ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30.10.07                                                                                           Справа№ 31/177 А

Господарський суд Львівської області, розглянувши матеріали справи

за позовом:
Управління Пенсійного фонду у Самбірському районі, м. Самбір Львівської області

до відповідача:
Малого приватного підприємства «Водолій-Л», с. Баранівці Самбірського району Львівської області

про стягнення:
стягнення 2727,94 грн.

суддя       Артимович В.М.

при секретарі  Митник М.Б.

Представники:

від позивача: Дуда С.В. –представник (довіреність № 4452/06-18 від 30.10.07 року)

від відповідача: не з”явився

Позивачу роз”яснено  права та обов”язки відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України, зокрема, право заявляти відводи.

У відповідності до п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, оскільки від позивача не поступило відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Управління Пенсійного фонду у Самбірському районі, м. Самбір Львівської області, надалі –позивач, до Малого приватного підприємства «Водолій-Л», с. Баранівці Самбірського району Львівської області, надалі –відповідач, про стягнення 2727,94 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області  від 17.10.2007 року про відкриття провадження у справі призначено судовий розгляд справи на 30.10.07 року.

В судове засідання 30.10.07 року відповідач не забезпечив явки свого представника, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до ст. 107 КАС України, вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.10.07 року не виконав, відзиву на позов не подав, своїм правом на захист не скористався.

Позивач на виконання вимог ухвали суду від 17.10.07 року подав в судове засідання докази надсилання відповідачу акту звірки розрахунків.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника  позивача, встановив наступне:

Страхувальниками згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваня",  відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 17 вказаного Закону визначено права та обов'язки страхувальників, а саме п.6 ч.2 ст. 17 вказує, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Строки сплати страхових внесків визначені ст. 20 Закону, згідно з якою страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду; базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплатою страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

У відповідності до ч.6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітній період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Для страхувальників, зазначених у п. 1 ч.1 статті 14 вказаного Закону, тобто для підприємств, установ організацій, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання..., базовим звітнім періодом є календарний місяць". Відповідач порушив вимоги Закону, внаслідок чого виникла заборгованість перед ПФ України.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою).

Відповідно до ч. 2 ст.106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або несплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплатою страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно Розрахунків зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідача за період із листопада по грудень 2006 року, та із січня по серпень 2007 року виявлено недоїмку по сплаті внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 727 грн. 94 коп.

На вказану суму боргу відповідачу направлено вимоги про сплату боргу № 218 від 04/12/2006 року, № 223 від 03.01.2006 року, № 234 від 05.02.2007 року, № 242 від 02.03.2007 року, № 25 від 03.04.2007 року, № 34 від 05.05.2007 року, № 39 від 07.06.2007 року, № 54 від 03.07.2007 року, № 65 від 03.08.2007 року, № 68 від 03.09.2007 року, які в добровільному порядку відповідачем не були сплачені і не оскаржені відповідаю до ч. 3 ст. 106 вказаного Закону, тобто сума недоїмки вважається узгодженою.

На день подання позовної заяви сума заборгованості відповідача залишається несплаченою та становить 2 727,94 грн. (згідно представленого позивачем акту звірки розрахунків).

Стаття 106 Закону наділяє Пенсійний фонд правом на звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечив, відзив на позов не подав, своїм правом на захист не скористався.

Враховуючи наведене, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи та  підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17, 20, 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.17, 158-163, 254 КАС України, суд –

У Х В А Л И В:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства „Водолій –Л” (81424, с. Баранівці Самбірського району Львівської області; , інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь Управління Пенсійного фонду України у Самбірському районі (84100, вул. Шевченка, 55, м. Самбір Львівської області; п/р 8 у ВАТ „Державний Ощадний банк України” Самбірське відділення”, МФО 385253, ) 2727,94 грн. заборгованості.

3.  Виконавчий лист видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

4. Постанова набирає законної сили у строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена у строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Артимович В.М.