ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  31/414

05.10.07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „УкоінвестБуд”, м. Київ

До                Товариства з обмеженою відповідальністю „Траффік-медіа”, м. Київ

Про                  повернення безпідставно набутого майна

Суддя  Качан Н.І.

Представники:

Від позивача                      Коротюк М.Г. –пред. за довірен.

Від відповідача          не з’явився

В судовому засіданні в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась короткочасна перерва

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про повернення грошових коштів, як передоплати за Договором № 08022007 від 08.02.07р., у розмірі 6 318,34 грн., посилаючись на те, що відповідач, як виконавець, належним чином умови Договору про надання інформаційно-рекламних послуг  не виконав та суму передоплати не повернув.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.07р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 03.10.07р.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, представників у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до  суду та ухилення від врегулювання спору.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами було укладено Договір № 08022007 від 08.02.07р. про надання інформаційно-рекламних послуг, за умовами якого відповідач, як виконавець, зобов’язався надати замовнику послуги з виготовлення та/або розміщення рекламних матеріалів та проведення заходів, направлених на популяризацію замовника та/або клієнтів замовника в мережі Інтернет, передбаченими Додатками до даного Договору, а позивач, як замовник, зобов’язався прийняти ці послуги та оплатити їх на умовах передбачених  цим Договором та Додатками до нього (п. 1.1. Договору).

12.03.07р. між сторонами було укладено Додаток № 1 до Договору № 08022007 від 08.02.07р., в якому було узгоджено строк проведення робіт, їх вартість та необхідність підписання „Технічного завдання” (Додаток № 2).

Згідно п. 3.2. Додаток № 1 від 12.03.07р. до Договору № 08022007 від 08.02.07р. оплата замовником послуг виконавця за даним Договором здійснюється наступним чином: 6 211,50 грн., в т.ч. ПДВ 1 035,25 грн., шляхом перерахування на рахунок виконавця, протягом 5 банківських днів після підписання даного Додатка, у якості передоплати; 6 211,50 грн., в т.ч. ПДВ 1 035,25 грн., шляхом перерахування на рахунок виконавця, після завершення робіт, протягом 5 банківських днів після підписання Акта про виконання робіт.

На виконання умов Договору позивач здійснив передоплату та перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 6 211,50 грн., що підтверджується  платіжним дорученням № 3001 від 05.04.2007р., належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи.

Сторони не дійшли згоди, щодо істотних умов Договору, оскільки, не підписали „Технічне завдання” (Додаток № 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача та визнає  Договір № 08022007 від 08.02.07р. про надання інформаційно-рекламних послуг неукладеним.

Позивач заявив відповідачу Претензію № 1199 від 03.07.07р., з вимогою повернути суму передоплати в розмірі 6 211,50 грн. Отримання даного листа відповідачем підтверджується квитанцією від 04.07.07р. та описом вкладення у цінний лист, належним чином засвідчені копії яких додані до матеріалів справи.

Відповідач надав відповідь на вищевказану претензію вих. № 081 від 05.07.07р., в якій вимоги позивача щодо повернення передоплати не визнав, вважаючи Договір № 08022007 від 08.02.07р. про надання інформаційно-рекламних послуг укладеним, оскільки „Технічне завдання” не було підписано з вини працівників позивача та усно затверджено представником позивача Лавриненко Іриною.

До матеріалів справи залучені письмові пояснення Лавріненко Ірини, в яких вона повідомляє, що як замовник не погоджувала „Технічне завдання” з відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Позивач, крім суми передоплати, просить суд стягнути з відповідача три відсотка річних у розмірі  19,88 грн. та інфляційні втрати у розмірі 86,96 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення три відсотка річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню, оскільки ч. 2 ст. 625 ЦК України застосовується тільки для грошових зобов’язань.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом частково доведеним, обґрунтованим але  таким,  що підлягає задоволенню в основній частині вимог , оскільки відповідачу кошти надсилались за волевиявленням позивача і факт  неправомірного користування чужими коштами з вини відповідача  недоведений матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Траффік-медіа” (03055, м. Київ, пр. Перемоги, 33/1, оф. 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „УкоінвестБуд” (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, - суму передоплати у розмірі 6 211 (шість тисяч двісті одинадцять) грн. 50 коп., державне мито у розмірі 102 (сто дві) грн. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                              Н. І. Качан