала 3564000грн..

13.03.2003 року даний договір посвідчений Яременко Т.В. приватним нотаріусом Алуштинської міського нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі за №1170.

14.03.2003 року між Представництвом Фонду майна АР Крим в м. Алушті – продавцем та приватним науково – виробничим підприємством «Владис» - покупцем складено акт приймання – передачі державного майна згідно якого продавець передає, а покупець приймає продане 13.03.2003 року вартістю 3564000грн., а саме: - будівлю готелю «Алушта» балансовою вартістю 3965104грн., -  будівлю та споруди автостоянки балансовою вартістю 186233грн., - основні кошти балансовою вартістю 74533грн..

03.04.2003 року між приватним науково – виробничим підприємством «Владіс» та ТОВ науково – виробничою фірмою «Старт» - учасниками укладено установчий договір про створення та діяльність ТОВ «Корвет» згідно якого, відповідно до статті 1 даного договору учасники домовились створити товариство з обмеженою відповідальністю «Корвет».

04.04.2003 року Управлінням по економіці Алуштинського виконкому Установчий договір про створення та діяльність ТОВ «Корвет» зареєстровано за реєстраційним №04055736Ю0010396.

04.04.2003 року Управлінням по економіці та ринковим відносинам Алуштинської міської Ради зареєстровано юридичну особу ТОВ «Корвет», про що видано свідоцтво та зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за №04055736Ю0010396.

04.04.2003 року між приватним науково – виробничим підприємством «Владис» з однієї сторони та ТОВ «Корвет» з іншої сторони склали даний акт про наступне: приватне науково – виробниче підприємство «Владис» передає, а ТОВ «Корвет» приймає наступне майно: цілісний майновий комплекс готель «Алушта» (адреса:

м. Алушта, вул. Жовтнева (Октябрська), 50, яке є власністю ПНВП «Владіс» на підставі договору купівлі – продажу від 13.03.2003 року , який укладено між Представництвом Фонду майна АР Крим в м. Алушті та ПНВП «Владіс» посвідченого Яременко Т.В. приватним нотаріусом Алуштинського міського нотаріального округу, реєстровий №1170) вартістю 3564000,00грн..

24.04.2003 року Представництво Фонду майна АР Крим в м. Алушті видало ТОВ «Корвет» свідоцтво про право власності №6-К на цілісний майновий комплекс готелю «Алушта» в м. Алушта, вул. Октябрська, 50.

08.09.2003 року Алуштинська міська Рада видало ТОВ «Корвет» свідоцтво на право власності Серії САА №936546 в тому що на праві колективної власності у частці 96/100 майновий комплекс готелю «Алушта» за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, буд. 50 належить ТОВ «Корвет.

08.09.2003 року Алуштинська міська Рада видало ТОВ «Корвет» свідоцтво на право власності Серії САА №936547 в тому що на праві колективної власності у частці 1/1 будівля та споруди автостоянки за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, буд. 50 належить ТОВ «Корвет.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації від 25.03.2004 року  зазначається, що майновий комплекс готелю «Алушта» за адресою: АР Крим,

м. Алушта, вул. Жовтнева, буд. 50, на підставі договору купівлі – продажу №35 від 24.09.2003 року, у частці 3/100 належить ТОВ «Корвет», на підставі свідоцтва про право власності від 08.09.2003 року та Рішення №702 від 29.08.2003 року Алуштинської міської Ради, у частці 96/100 належить ТОВ «Корвет», на підставі договору купівлі – продажу від 20.08.2002 року, у частці 1/100 належить компанії «Байрас Консалтанс Лімітед».

01.04.2005 року, відбулися Установчі збори засновників ЗАТ «Корвет».

Згідно протоколу Установчих зборів Засновників ЗАТ «Корвет» від 01.04.2005 року на якому був присутній засновник ТОВ «Компанія з управління активами «Снагія», що має 100% голосів та запрошений Нечитовський Г.Г. – в.о. директора ТОВ «Корвет» та визначено повістку дня на якій зокрема під п.2 оголошене питання про створення закритого акціонерного товариства шляхом перетворення з ТОВ «Корвет»  у ЗАТ «Корвет».

Стосовно питання створення закритого акціонерного товариства шляхом перетворення з ТОВ «Корвет»  у ЗАТ «Корвет» проголосували «за» - одностайно, «проти» - немає, «утрималися» - немає. Прийнято рішення створити ЗАТ «Корвет» шляхом перетворення ТОВ «Корвет» у ЗАТ «Корвет» та залишити назву «Корвет», місцезнаходження: 98600, України, Ар Крим, м. Алушта, вул. Октябрьська, 50.

05.09.2005 року ЗАТ «Корвет» направило на адресу Алуштинської міської Ради листа №58 відповідно до якого просить розглянути на сесії Алуштинської міської Ради питання надання дозволу ЗАТ «Корвет» на розробку проекту відводу земельної ділянки під будівлею готелю «Алушта» та спорудами автостоянки в цілому розташованих за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Октябрська, 50 та які належать ЗАТ «Корвет» на праві власності (свідоцтво про право власності від 08.09.2003 року №936547).

25.11.2005 року ЗАТ «Корвет» направила на адресу Алуштинської міської Ради листа №81 з повторним проханням розглянути на сесії Алуштинської міської Ради питання надання дозволу ЗАТ «Корвет» на розробку проекту відводу земельної ділянки під будівлею готелю «Алушта» та спорудами автостоянки в цілому розташованих за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Октябрська, 50 та які належать ЗАТ «Корвет» на праві власності (свідоцтво про право власності від 08.09.2003 року №936547).

23.05.2006 року Рішенням Господарського Суду Автономної Республіки Крим по справі №2-20/2347-2006 за позовом Закритого акціонерного товариства  «Корвет» до Компанії „Байрасс Консалтанас Лімітед” за участю третіх осіб Акціонерного комерційного банку „Правекс-Банк” в особі Алуштинського відділення,  та Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації, вирішено  у примусовому порядку здійснити поділ майна та виділ часток в натурі з майнового комплексу готелю „Алушта”, який знаходиться за адресою: м. Алушта, вул. Жовтнева, 50, що є у спільній частковій власності ЗАТ „Корвет” та Компанії „Байрасс Консалтанас Лімітед” у відповідності до часток у спільному майні, а саме:

-          частки, що складається з  приміщень площею 213,4 кв.м., набутих  на підставі договору купівлі-продажу № 35 від 24.09.2003р. та частини основної будівлі у  6688,5 кв.м., а також будівлі і споруди автостоянки площею 15,5 кв.м.   готелю "Алушта",  що належить  на праві власності Закритому акціонерному товариству „Корвет”.

-           частки у 76, 76 кв.м., що  належать на праві власності  компанії    „Байрасс  Консалтанас Лімітед"/

Припинити право спільної часткової власності ЗАТ „Корвет” та Компанії „Байрасс Консалтанас Лімітед” на об’єкт майнового комплексу готелю „Алушта” у м. Алушта, вул. Жовтнева 50.

28.08.2006 року Постановою Севастопольського Апеляційного Господарського Суду по справі №2-20/2347 за позовом Закритого акціонерного товариства  «Корвет» до Компанії „Байрасс Консалтанас Лімітед” за участю третіх осіб Акціонерного комерційного банку „Правекс-Банк” в особі Алуштинського відділення,  та Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації, вирішено Рішення Господарського Суду Автономної Республіки Крим від 23.05.2006 року по справі №2-20/2347-2006 змінити та резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції: Позов ЗАТ «Корвет» до компанії «Байрасс Консалтанас Лімітед», за участю третіх осіб Акціонерного комерційного банку „Правекс-Банк” в особі Алуштинського відділення, та Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації про примусовим поділ майна, задовольнити частково.

Також даною постановою Севастопольського  Апеляційного Господарського Суду вирішено у примусовому порядку здійснити поділ майна та виділ часток в натурі з цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», який знаходиться за адресою: Україна, АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, 50 між ЗАТ «Корвет» і компанією «Байрасс Консалтанас Лімітед» наступним чином: ЗАТ «Корвет» нежитлові приміщення, загальною площею 7400,8кв.м., цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», що складає 994/100 частки від загальної площі літера «А» готелю «Алушта»або, з врахуванням округлення складає 99/100 частки, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.09.2003 року Алуштинською міською Радою та договору №35 від 24.05.2003 року компанії «Байрасс Консалтанас Лімітед» нежитлові приміщення, загальною площею 76,76кв.м., що складає 6/1000 частки цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», або з врахуванням округлення складає 1/100, на підставі договору №б/н від 20.08.2002 року та припинити право спільної часткової власності ЗАТ «Корвет та компанії «Байрасс Консалтанас Лімітед» на об’єкт майнового комплексу готелю «Алушта» у м. Алушта, вул. Жовтнева, 50.

20.11.2006 року ЗАТ «Корвет» направило на адресу Алуштинської міської Ради листа з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ЗАТ «Корвет», площею 3378,4кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні ЗАТ «Корвет» за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, 50 і необхідна для обслуговування автостоянки на 75 місць.

27.12.2006 року Рішенням №8/236, 8-ї сесії 5-го скликання Алуштинської міської Ради «Про відмову ЗАТ «Корвет» в дозволі підготовки проекту відводу земельної  для автостоянки на 75 місць» вирішено відмовити ЗАТ «Корвет» в дозволі підготовки проекту землеустрою по відводу та передачі в оренду земельної ділянки площею 0,33784га для обслуговування автостоянки на 75 місць, яке знаходиться у фактичному користуванні ЗАТ «Корвет» за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50 у зв’язку з тим, що площа споруд та будівель, які належать ЗАТ «Корвет», у відповідності з наданими документами, по вищевказаній адресі складає 0,0015га.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що згідно направленого Представництвом фонду майна АР Крим на адресу ТОВ «Корвет» листа №404, встановлено, що у склад оцінюваного за договором оцінки об’єкту приватизації від 10.11.2002 року, укладеного між Представництвом Фонду майна АР Крим та підприємством «Dалекс – експерт» входило майно: - готель «Алушта», - ресторан «Алушта», - автостоянка на 75 автомобілів. У склад оцінюваного майна автостоянки входило: - будівля контрольно – пропускного пункту, площею забудови 22кв.м.; - крильцо, площею 7,6кв.м., - підпірні стіни, площею 39,5кв.м., - металеві огородження площею 339,1кв.м., - металеві ворота, площею 25,5кв.м., дорожнє покриття (асфальтове на щебеній основі), площею 3374,4кв.м..

Таким чином даним листом підтверджується, що автостоянка на 75 місць включаючи в себе будівлі та споруди має загальну площу 3378,4кв.м., що в свою чергу Алуштинською міською Радою при прийнятті оспорюваного рішення враховано не було, тим самим порушивши права та законні інтереси ЗАТ «Корвет».

Крім того суд зазначає, що відповідно до Рішення №4/9, 24-ї сесії Алуштинської міської Ради «Про включення цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», розташованого за адресою: м. Алушта, вул. Октябрська, 50, у перелік об’єктів комунальної власності, які належать приватизації» від 21.08.2002 року шляхом конкурсу об’єкт приватизації, цілісний майновий комплекс готелю «Алушта» був приватизований та придбаний за договором купівлі – продажу від 13.03.2003 року приватним науково – виробничим підприємством «Владис», який в свою чергу за актом приймання – передачі від 04.04.2003 року передав ТОВ «Корвет» (згідно рішення Установчих зборів засновників від  01.04.2005 року реорганізовано в ЗАТ «Корвет») приватизований та придбаний цілісний майновий комплекс готель «Алушта».

З наведеного, суд зазначає, що за договором купівлі – продажу від 13.03.2003 року та за актом приймання – передачі від 04.04.2003 року автостоянка на 75 місць та земельна ділянка з розташованими на неї спорудами загальною площею 3378,4кв.м. перейшла у власність до ЗАТ «Корвет», окрім цього земельна ділянка, з розташованими на неї спорудами, загальною площею 3378,4кв.м., згідно матеріалів справи, завжди використовувалась, як автостоянка для автомобілів.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), після   придбання   об'єкта   його   новий   власник  стає правонаступником прав і обов'язків приватизованого підприємства.

Відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», власники приватизованих об'єктів мають  пріоритетне  право на  довгострокову оренду (на строк не менше десяти років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок  відповідно до  законодавства  України,  якщо  на  це  немає  прямої  заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради. Місцева рада   зобов'язана   у   місячний   строк  з  моменту реєстрації приватизованого об'єкта переоформити договір оренди  на користування землею.

Згідно до ч.1 ст. 377 Цивільного Кодексу України, до особи,  яка  придбала  житловий  будинок,  будівлю  або споруду,  переходить право власності на земельну ділянку,  на якій вони розміщені,  без зміни її цільового призначення,  у  розмірах, встановлених договором.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно №3174773, Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації від 25.03.2004 року, право власності на цілісний майновий комплекс за адресою: АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, буд. 50, на підставі договору купівлі – продажу №35 від 24.09.2003 року, у частці 3/100 належить ТОВ «Корвет», на підставі свідоцтва про право власності від 08.09.2003 року та Рішення №702 від 29.08.2003 року Алуштинської міської Ради, у частці 96/100 належить ТОВ «Корвет», на підставі договору купівлі – продажу від 20.08.2002 року, у частці 1/100 належить компанії «Байрасс Консалтанас Лімітед».

Згідно ч.4 ст. 120 Земельного Кодексу України, при переході права власності  на  будівлю  та  споруду  до кількох  осіб  право  на земельну ділянку визначається пропорційно часткам  осіб  у  вартості  будівлі  та  споруди,  якщо  інше   не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

За таких обставин Постановою Севастопольського Апеляційного Господарського від 28.08.2006 року вирішено здійснити поділ майна та виділ часток в натурі з цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», який знаходиться за адресою: Україна, АР Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, 50 між ЗАТ «Корвет» і компанією «Байрасс Консалтанас Лімітед» наступним чином: ЗАТ «Корвет» нежитлові приміщення, загальною площею 7400,8кв.м., цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», що складає 994/100 частки від загальної площі літера «А» готелю «Алушта»або, з врахуванням округлення складає 99/100 частки, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.09.2003 року Алуштинською міською Радою та договору №35 від 24.05.2003 року компанії «Байрасс Консалтанас Лімітед» нежитлові приміщення, загальною площею 76,76кв.м., що складає 6/1000 частки цілісного майнового комплексу готелю «Алушта», або з врахуванням округлення складає 1/100, на підставі договору №б/н від 20.08.2002 року, таким чином визначивши частки кожного володільця у праві власності на цілісний майновий комплекс готелю «Алушта».

Отже суд вважає, що існують всі підстави для відміни оспорюваного рішення, як таке, що прийняте з порушенням прав та законних інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Корвет».

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ч.8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект   відведення  земельної  ділянки  розробляється  за замовленням громадян організаціями,  які мають відповідні  дозволи (ліцензії)   на   виконання   цих   видів   робіт,  у  строки,  що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186 Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або  органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями 118,123, 124 Земельного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 123 Земельного кодексу України, умови  і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором,  укладеним замовником з виконавцем цих  робіт  відповідно  до  типового  договору.   Форма   типового договору,   нормативи   та  строки  розробки  проектів  відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України юридична особа,  зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне  користування  із  земель  державної  або  комунальної власності,  звертається  з  відповідним  клопотанням  до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій  або сільської, селищної, міської ради.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного кодексу України проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним  органами,  органами  архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які  їй  підлягають, подається до відповідної державної  адміністрації  або  сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах  своїх  повноважень,  визначених  цим  Кодексом,   приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України “По місцеве самоврядування в Україні”,  виключно  на  пленарних  засіданнях  сільської,  селищної, міської ради вирішуються відповідно  до   закону   питання   регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 Роз’яснень Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Захист прав громадян та юридичних осіб  на  земельні  ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав;   відновлення  стану  земельної  ділянки,  який  існував  до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють  небезпеку  порушення  прав;  визнання  угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої  влади  або  органів місцевого   самоврядування;   відшкодування   заподіяних  збитків; застосування інших передбачених  законом  способів.  Зокрема,  при оскарженні  рішень  органів  виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань,  віднесених до їх компетенції (наприклад, про  відмову  в передачі у власність чи в продаж земельної ділянки або розміщенні об'єкта),  суд у  разі  задоволення  позову  визнає рішення  цих  органів  недійсними  і  зобов'язує  їх,  залежно від характеру спору,  виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 15.05.2007 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 23.05.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати нечинним Рішення №8/236, 8-ї сесії 5-го скликання Алуштинської міської Ради від 27.12.2006 року «Про відмову ЗАТ «Корвет» в дозволі підготовки проекту відводу земельної  для автостоянки на 75 місць».

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.