ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  25/413

10.10.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранкор 1"

до                     ТОВ " Елітком"

про                    стягнення 209696,34 грн., -

Суддя  Морозов С.М.

Представники сторін:

Від позивача:          Романчук Л.Г. (довіреність від 30.05.2007р.);

Від відповідача:     Макарків В.В. директор;

10.10.2007р. у судовому засіданні, за згодою представників сторін у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранкор-1»(надалі ТОВ «Ранкор-1», позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітком»(надалі ТОВ «Елітком», відповідач) заборгованості по договору поставки від 15.06.2006р. № 060706-02 в сумі 209 696, 34 грн..

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем за укладеним договором не виконані у повному обсязі зобов’язання щодо оплати поставленого товару.

В ході розгляду справи позивач повідомив про сплату відповідачем 10 000 грн. заборгованості.

Відповідач проти позову не заперечував, зазначав про наявність обставин, що перешкоджають перерахуванню коштів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2007р. між ТОВ «РАНКОР 1»(Постачальник) та ТОВ «ЕЛІТКОМ» (Покупець) укладено договір поставки № 060706-02 строком дії один рік, за умовами якого позивач зобов'язався поставити в обумовлені строки відповідачу товари, а останній зобов'язався прийняти вказані товари і сплатити за них певну грошову суму.

На підставі зазначеного Договору 29 березня 2007 року ТОВ «РАНКОР 1»було поставлено, а ТОВ «ЕЛІТКОМ»прийнято товарно-матеріальні цінності на загальну суму: 289 818, 90 грн., що підтверджується видатковою-прибутковою наладнаною від 29.03.2007р. № 2903-06, довіреністю на отримання матеріальних цінностей серія ЯНР № 881563 від 29.03.2007р., та відповідно відповідачем не заперечується.

За змістом п. 8.1 Договору за згодою сторін спочатку проводиться оплата виставленого рахунку, а потім одержується товар або в межах сум визначених графіком поставки покупець повинен сплатити поставлений товар не пізніше 14 робочих днів з дати поставки товару постачальником.

Відповідно до пп. 4.4, 7.3 Договору дата, вказана Покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару Постачальником.

ТОВ «РАНКОР 1»було направлено відповідачу претензію № 767 від 10.05.2007р., на яку відповіді не отримано, жодних дій по перерахуванню коштів відповідачем також не вчинено.

Заборгованість відповідача за поставлені в межах договору товари станом на день подання позову до суду складала 192, 818, 90 грн., доказів які б спростовували визначену суму заборгованості  відповідачем не представлено.

Відповідно до платіжного доручення № 830 від 15.08.2007р. відповідачем було перераховано на користь позивача 10 000 грн. згідно рахунку-фактури № 2903-06 від 29.03.2007р. в якості оплати за поставлені в межах договору поставки № 060706-02 товари, вказані обставини підтверджені позивачем, однак часткова сплата здійснена відповідачем після подання позову до суду.

У відповідності до п.11 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Станом на час прийняття рішення у справі спору між сторонами в частині стягнення заборгованості в розмірі сплачених коштів не існує, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має: виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Відповідно до п. 9.4. Договору в разі прострочення Покупцем оплати товару до 30 календарних днів Постачальник має право вимагати, а Покупець зобов'язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 24 % річних, а у разі прострочення оплати більше 30 днів - 48 % річних, які нараховуються на суму заборгованості Покупця за весь період користування ним грошовими коштами, які належать до сплати Постачальнику.

Граничний строк оплати поставленого товару, відповідно до п. 8.1. договору настав 18 квітня 2007 року, в силу положень договору відповідач зобов’язаний сплатити 48 % від суми заборгованості за цей період.

192 818, 90 грн. х (48:365:100) х 62 дні = 15 720,53 грн.;

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Так індекс інфляції за квітень 2007р., що становить 100,0 % не враховуються оскільки строк виконання зобов'язання настав після 15 числа місяця - 18.04.07р. (лист ВСУ від 03.04.1997 р.№62-97р.).

Відповідно до інформації опублікованої в газеті «Урядовий кур'єр»N 99 від 07.06.2007 р. індекс інфляції в травні 2007 р. становив 100,6 %.

192 818, 90 грн. *0,6 %: 100% = 1 156,91 грн.

Загальна сума штрафних санкцій становить: 16 877, 44 коп..

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітком» (04060, м. Київ, вул. Щусєва 36, р/р 00 в АБ «Брокбізнесбанк»м. Київ, МФО 300249, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранкор 1»(04119, м. Київ, вул. Дорогожицька 1, оф. 418, р/р 00 Київська регіональна дирекція «Райффайзенбанк Аваль»м. Київ, МФО 322904, ) 182 818, 90 грн. (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот вісімнадцять гривень 90 копійок) основного  боргу та 16 877, 44 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень 44 копійки) штрафних санкцій.

3. Припинити провадження у справі в частині вимог про стягнення 10 000 грн. основної суми заборгованості за договором № 060706-02.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітком» (04060, м. Київ, вул. Щусєва 36, р/р 00 в АБ «Брокбізнесбанк»м. Київ, МФО 300249, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранкор 1»(04119, м. Київ, вул. Дорогожицька 1, оф. 418, р/р 00 Київська регіональна дирекція «Райффайзенбанк Аваль»м. Київ, МФО 322904, ) 2 214, 98 грн. (дві тисячі двісті чотирнадцять гривень 98 копійок) судових витрат.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його  підписання.

Суддя                                                                                                        Морозов С.М.

15.10.2007