ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.06.07                                                                                           Справа  № 01/39-48

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                           Д.Новосад

суддів                                      М.Краєвська

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу Спільного підприємства “Західна нафтова група”, м.Луцьк № 677 від 03.05.07

на рішення господарського суду Волинської області від 18.04.07

у справі № 01/39-48

за позовом: ТзОВ “НЕП”, м.Луцьк

до відповідача: Спільного підприємства “Західна нафтова група”, м.Луцьк

про стягнення 53 352,30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Книш С.В. - предст. (довір. № б/н від 04.05.07);

від відповідача –Войтович В.А. –предст. (довір. № 400 від 19.03.07).

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України;

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.04.07 у справі № 01/39-48 (суддя І.Якушева) позов ТзОВ “НЕП” задоволено та стягнено з відповідача - Спільного підприємства “Західна нафтова група” на користь позивача 42 922, 98 грн. заборгованості, 3 991, 21 грн. пені,     4 984, 61 грн. збитків, завданих інфляцією, 1 453, 50 грн. процентів річних, 533, 52 грн. витрат, пов’язаних з оплатою  державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У стягненні      6 500, 00 грн. витрат на оплату послуг адвоката відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач –Спільного підприємства “Західна нафтова група” подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про необґрунтованість вказаного рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильність застосування судом першої інстанції при його винесенні норм матеріального права, а саме ст. 530, п. 4 ст. 879 ЦК України, на підставі чого скаржник просить рішення господарського суду Волинської області від 18.04.07 у справі № 01/39-48 скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ТзОВ «НЕП»до Спільного підприємства “Західна нафтова група”.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.07 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд апеляційної скарги призначено на 20.06.07.

Позивач –ТзОВ «НЕП»проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу,  вважає їх безпідставними, рішення господарського суду Волинської області від 18.04.07 у справі № 01/39-48  вважає законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 18.04.07 у справі № 01/39-48 слід залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

При цьому суд виходить з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом на підставі аналізу матеріалів справи, у відповідності до п.п. 1.1., 1.2., 1.4. укладеного між сторонами у справі договору підряду № 7 від 13.01.05 ТзОВ «НЕП»(підрядчик за договором) зобов’язалось виконати на свій ризик з власних матеріалів реконструкцію актового залу під офісні приміщення, згідно локального кошторису № 2-1-1 (додаток № 2) за адресою: м. Львів, вул. Руднинська, 8 (ВАТ «Львівський міський молочний завод»), а СП «Західна нафтова група»(замовник –за договором) - прийняти вищевказані роботи та сплатити підрядчику винагороду за вказану роботу. Як погоджено сторонами у договорі, акт завершення виконання підрядчиком робіт на користь замовника оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт, який підписується сторонами і є невід'ємною частиною даного договору.

Вірно зазначено судом першої інстанції, що у відповідності до п. 2.1. договору № 7 від 13.01.05, вартість виконаних робіт, передбачених даним договором, визначається у відповідності до договірної ціни (Додаток № 1). За додатковими домовленостями сторін у випадку виникнення необхідності проведення незапланованих робіт договірна ціна може змінюватись.

Встановлено судом першої інстанції при розгляді спору на підставі належних документальних доказів (акти приймання виконаних робіт за січень - серпень 2005р, підписані представниками сторін, скріплені печатками, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, акт звірки взаємних розрахунків від 28.09.06) також факт виконання позивачем у справі робіт за договором на загальну суму 835 174, 80 грн., остаточний розрахунок за які, згідно  п.п. 4.2.2, п.4.2 замовник зобов'язався провести протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту здачі робіт. Натомість, зобов’язання за договором № 7 від 13.01.05 відповідач виконав частково –оплатив виконані роботи на суму         792 251, 82 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 42 922, 98 грн.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з застосуванням судом першої інстанції при вирішенні спору ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України щодо обов’язку належного виконання зобов'язань та ст. 599 ЦК України, якою моментом припинення зобов’язання передбачено його виконання, проведене належним чином. Вірно застосовано місцевим господарським судом також ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 854 ЦК України, якими регулюються основні положення договору підряду.

Посиланням скаржника на ненастання строку оплати робіт, оскільки сторонами не підписано акт здачі робіт, дано належну оцінку судом першої інстанції, як таким, що є безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних підрядних робіт типової форми №КБ-2в, затвердженої як типова форма первинних облікових документів Наказом Держкомстату та Держбуду України від 21.06.02 № 237/5 «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві».Вказані акти відповідають вимогам щодо належності їх, у розумінні ст. 34 ГПК України, як доказів виконання позивачем робіт на об'єкті на загальну суму 835 174, 80 грн., а також суперечать п. 4.2.2 договору, яким не встановлено обов’язку здійснення остаточного розрахунку саме після підписання акту приймання повністю виконаних робіт на об'єкті.

Господарським судом Волинської області дано належну оцінку п. 5.3 договору № 7 від 13.01.05, а також встановлено, що сторонами у справі здача-прийняття робіт оформлялися по завершенні окремих етапів робіт шляхом підписання актів приймання виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2в).

Вірно зазначено судом першої інстанції про те, що  відсутність на актах приймання виконаних робіт за березень 2005 року № 4/03-05 (вартість виконаних робіт - 23678, 40 грн.), № 5/03-05 (вартість виконаних робіт –34 231, 20 грн.), № 6/03-05 (вартість виконаних робіт –20 280, 00 грн.) підпису керівника відповідача та печатки ТзОВ «Західна нафтова група», пояснюється фактом виконання вказаних в цих актах робіт субпідрядником - ВПКП «Теплотехнологія», що не суперечить договірним умовам, а саме п.3.3.3 договору № 7 від 13.01.05.

Відтак, підтвердженим документально є висновок, викладений в оскаржуваному рішенні, про належну доведеність факту виконання позивачем робіт за актами приймання № 4/03-05 , № 5/03-05, № 6/03-05  на суму 78 189, 60 грн., на яку відповідачем, крім того, підписано та скріплено печаткою, довідку про вартість виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-3, затвердженої Наказом Держкомстату та Держбуду України від 21.06.02 № 237/5, яка, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується і колегія суддів, є визнання відповідачем факту виконання позивачем у березні 2005 року робіт на суму 78 189, 60 грн.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про законність та обґрунтованість позовних вимог ТзОВ “НЕП” в частині стягнення з ТзОВ «Західна нафтова група»42 922, 98 грн. заборгованості за договором № 7 від 13.01.05.

Такими, що ґрунтуються на нормах матеріального права,  (ст.ст. 546, 549, 625 ЦК України) та п. 7.1. договору № 7 від 13.01.05, на думку колегії суддів, є також правомірно задоволені господарським судом першої інстанції позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 991, 21 грн. пені за період з 11.01.06 по 11.07.06, 4 984, 61 грн. збитків, завданих інфляцією, за період січень-грудень 2006 року та    1 453, 50 грн. процентів річних за період січень-грудень 2006 року.

Інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, також належним чином досліджені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, а відтак скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 18.04.07 у справі № 01/39-48 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду першої інстанції не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Волинської області від 18.04.07 у справі № 01/39-48 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Волинської області.

Головуючий-суддя                              Д.Новосад

Суддя                                         М.Краєвська

Суддя                                         Г.Мельник