Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 46/604-06

Колегія суддів у складі:

головуючий  суддя  Токар
М.В., судді Івакіна  В.О.,
Бондаренко В.П.

при
секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

прокурора -Малінка В.Є. ( посвідчення № 9 від 02.02.07 р. )

позивача -Казека Е.В ( довіреність №22424 від 28.12.06)

відповідача -не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.
№ 615Х/1-8) на рішення
господарського  суду  Харківської
області від  22.01.07 р.  по
справі  №  46/604-06

за позовом Прокурора м. Харкова в інтересах держави в
особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та
комунального майна Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Хар-Істейт”, м. Харків

про розірвання договору оренди, стягнення 10884, 77 грн. та виселення

встановила:

Прокурор звернувся
до господарського суду Харківської області в інтересах  держави, в особі Управління комунального
майна та приватизації Харківської міської ради з позовом  про розірвання з відповідачем -ТОВ
“Хар-Істейт” договору оренди № 3322 від 16 червня 2004 р., виселення
відповідача з займаного нежитлового приміщення площею 414, 9 кв. м.,
розташованого за адресою: м.  Харків,
вул. Клочківська, 3 літ. “Б-2”, та передати його позивачу, стягнення з
відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 10460, 71 грн. та 242, 06
грн. пені.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 22.01.07 року по справі № 46/604-06
(суддя Ільїн О.В.) позов задоволено частково. Розірвано договір оренди
нежитлового приміщення № 3322 від 16 червня 2004 року, укладений між
Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та ТОВ
“Хар-Істейт”, виселено ТОВ “Хар-Істейт” з нежитлового приміщення площею 414, 9
кв. м., розташованого за адресою: м.
Харків, вул. Клочківська, 3 літ. “Б-2”, та вирішено передати його
позивачу. Стягнуто з ТОВ “Хар-Істейт” на користь державного бюджету 170 грн.
державного мита, на користь державного підприємства “Судовий інформаційний
центр” 118, 00 грн. витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового
процесу.

Відповідач, ТОВ
“Хар-Істейт”, з рішенням господарського суду не згоден, подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим. Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що в позовній заяві
прокурор не обґрунтував порушення чи загрозу порушення інтересів держави у
спірних правовідносинах. Позивачу  не
надано повноважень органу виконавчої влади. За таких підстав позов повинен був
бути залишеним без розгляду. Просить скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 22.01.2007 року по даній справі та прийняти ухвалу про
залишення  позову прокурора без розгляду
.

Позивач, Управління
комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна
Харківської міської ради, у відзиві на апеляційну скаргу відповідача  заперечує, вважає рішення господарського суду
законним та обґрунтованим, а тому, просить залишити  його без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Відповідач в судове
засідання не прибув, про місце та час судового засідання повідомлений в
засіданні суду 26.06.2007 р., що підтверджується  підписом представника Брук З.М. в явочному
листі та ухвалою від 26.06.2007 р. Відповідач представника у судове засідання
не направив, про неможливість явки із поважних причин суд не повідомив.  Колегія суддів дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК
України.

18.07.2007 р. на
адресу суду від позивача надійшло клопотання про затвердження мирової угоди,
яка підписана позивачем та відповідачем ( а. с. 101). Згідно п. 1 мирової угоди
позивач відмовляється від позовних вимог про дострокове розірвання договору
оренди нежитлових приміщень № 3322, виселення відповідача з нежитлового
приміщення на та передачі цього приміщення позивачу.

Прокурор проти
затвердження мирової угоди заперечує та підтримує свої позовні вимоги в повному
обсязі. Колегія судів порадившись на місці,
вирішила клопотання позивача залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали
справи, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників  позивача та прокурора, перевіривши правильність
застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського
суду   встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи 16.06.2004 р. Управлінням
комунального майна та приватизації Харківської міської ради та ТОВ  “Хар-Істейт” був укладений договір оренди
нежитлового приміщення № 3322.

Згідно зазначеного договору нежитлове приміщення, що розташоване
за адресою м. Харків, вул. Клочківська,3, літ “Б-2“, площею 414,9 кв. м було
передано у користування  ТОВ  “Хар-Істейт” терміном до 16.05.2005 р.

Пунктом 8.1 додаткових угод № 1 та № 2  до договору оренди нежитлового
приміщення  подовжений термін дії
договору з 16.05.2005 р. до 16.04.2006 р. та з 16.04.2006 р. до 16.03.2007 р.

Ст. 18 Закону України ”Про оренду державного та комунального
майна” встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в
повному обсязі.

Пунктом 3.2 договору № 3322
визначена орендна, яка складає 2074,67 грн. та повинна сплачуватись
орендарем з 16.04.2004 р. щомісяця протягом 15 календарних днів наступного
місяця ( п. 3.3 ).

Згідно п. 4.6. договору
орендодавець зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю
орендну плату згідно умов договору.

Однак, орендарем систематично
порушувались вимоги п.п.3.3, 4.6 договору, ст.18 Закону України ”Про
оренду державного та комунального майна”. Згідно відомості нарахувань та оплат
по договору орендна плата в період з липня по жовтень 2006 р. не сплачувалась.
Заборгованість по орендній платі станом на 01.11.2006 р. склала 10460,71
грн.

Згідно п.7.1 договору
за невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно з договором оренди
сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та
цим договором. Відповідно до п. 7. 3 договору нарахована пеня в розмірі 242,08
грн.

Заборгованість з орендної
плати та пеня  відповідачем були
сплачені  позивачу. Тому, господарським
судом провадження у справі в цій частині правомірно припинено з посиланням на п.1-1
ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі
порушення  зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема  розірвання договору.

Пунктом 8.5 договору сторони узгодили, що договір може бути
розірвано на вимогу однієї із сторін за рішення господарського суду. Також,
відповідно до п.5.3 договору, орендодавець має право виступати з ініціативою
щодо розірвання договору у разі невнесення орендарем 3-х орендних платежів
підряд, а також, невиконання або неналежне виконання інших умов договору.

Відповідачем також  не виконано зобов'язання передбачене
ст.10  Закону України ”Про оренду
державного та комунального майна”, п. 4.11 договору, згідно яким орендар
зобов'язаний узгодити призначення приміщення з органами пожежної державної
охорони і санітарно-епідеміологічної служби району по місцю знаходження об'єкта
оренди.

Відповідно до ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення
або розірвання договору оренди, відповідач зобов'язаний повернути позивачу не
житлове приміщення в належному стані.

Положення про дострокове розірвання договору оренди за рішенням
суду в разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та правові наслідки
дострокового розірвання договору оренди визначені також і статтями 26, 27  Закону України ”Про оренду державного та
комунального майна”.

В договорі оренди № 3322 від 16.06.2004 р. зазначено, що у разі
припинення договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві
орендоване нежитлове приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час
передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції  правомірно дійшов висновку
про  задоволення  позовних вимог щодо розірвання договору
оренди нежитлового приміщення № 3322 від 16.06.2004 р. та виселення відповідача
із займаного нежитлового приміщення.

Посилання відповідача в
апеляційній скарзі на те, що в позовній заяві прокурор не обґрунтував порушення
чи загрозу порушення інтересів держави у спірних правовідносинах та
позивачу  не надано повноважень органу
виконавчої влади спростовується  самим
текстом позовної заяви, в якій прокурором обґрунтовані правові підстави
звернення з позовом в інтересах позивача.

Таким чином, колегія
суддів дійшла висновку, що господарський суд Харківської області,
приймаючи  рішення від 21.01.07 р. по
справі № 46/ 604-06, повністю з'ясував обставини, які мають значення для
справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а
тому підстави для його скасування
відсутні, в зв'язку з чим , апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями
22, 33, 38, 43, 78, п.1-1. ст.80, ст.ст.85, 99,101,102, п. 1 статті 103,
статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

У задоволені
клопотання позивача про затвердження мирової угоди відмовити.

Апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2007
року по

справі № 46/604-06 залишити без змін.

Головуючий суддя
Токар М.В.

Судді                                                                Івакіна В.О.

Бондаренко В.П.