ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  2/355

23.10.07

За позовом     Державної податкової інспекції у Солом"янському  районі м. Києва

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "ПТФ Дунафер-Київ"

про                    припинення юридичної особи

Суддя  Домнічева І.О.

Представники:

від позивача           Єгорова О.С.

від відповідача       не з’явився

від третьої особи    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення державної реєстрації відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не подає протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій; документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 04.10.2007р. не виконав, в судове засідання представник відповідача не з’явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Третя особа в судове засідання свого повноважного представника не направила.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав позовні вимоги, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПТФ Дунафер-Київ»зареєстроване Солом’янською районною в м. Києві державною адміністрацією 12.01.2002р. за  № 18756, .

Відповідач документів бухгалтерської звітності згідно із законодавством України до органів державної податкової служби не подає з грудня 2003р., що підтверджується довідкою ДПІ  від 17.07.2007р. (у матеріалах справи), а саме:

баланс підприємства - подання якого передбачене положенням «Про порядок подання фінансової звітності», затвердженого постановою КМ України від 28.02.2000 р.;

податкову декларацію з податку на додану вартість, згідно ст. 7 п. 7.7.2 Закону України „Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.97 р. щомісячно, щоквартально;

декларацію про прибуток підприємства з додатками, згідно ст. 16 п. 16.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” № 334/94-ВР від 28.02.94 р.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач протягом понад один рік не подає органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

У відповідності з п. 17 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.90 р. № 509-ХІІ органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України –кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Виходячи з п. 2 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.91р. № 1251-ХІІ платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно пункту 15 статті 58 ГК України скасування державної реєстрації суб‘єкта господарювання здійснюється на підставі рішення суду у випадках ,передбачених законом.

Відповідно до ст.238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб‘єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративного-господарські санкції ,тобто заходи майнового характеру ,спрямовані на припинення правопорушення суб‘єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 ГК України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку ,встановленому законом , можуть застосовувати до суб‘єктів  господарювання адміністративно-господарські санкції, однією з яких є скасування державної реєстрації та ліквідація суб‘єкта господарювання.

Згідно ст. 247 Господарського кодексу України –у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є: неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій; документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідно до п 6 ст. 38 „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” у разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або засновника (учасника) юридичної особи, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

За наведених обставин, позовні вимоги визнаються обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 58, 238, 239, 247 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 49, 82, 83, 84 Господарського процесуального кодексу України, ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, п. 2 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”, п. 17 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” суд,—

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити юридичну особу – Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТФ Дунафер-Київ»(м. Київ, вул. Курська, 13, кв.3; ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТФ Дунафер-Київ»(м. Київ, вул. Курська, 13, кв.3; ) в доход державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) гривень державного мита. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТФ Дунафер-Київ»(м. Київ, вул. Курська, 13, кв.3; ) до спеціального фонду Державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 8 (сто вісімнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5. Зобов’язати державного реєстратора створити ліквідаційну комісію для здійснення заходів щодо припинення юридичної особи у зв’язку з її ліквідацією, внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення, провести державну реєстрацію припинення юридичної особи відповідно до чинного законодавства та повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та юридичну особу, щодо якої прийняте судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

7. Рішення надіслати сторонам та державному реєстратору Солом’янського району міста Києва.

Суддя                                                                                                        Домнічева І.О.