ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/422
10.09.07

За позовом                    Комунального підприємства  "Управління житлового                                                             господарства" Дарницького району міста Києва

До відповідача           Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія                                         "Укр-Кан-Пауер"

Про                              внесення змін до договору

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача           не з'явились

Від відповідача           не з'явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом комунальне підприємство "Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва до закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан-Пауер" про внесення змін до п. 6.5 договору № 450112 від 01.10.2004 на постання теплової енергії у вигляді гарячої води, виклавши його в наступній редакції: оплата за теплову енергію здійснюється через ГІОЦ на протязі поточного року, а остаточні розрахунки по оплаті за теплову енергію проводяться на 01 жовтня проточного року згідно з Законом України "Про житлового-комунальні послуги" та розпорядження КМДА від 30.10.2006 № 1575 "Про затвердження тарифів на теплову енергію".

Позовні вимоги мотивовані тим, що порядок розрахунків, який встановлений п. 6.5. договору, суперечить Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанові Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, розпорядженню КМДА  № 1575 від 30.10.2006 "Про затвердження тариф на теплову енергію".

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. За твердженням відповідача, чинна редакція п. 6.5 договору не суперечить наведеним позивачем правовим актам, оскільки вони регулюють відносини між позивачем та споживачами, а не між позивачем та відповідачем.  Розпорядження КМДА № 1575 від 30.10.2006 втратило чинність на підставі розпорядження КМДА № 643 від 30.05.2007 до звернення позивача з позовом до суду.

Розглянувши надані учасниками процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.10.2004 між ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан-Пауер" та КП "Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва було укладено договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (далі –Договір), предметом якого є виготовлення, системне постачання та передача відповідачем у власність позивача товару –теплової енергії у вигляді гарячої води в період з 01.10.2004 по 30.09.2005. Виготовлення, постачання та передача теплової енергії відповідачу здійснюється для потреб опалення та гарячого водопостачання.

Пунктом 6.5 Договору встановлений порядок розрахунків, відповідно до якого покупець (позивач) самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно отриманого платіжного доручення не пізніше 28 числа поточного місяця.

17.04.2007 позивач надіслав позивачу пропозицію про внесення змін до п. 6.5. Договору, виклавши його в наступній редакції: оплата за теплову енергію здійснюється через ГІОЦ протягом поточного року, а остаточні розрахунки по оплаті за теплову енергію проводяться на 01 жовтня поточного року.

Відповідач не надав відповідь на пропозицію позивача.

Загальні підстави для зміни договору передбачені ст. 651 ЦК України, відповідно до якої зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1).

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених  договором або законом.

В силу ст. 33 ГПК України доведення вказаних обставин покладається на позивача. У той же час, позовні вимоги не пов’язані зі зміною Договору у зв’язку з істотним порушенням Договору відповідачем.

Також не передбачені наведені позивачем підстави зміни Договору його умовами та Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-ІV, який визначає основні правові, економічні, організаційні засади діяльності на об’єктах теплопостачання та регулює відносини, пов’язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплої енергії та захисту прав споживачі та працівників сфери теплопостачання.

Крім того, предмет Договору не пов’язаний з наданням житлово-комунальних послуг, у зв’язку з чим до нього не можуть бути засновані правові акти, які регулюють житлового-комунальні послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов’язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004  № 1875-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ч. 4 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Балансоутримувачем, в силу абзацу 4 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Виконавцем є суб’єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору (абзац 5 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Оскільки централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення є комунальними послугами (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"), їх виконавцем може бути суб’єкт господарювання, предметом діяльності якого є їх надання.

Відносини між суб’єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), і фізичною та юридичною особою (споживачем), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005.

Відповідно до вказаних Правил централізоване постачання холодної води –це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Послуга з центрального опалення, яка спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартир,   згідно з Правилами також надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Отже, в контексті наведених нормативних атів, виконавцем послуги з централізованого постання гарячої води та централізованого опалення може бути булансоутримувач, оскільки внутрішньобудинкові системи гарячого водопостачання та теплопостачання перебувають у нього у використанні.

Позивач є баласоутримувачем, стосовно чого він не заперечує.

За таких обставин, виключно позивач може виступати виконавцем вказаних послуг і повинен укладати договори зі споживачами –мешканцями будинку.

З огляду на це, норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, регулюють правовідносини між позивачем та споживачами, і не поширюються на правовідносини, які виникають між ним та відповідачем.

Статтею 652 ЦК України передбачені можливість зміни договору у разі істотної зміною обставин. В силу вказаної норми зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якщо сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах.

Наявність вказаних обставин позивачем також не наведена.

З огляду на викладена, оскільки відповідач не навів підстав для зміни договору, передбачених ст.ст. 651, 652 ЦК України, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК  України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя
С.А. Ковтун

Рішення підписано 21 вересня 2007 року