ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.09.07р.

Справа № А38/306-07(А17/200-06)

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс", м. Дніпропетровськ

до  Державної податкової інспекції  у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.03.2006р.

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового  засідання А.О. Бикова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача Мухамедніязова Г.Б. довіреність без номеру від 17.07.07р. представник

Від відповідача Жаворонков С.М. довір. № 41653/10/10-039  від 12.10.06р. начальник юридичного відділу; Кисельова Л.Л., дов. № 38887/10/10-048 від 10.08.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.03.2006р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно донарахував ТОВ «Барс»податок з доходу приватних нотаріусів, який не був нарахований та утриманий позивачем з сум, виплачених приватним нотаріусом за надані послуги, перерахованих ним на поточні рахунки приватних нотаріусів за вчинення останніми юридичних дій.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що в порушення вимог п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" позивачем (який відповідно до п.1.15 ст.1, п.п.61.1. п.8.1 ст.8 вказаного Закону, являється податковим агентом) податок з доходу, виплачений приватним нотаріусам за перевіряємий період не нараховано та до бюджету не перераховано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення від 16.01.06р. №19/23-3, виданого ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, співробітниками податкового органу проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивача за період діяльності підприємства з 01.07.04р.-30.09.05р., за результатами якої складено акт №17/23-3/23-39853040 від 20.02.06р.

В ході планової перевірки податковим органом встановлено, що підприємство перерахувало кошти за надані послуги приватним нотаріусам від здійснення незалежної професійної діяльності без утримання прибуткового податку, в результаті чого відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», що призвело до заниження податку з доходу фізичних осіб у сумі 10197,38 грн. та визначено суму податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій).

За результатами розгляду акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 02.03.06р. згідно якого ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська визначило зобов’язання підприємства з прибуткового податку: основний платіж –10197,38 грн., штрафні санкції 20394,76 грн., разом 30592,14 грн.

Суд відмовляє в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.15 статті 1 Закону України “Про податок з доходів з фізичних осіб” податковим агентом є юридична або фізична особа суб’єкт підприємницької діяльності, яка зобов’язана нараховувати, утримувати та перераховувати податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік.

Надавати податкову звітність податковим органам, а також нести відповідальність за порушення норм даного Закону.

Позивач по справі ТОВ “Барс”  є юридичною особою, що не  протирічить вищевказаній нормі.

Відповідно до статті 32 Закону України “Про нотаріат” з доходу приватного нотаріуса утримується податок з доходів фізичних осіб за ставками встановленими Законом України “Про податок з доходів фізичних осіб”.

Відповідно до вимог пункту 1.3 статті Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, доходом з джерелом його походження з України визначено будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, зокрема у вигляді доходів від здійснення підприємницької діяльності, а також незалежної професійної діяльності на території України.

Утримання та сплата перерахування до бюджету податку з таких доходів за ставкою податку визначеного у пункті 7.1 статті 7 та пункті 22.3 статті 22 Закону України “Про податок з доходів фізичних” осіб  є 13% відсотків.

Нотаріус надає нотаріальні послуги підприємству згідно укладеного цивільно-правового договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Таким чином договори між позивачем та приватними нотаріусами на виконання нотаріальних послуг фактично були укладені в усній формі.

На виконання умов договорів підприємство, що виплачує доходи приватним нотаріусам у вигляді плати за вчинення нотаріальних дій та плати за додаткові послуги правового характеру, є податковим агентом, щодо таких доходів та несе відповідальність за нарахування.

Відповідно до вимог пункту 19.2 “б” статті 19 Закону України “Про податок з доходів з фізичних осіб” податкові агенти зобов’язані надати у строк встановлений вищевказаним Законом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу нарахованого (виплаченого) на користь платника додатку та сум податку утриманих з цих доходів.

Розрахунок 1-ДФ подається до податкового органу за своїм місцезнаходженням.

Таким чином доходи виплачені підприємством приватним нотаріусам за здійснення нотаріальних дій підлягають оподаткуванню за місцем виплати доходу по ставці 13% та відображаються у формі 1-ДФ.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються: доходи у вигляді зарплати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку згідно умов цивільного або правового договору.

Таким чином, позивачем порушено вимоги підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4, пункту 19.2 “б”  статті 19 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, а саме податок з доходу виплачений приватному нотаріусу в І та ІІ кварталах 2004 року банком позивача не нарахований та не перерахований до бюджету.

Відповідно до пункту 1.15 та підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платни ка податку, зобов’язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок до бюджету від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 вищевказаного Закону.

Тобто, якщо послуги приватного нотаріуса оплачують податкові агенти, то вони зобов’язані утри мати податок з доходів фізичних осіб з усієї виплачуваної суми.

Крім того, податкові агенти зобов’язані виконувати всі функції, передбачені пунктом 1.15 статті 1 вищевказаного Закону щодо виплачуваних доходів, та виконувати норми статті 1 вищевказаного Закону стосовно порядку сплати (перерахування) утриманого податку до бюджету.

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до від повідного місцевого бюджету несе юридична особа або її уповноважений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід відповідно до підпункту 16.3.5 пункту 16.3 статті 16 вищевказаного Закону.

Стосовно твердження позивача щодо неправомірності визначення податкового зобов’язання позивачеві за платежем “Податок з доходів найманих працівників”, оскільки приватний нотаріус не є найманою особою позивача, суд зазначає те, що відповідно до Переліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та державних цільових фондів, оперативний облік яких ведеться органами державної податкової служби України, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 1 липня 2005 року №247 та відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 27 грудня 2001року №604 “Про бюджетну класифікацію та її запровадження”, юридичні особи є платниками податку з доходів найманих працівників - код бюджетної класифікації –11010100.

З урахуванням викладеного, суд  зазначає  необґрунтованість  на  недоведеність  належними доказами позиції позивача, в зв’язку  з чим,, адміністративний позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.161-163, 169,  розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                  Н.А.Бишевська

Дата виготовлення постанови 18.09.07 р.