ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

18.09.2007
Справа №2-17/5017-2006

За позовом Прокурора АР Крим, в особі Кримської митниці, м. Сімферополь

До  відповідача ТОВ “Агровіта”, Красноперекопський район

Про стягнення 1879154,03 грн. ввізного мита та 375830,31грн. податку на додану вартість.

Суддя В.І. Гайворонський

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Зудінов п/д від 10.04.06р.

Від    відповідача  -   не з’явився.

За участю прокурора -    Горна К.В. посв. пост.

Сутність спору:   Заступник прокурора  звернувся до господарського суду АР Крим з  позовом в особі позивача  та просить стягнути з відповідача 1879154,03 грн. ввізного мита.

Уточненням від 13.06.06р. виконуючий обов’язки прокурора уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1879154,03грн. ввізного мита та 375830,31грн. податку на додану вартість.

Суд вважає, що провадження по справі підлягає припиненню, при цьому виходить з наступних підстав:

Згідно позовної заяви позов поданий в інтересах держави в особі Кримської митниці у зв’язку з тим, що відповідно до п. 18 ст. 1 Митного кодексу України митні органи є спеціально уповноваженими органами виконавчої влади в галузі митної справи, на які відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено безпосереднє здійснення митної справи. Ст. 15 Митного кодексу України визначає, що митниця є митним органом, який безпосередньо забезпечує виконання законодавства України з питань митної справи, справляння податків і зборів та виконання інших завдань покладених на митну службу України.

Згідно довідки ЄДРПОУ Кримська митниця є юридичною особою, організаційно – правова форма орган виконавчої влади, форма власності  - державна, основний від діяльності управління та нагляд у сфері оподаткування.

Таким чином, згідно ст. 81 ЦК України позивач є юридичною особою публічного права. Відповідно спори с вказаними особами, пов’язани із здійсненням ними владних повноважень, що має місто у даному випадку,  є публічно правовими спорами.

Дана думка суду співпадає з думкою Верховного суду України викладену в постановах Верховного  Суду України № 06/035 від 24.01.2006року, від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231, згідно яких аналогічні спори повинні розглядатися за нормами КАС України. Тобто згідно вказаних постанов спори з юридичними особами публічного права є публічно-правовими спорами.

Таким чином у даному випадку спір підлягає розгляду в адміністративному проваджені згідно п.4 ч.1 ст. 17 КАС України.

При цьому необхідно відмітить, що у даному випадку статус відповідача значення не має, що також співпадає з думкою Верховного суду України, викладену в постанові Верховного Суду України від 24.01.06р. по справі №11/268.

Однако позов поданий по нормам ГПК України у порядку господарського судочинства, у зв’язку з чим провадження по справі порушено у порядку господарського судочинства.

При цьому необхідно відмітить, що виходя з закріпленого ст. 129 Конституції України принципу диспозитивності сторін суд не вправі змінювати заяву зацікавленої сторони та вирішувати за зацікавлену сторону у який суд – господарський або адміністративний надавати заяву.

Таким чином провадження по справі підлягає припиненню по п.1 ст. 80 ГПК України оскільки спір підлягає розгляду адміністративними судами у рамках адміністративного судочинства.

З сенсу п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень КАСУ слідує, що Господарські суди у даному випадку виконують функції адміністративних судів.

Думка суду про те, що у даному випадку провадження по справі підлягає припиненню совподає з думкою Верховного Суду України, викладену у постановах Верховного Суду України від 05.12.06р. по справі за позовом товариства військових мисливців та рибалок Черкаського гарнізону до Черкаської обласної ради від 14.03.07р., за позовом ОСББ „Центральне” до Шевченківської районної у м.Київі державної адміністрації від 27.03.07р.,  за позовом ВАТ „Київський річновий порт” до Київської міської Ради по аналогічним питанням.

Підстав для стягнення судових розходів у даному випадку згідно ст. 49 ГПК України не має.

По справі оголошену вступну та резолютивну частину ухвали.

Враховуючи  вищевикладене, а також керуючись  п.1 ч.1 ст. 80, ст. 86  ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Провадження по справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.