ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.09.07                                                                                               Справа №11/420/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А. судді  Кричмаржевський В.А.    , Зубкова Т.П.  , Хуторной В.М.

при секретарі Піскунової І.В.

за участю представників:

позивача – Неумитих В.В., дов. №10/9084-65 від 29.12.2006р.

відповідача -   Василенка І.М., дов. №72 від 18.01.2007р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Комунального підприємства „Виробничий комбінат „Тепловодоканал”, м.Енергодар Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 27.07.2007 року

у справі  №11/420/07

за позовом ВАТ „Дніпроенерго” в особі виробничого структурного підрозділу „Запорізька теплова електростанція”, м. Енергодар

до  КП „Виробничий комбінат „Тепловодоканал”, м.Енергодар Запорізької області

про стягнення коштів

Установив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.07.2007р. (суддя Гончаренко С.А.) позов задоволено у повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за договором в частині оплати за отриману теплову енергію у вигляді пари.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій заявник просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що заборгованість відсутня за отриману у лютому та березні 2007року теплову енергію, оскільки була своєчасно оплачена.

Представник заявника апеляційної скарги у судовому засіданні підтримав вимоги, що викладені в апеляційній скарзі. Наполягає на скасуванні рішення та відмові у задоволенні позовних вимог.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні зазначили, що постановою НКРЕ від 05.10.2006року підвищено тарифи на теплову енергію, про що було повідомлено відповідача, але з новими тарифами останній не погодився у зв'язку з чим і виникла заборгованість за спожиту у січні - лютому 2007року теплову енергію у вигляді пару.

Позивач вважає рішення суду обґрунтованим, з вимогами апелянта не погоджується та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Згідно з розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №2688 від 26.09.2007р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А. (головуючого), Зубкової Т.П. та Хуторного В.М.

Обговоривши доводи заявника апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі 04.02.2005року укладений договір про постачання теплової енергії у вигляді пари, відповідно до умов якого позивач (енергопостачальник) прийняв на себе зобов'язання поставити відповідачу (споживачу) теплову енергію у вигляді пари у встановлених договором обсягах, а споживач зобов'язався своєчасно оплатити прийняту теплову енергію.

Відповідно до розділу 6 договору за відпущену теплову енергію у вигляді пари у межах договірної величини споживач сплачує енергопостачальнику діючий тариф, затверджений розпорядженням Запорізької облдержадміністрації у розмірі 54,60грн.за 1 Гкал. При зміні тарифу на теплову енергію  урядовими та державними органами України, сума оплати за відпущену теплову енергію перераховується з моменту введення нових тарифів та доводиться до споживача. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць, розрахунки за теплову енергію енергопостачальна організація здійснює з споживачем у 5-ти денний строк від дати підписання акта про відпуск теплової енергії.

Розділом 7 за неналежне виконання договору встановлена відповідальність у вигляді відшкодування заподіяних збитків без врахування неустойки.

Пунктом 7.2.2 за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує енергопостачальникові пеню у розмірі 0,5% за кожний день прострочення.

До вказаного вище договору були укладені додаткові угоди №1 та 2, якими був продовжений строк дії договору та встановлені орієнтовні вартості відпускної теплоенергії.

Постановою НКРЕ за №1304 від 05.10.2006року затверджений тариф на теплову енергію для ВАТ „Дніпроенерго”, яка виробляється Запорізькою тепловою електростанцією, який встановлений у розмірі 105,47грн. за 1 Гкал(без ПДВ)(а.с. 32).

На виконання умов договору позивачем було відпущено відповідачеві у січні 2007року теплової енергії у вигляді пари 114 Гкал на загальну суму 14.428,30грн., а у лютому 2007року – 111 Гкал на суму 14.048,60грн., що підтверджується актами про відпуск теплової енергії (а.с.29-30). Сума за спожиту теплову енергію розраховувалась за новим встановленим тарифом.

Однак у встановлені договором строки відповідачем оплата за отриману теплову енергію за встановленим тарифом сплачена не була, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 16.191,90грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків між сторонами, де вказані суми заборгованості за спожиту енергію та здійснені оплати.

Слід звернути увагу на те, що позивачем на адресу відповідача було надіслано  повідомлення, де ВАТ „Дніпроенерго” повідомило, посилаючись на постанову НКРЕ про підвищення тарифу, який складає 105,47грн. за 1 Гкал, та зазначивши у цьому повідомленні, що це є невід'ємною частиною договору.

На вказане повідомлення КП „Виробничий комбінат „Тепловодоканал”, м.Енергодар Запорізької області, направило лист від 08.11.2006року, яким був повернутий акт про відпуск теплової енергії за жовтень 2006року. Також цим листом відповідач повідомив позивача про те, що повідомлення про введення нових тарифів відповідач не приймає до виконання рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 19.10.2006року за № 234.

Таким чином, не погоджуючись з підвищеним тарифом на теплопостачання, відповідачем здійснювались оплати отриманої пари за тарифом, встановленим раніше.

Як вже зазначалось вище, сторони, укладаючи договір, погодили, що при зміні тарифу на теплову енергію  урядовими та державними органами України, сума оплати за відпущену теплову енергію перераховується з моменту введення нових тарифів та доводиться до споживача.

Отже, як свідчать матеріали справи, позивачем на адресу відповідача після прийняття постанови НКРЕ про встановлення нового тарифу було надіслано  повідомлення про зміну тарифу на теплопостачання. Надання будь-якої відповіді  споживача щодо цього договором не передбачено, а тому слід вважати, що сторони укладаючи договір, передбачали зміну тарифу та встановили, що у разі настання такого випадку достатньо лише надсилання повідомлення енергопостачальником про це споживачеві. При цьому договором чітко встановлено, що енергопостачальник повідомляє споживача саме про суму оплати, яка перераховується з моменту введення нових тарифів.

Енергопостачальник та споживач, укладаючи договір, передбачали зміну тарифів, споживач був повідомлений належним чином про підвищення тарифу на теплопостачання, а тому колегія суддів вважає, що умови договору щодо порядку погодження вартості спожитої енергії сторонами дотримано. А відтак вартість теплової енергії відповідно до договору та постанови НКРЕ за № 1304 від 05.10.2006року встановлюється відповідно до затвердженого НКРЕ тарифу у розмірі 105,47грн за 1 Гкал (без ПДВ).

Враховуючи здійснені відповідачем оплати за раніше діючим тарифом за отриману у січні - лютому 2007року теплову енергію, сума основного боргу складає 16.191,90грн.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, сума основної заборгованості заявлена позивачем обґрунтовано та підтверджена матеріалами справи.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіряючи розрахунок позовних вимог в частині стягнення суми інфляційних втрат, річних та пені, колегією суддів виявлені помилки при розрахунку цих сум, а саме,  до стягнення підлягає: 356,48грн.- інфляційних втрат, 184,56грн. – 3% річних та 986,58грн. – пені.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення вартості отриманої теплової енергії у вигляді пари є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні, але апеляційна скарга залишається без задоволення, доводи, викладені в ній, спростовуються вищенаведеним.

Невірний розрахунок позовних вимог є підставою для перерахування витрат по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Виробничий комбінат „Тепловодоканал”, м. Енергодар, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 27.07.2007р. у справі №11/420/07 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача на користь позивача 16.191,90грн. - основного боргу, 986,58грн. – пені, 356,48грн. – інфляційних втрат, 184,56грн. – 3% річних, 177,31грн. - державного мита та 116,82грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.”

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А.

судді  Кричмаржевський В.А.

Зубкова Т.П.  Хуторной В.М.