ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.09.2007
Справа №2-27/3479-2007А

За позовом – Відкрите акціонерне товариство «Кримресоптторг», м. Сімферополь, 12 – ий км. Московського шосе.

До відповідача –     ДПІ в м. Сімферополь,  м. Сімферополь, вул. М. Залкі, 1/9.

Про спонукання до вчинення певних дій.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –   не з’явився.

Від відповідача –   не з’явився.

Сутність спору:

Позивач – відкрите акціонерне товариство «Кримресоптторг» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до ДПІ у м. Сімферополь про забовязання відповідача видати позивачу свідоцтво про право  сплати єдиного податку за ставкою 10% суми виручки від реалізації продукції на 2006 р. та 2007 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим,  що позивач є юридичною особою – суб’єктом підприємницької діяльності,  створеним в формі акціонерного товариства з  приватною формою власності,  в якої за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виручки якої від реалізації продукції ( товарів,  робот, послуг ) за рік не перевищує 1 млн. грн.  Також вказав, що  позивач на початок 2006 р. не мав заборгованості по сплаті податків, і, отже мав право  на отримання свідоцтва про сплату єдиного податку на 2006 р. Наведені обставини свідчать про безпідставність відмови ДПІ в м. Сімферополь в видачі позивачу свідоцтва про сплату єдиного податку за ставкою 10% у 2006 р. та у 2007 р.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що відповідно до довідки статистики позивач на дату подачі заяви від 06.06.2006 р. про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку за 3 квартал 2006 р., одним з видів діяльності позивача було оптова торгівля тютюновими виробами, які є  підакцизними товарами. Також позивач 27.12.2006 р. подав дві заяви на видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку в 2006 р. і 2007 р.,  у видачі яких відповідачем було відмовлено, оскільки заяви були подані пізніше встановленого чинним законодавством України терміну.

На підставі викладеного, просить у позові відмовити у повному обсязі.

Позивач в уточненнях до позовної заяви повідомив про те, що він ніколи не здійснював оптову чи роздрібну торгівлю тютюновими виробами,  відповідної ліцензії для здійснення цих видів діяльності не отримував і не є платником акцизного збору. Також позивач вказав, що саме з вини відповідача позивач не міг звернутися з заявою про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2006 р. і на 2007 р. раніше 27.12.2006 р., оскільки чинне законодавство України передбачає одночасну здачу до податкового органу оригінала свідоцтва за попередній рік. Попереднє свідоцтво №012700443 від 01.10.2005 р. про право сплати єдиного податку в 4 кварталі 2005 р. було видано відповідачем лише 21.12.2006 р. Позивач вказує, що він на початок 2006 р. не мав заборгованості по сплаті податків, а значить мав право на отримання свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2006 р. і 2007 р. При цьому, у разі визначення позивачу в 2006 р. податкових забовязань не по загальної системі оподаткування, як це було зроблено відповідачем, а по спрощеної системі по ставці 10%, то підприємство не мало би і податкового боргу і на початок 2007 р.

На підставі вищевикладеним обставин, позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати нечинною відмову ДПІ в м. Сімферополь від 11.01.2007 р. №2158/10/15-5 про перехід в 2006 р. позивачу на спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності та забовязати відповідача видати підприємству свідоцтво про право сплати єдиного податку по ставці 10% суми виручки від реалізації продукції на 2006 р.  Також просить суд визнати нечинною відмову відповідача від 11.01.2007 р. за №2159/10/15-5 про перехід в 2007 р. позивача на спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності та забовязати відповідача видати позивачу свідоцтво про право сплати єдиного податку по ставці 10% суми виручки від реалізації продукції на 2007 р.

Суд прийняв до уваги вказане уточнення позивача. Відповідач з  вказаним був ознайомлений.

Від приватного підприємства «Сеит – Аріф» надійшла заява від 10.07.2007 р.  про залучення його до участі у справі як третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Вказане обґрунтовує тим,  що  ПП «Сеит – Аріф» є власником 710403 акцій ВАТ «Кримресоптторг» ( 39,41 % статутного фонду ) і в силу ч. 7 ст. 63 ГК України віднесено до середніх підприємств, тому, що обсяг валового доходу з 2003 р. по 2006 р., щорічно був більше 500 000 євро. Таким чином, вказана особа вважає, що на позивача по справі не поширюється дія   Указу Президента України від 03.06.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» , оскільки ПП   «Сеит – Аріф» не є суб’єктом малого підприємництва та володіє часткою у статутному фонді позивача у розмірі 39,41%. Таким чином,  ПП   «Сеит – Аріф»  вважає, що рішення по даній справі може зачипити його права і інтереси.

Позивач повідомив про те, що у ПП «Сеит – Аріф» має повне право впливати на фінансово – господарську діяльність позивача через збори акціонерів. Підстав притягувати акціонерів позивача до участі у справі не має, оскільки рішення по даній справі  ніяким чином не вплине  на права і обов’язки ПП «Сеит – Аріф».

Суд з вказаним погодився та відмовив у залученні ПП «Сеит – Аріф» до участі у справі як третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  суд,  -

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерне товариство «Кримресоптторг» зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності розпорядженням Сімферопольського міськвиконкому 17.09.1996 р. та взято на податковий облік в ДПІ в м. Сімферополь.

06.09.2005 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку, до якої додавався обхідний лист про відсутність заборгованості перед бюджетами і державними цільовими фондами.

Відповідач відмовив у видачі вказаного свідоцтва по тієї причині, що у позивача наявна недоїмка по сплаті земельного податку в сумі 52724,59 грн. станом на 06.09.2005 р.

Однак було встановлено, що  цей висновок є безпідставним,  оскільки в  листі ДПА в АР Крим від 16.09.2005 р. №2230/10/24-102-8, а також в листі ДПІ в м. Сімферополь від 29.09.2005 р №24316/19-2 було визнано помилку про наявність заборгованості позивача перед бюджетом.  В листі ДПІ в м. Сімферополь від 29.09.2005 р. №24316/19-2 було вказано, що помилково зарахована сума на погашення податкового боргу з податку з власників транспортних  засобів була зарахована в рахунок погашення  податкового боргу з податку на землю. На підставі висновку відділення Державного казначейства в м. Сімферополь було здійснено перерахування.

Вказані обставини були встановлені постановою ГС АР Крим від 10.04.2006 р. по справі №2-25/6265-2006А.

У виконання вказаного,  з метою переходу на спрощену систему оподаткування в 2006 р., позивач звернувся до відповідача 06.06.2006 р. у встановленому порядку з  відповідною заявою.

На вказану заяву від відповідача було отримана відповідь №23087/10/155 від 21.06.2006 р., відповідно до якої позивачу було відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування в зв’язку з  тим,  що позивачем здійснювалася оптова торгівля підакцизними товарами і наявності заборгованості по наступним податкам: податку на додану вартість в сумі 1367,59 грн., податку  на землю з пенею в сумі 40009,41 грн., податку з  власників транспортних засобів з пенею в сумі 1464,23 грн.,  податку з  доходів фізичних осіб в сумі 9,59 грн.

При повторному зверненні 27.12.2006 р. з  заявою про перехід на спрощену систему оподаткування,  позивачем було отримано відповідь №2158/10/15-5 від 11.01.2007 р., відповідно до якої позивачу було відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування в 2006 р., в зв’язку з пропущенням встановленого строку для подачі відповідної  заяви.

Не погодившись з вказаним,  позивач 27.12.2006 р. знов звернувся до відповідача з заявою про перехід на спрощену систему оподаткування на 2007 р. До вказаної заяви було додано оригінал свідоцтва №012700443 від 01.10.2005 р.  про право позивача на сплату єдиного податку на 2005 р.

На вказану заяву від відповідача надійшла відповідь №2159/10/15-5 від 11.01.2007 р., відповідно до якого позивачу було відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування в 2007 р. в зв’язку з пропущенням строку для подачі заяви.

Ст. 1 Указу Президента України від 03.06.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» визначає, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності вводиться, в тому числі, для юридичних осіб — суб’єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виторгу яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Судом встановлено, що позивач по справі створений в формі акціонерного товариства з  приватною формою власності,  в якому за рік середньооблікова чисельність працюючих склала 10 чоловік і обсяг виручки якого від реалізації продукції ( товарів, робот, послуг ) за 2005 р. склав 210 тис. грн., а за 2006 р. – 300 тис. грн.

Згідно з п. 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва.

Відповідач посилається на той факт, що відповідно до Довідки з єдиного державного реєстру підприємств і організацій України вказано,  що позивач займається наступними видами,  а саме  - неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами ( КВЕД 51. 39. 0 ), а,  таким чином, здійснює оптову торгівлю підакцизними товарами.

Відповідно до   Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"  спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на, зокрема, суб'єктів підприємницької   діяльності,   які  є  виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з  експортом,  імпортом  та  оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим  та  роздрібним  продажем   підакцизних  пально-мастильних матеріалів.

Однак відповідачем по справі не надано жодного докази того, що позивач здійснює роздрібну або оптову торгівлю підакцизними товарами, отримав на вказану діяльність відповідну ліцензію і є платником акцизного збору. Таким чином, суд не може прийняти до уваги вказані заперечення відповідача.

Форма та порядок видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України.

Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Суб'єкт малого підприємництва - юридична особа обов'язково зазначає, яку ставку єдиного податку ним обрано.

Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Рішення про перехід на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності може бути прийняте не більше одного разу за календарний рік.

Орган державної податкової служби зобов'язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

Як встановлено судом, позивач з запізненням надіслав заяви про перехід на спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності, а саме  27.12.2006 р, тобто не за 15 днів до початку 2007 р.. що є прямим порушенням норм Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"  та Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку.

При таких обставинах справи, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вступна і резолютивна частини постанови проголошено 03.09.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено 10.09.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.