КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2007                                                                                           № 18/575

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Трофімова Л.А.,

від відповідача - не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Українсько-російська акціонерна страхова компанія "Авіоніка"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.12.2006

у справі № 18/575

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Ренесанс"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Українсько-російська акціонерна страхова компанія "Авіоніка"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 36899,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2006 у справі №18/575 позов задоволено повністю. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка” на користь Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Ренесанс” 36899,83 грн. заборгованості, 368,99 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким частково відмовити у задоволенні позовних вимог. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції були неповністю з’ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права.

Апеляційний господарський суд дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов до того, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

14.07.2005 між позивачем та відповідачем було укладено договір про загальні умови факультативного перестрахування № 002.05-F. Предметом вказаного договору є угода сторін про факультативне перестрахування ризиків, права і обов’язки сторін, які беруть участь у перестрахуванні.

Умовами договору передбачається, що передача ризиків у перестрахування здійснюється шляхом укладення договору факультативного перестрахування (ретроцесії) – Ковер – Нота.

Як передбачено умовами договору факультативного перестрахування були укладені Ковер – Ноти № 01478.30-01.00/4 від 29.11.2005, № 01439.30-01.02/3 від 26.10.2005, № 01565.30-01.15/3 від 03.03.2006.

Ковер – Нот № 01478.30-01.00/4 від 29.11.2005 було укладено на перестрахування автомобіля марки “Тойота Ленд Крузер”, 2003 року випуску, реєстраційний номер 27136 ТА.

27.04.2004 вказаний автомобіль був підпалений невідомими особами. Листом № 257-R/4 від 28.04.2006 позивач повідомив відповідача про страховий випадок. Як підтверджується супровідним листом № 573-R/4 від 02.08.2006, позивач направив відповідачу весь пакет документів необхідних для відшкодування збитків по страховому випадку.

Ковер – Нот № 01439.30-01.02/3 від 26.10.2005 було укладено на перестрахування автомобіля марки “Тойота Ленд Крузер”, 2005 року випуску, реєстраційний номер ВС 0070 АІ

25.05.2006 вказаний автомобіль потрапив у ДТП. Листом 334-R/3 від 25.05.2006 позивач повідомив відповідача про страховий випадок. Як підтверджується супровідним листом № 540-R/3 від 24.07.2006, позивач направив відповідачу весь пакет документів необхідних для відшкодування збитків по страховому випадку.

05.04.2006 у вказаного автомобіля було пошкоджено вітрове скло. Листом 193-R/3 від 07.04.2006 позивач повідомив відповідача про страховий випадок. Як підтверджується супровідним листом № 276-R/3 від 05.05.2006, позивач направив відповідачу весь пакет документів необхідних для відшкодування збитків по страховому випадку.

Ковер – Нот № 01565.30-01.15/3 від 03.03.2006 було укладено на перестрахування автомобіля марки “Субару Легасі”, реєстраційний номер ВС 5500 АС.

14.04.2006 вказаний автомобіль було пошкоджено. Листом 210-R/3 від 17.04.2006 позивач повідомив відповідача про страховий випадок. Як підтверджується супровідним листом № 378-R/3 від 07.06.2006, позивач направив відповідачу весь пакет документів необхідних для відшкодування збитків по страховому випадку.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не перерахував на користь позивача грошової суми по жодному з випадків у межах своєї відповідальності.

Статтею 12 Закону України “Про перестрахування” передбачено, що перестрахування – це страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов’язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Пунктом 5.9. договору факультативного перестрахування передбачено, що при настанні та врегулюванні страхового випадку перестраховик виплачує цементну частину страхового відшкодування пропорційно частці його відповідальності за конкретним ризиком.

На виконання умов договору перестраховик протягом десяти робочих днів після одержання документів, що підтверджують страхову подію та її обставини, перераховує свою частину відшкодування на рахунок цедента та оплачує всі банківські витрати і збори. Також договором визначено перелік таких документів: письмова заява страхувальника про виплату страхового відшкодування; страховий акт (аварійний сертифікат); копії оригінального договору страхування і/або страхового полісу; документи відповідних обставинам випадку уповноважених державних і інших органів, що підтверджують настання страхового випадку; підтвердження сплати цедентом страхового відшкодування (за винятком випадків, коли в силу вступає умова про касовий збиток) та інші, обґрунтовано запитані документи.

За умовами Ковер – Нотів № 01478.30-01.00/4 від 29.11.2005, № 01439.30-01.02/3 від 26.10.2005, № 01565.30-01.15/3 від 03.03.2006 перестрахування здійснюється пропорційно.

У відповідності до вищезазначених Ковер – Нотів страховими випадками є: пошкодження чи знищення транспортного засобу (його частин, додаткового устаткування) внаслідок ДТП; незаконне заволодіння (крадіжка, розбій, грабіж) транспортного засобу (його частин, додаткового устаткування) при його знаходженні в будь-якому місці та конструктивна загибель; пошкодження чи знищення транспортного засобу (його частин, додаткового устаткування) внаслідок протиправних дій третіх осіб при його знаходженні в будь-якому місці; пошкодження чи знищення транспортного засобу (його частин, додаткового устаткування) внаслідок стихійного лиха, пожежі, падіння сторонніх предметів (дерев, будов та їх конструктивних елементів), напад тварин.

Перестрахувальна премія за умовами Ковер – Ноту № 01478.30-01.00/4 від 29.11.2005 складає 525 грн. Як підтверджується актом про взаємозалік боргів від 08.06.2006, страхове відшкодування було виплачене позивачем на користь страхувальника – Качмара М.М. в повному обсязі.

Перестрахувальна премія за умовами Ковер – Ноту № 01439.30-01.02/3 від 26.10.2005 по страховому випадку, що стався з автомобілем марки “Тойота Ленд Крузер”, реєстраційний номер ВС 0070 АІ, а саме ДТП, складає 35861,09 грн. Як підтверджується платіжним дорученням № 4842 від 27.07.2006 на суму 277402,04 грн., страхове відшкодування було виплачене позивачем на користь страхувальника – Лапшина О.В. в повному обсязі.

У відповідності до умов вказаного Ковер – Ноту по страховому випадку, що стався з автомобілем марки “Тойота Ленд Крузер”, реєстраційний номер ВС 0070 АІ, а саме потрапляння сторонніх предметів, перестрахувальна премія складає 307,46 грн. Як підтверджується актом про взаємозалік боргів від 14.04.2006, страхове відшкодування було виплачене позивачем на користь страхувальника – Лап шина О.В. в повному обсязі.

Перестрахувальна премія за умовами Ковер – Ноту № 01565.30-01,15/3 від 03.03.2006 складає 206,28 грн. Як вбачається з акту про взаємозалік боргів від 06.05.2006, страхове відшкодування було виплачено позивачем на користь страхувальника – Трішкіна В.Є. у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплатив позивачу перестрахувальну премію  по жодному з зазначених страхових випадків, а тому сума боргу відповідача перед позивачем складає 36899,83 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже апеляційний господарський суд враховуючи вище наведене прийшов до висновку, що Господарським судом міста Києва були повно з’ясовані всі обставини, які мають значення для справи, тому рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2006 відповідає чинному законодавству і не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка” не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка” на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2006 у справі № 18/575 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2006 у справі № 18/575 залишити без змін.

Матеріали справи № 18/575 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді