ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.
№ 1/65

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Михайлюка М.В.,

Рибака В.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк "Столиця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 червня 2007 року у справі № 1/65 Господарського суду Чернігівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Сучасні деревообробні технології", м. Чернігів, до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Столиця", м. Київ, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика музичних інструментів "Кобза", м. Чернігів, про визнання недійсним договору іпотеки,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –ТОВ КБ "Столиця" –Точений М.В. (дов. № 13-08/22 від 0902.07 р.)

третьої особи –не з'явилися;

встановив:

У січні 2007 року позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Сучасні деревообробні технології" пред'явив у господарському суді позов до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Столиця" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору –Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика музичних інструментів "Кобза" про визнання недійсним договору іпотеки.

Позивач вказував, що іпотечний договір № 05/05-К-3Z від 7 жовтня 2005 року укладено між ним – ТОВ "Виробниче підприємство "Сучасні деревообробні технології" та ТОВ "КБ "Столиця" у забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Вікторія" за кредитним договором № 05/05-К від 19 січня 2005 року, у відповідності до вимог якого ТОВ "Вікторія" отримало від ТОВ "КБ "Столиця" 3 700 000 грн. кредитних коштів строком з 19 січня 2005 року по 19 січня 2007 року.

Посилаючись на порушення сторонами договору іпотеки, вимог ст. 5 та 6 Закону України "Про іпотеку", що полягає в передачі частини нежитлового приміщення по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові без виділення цієї частини в натурі та без реєстрації права власності на неї, як на окремий об'єкт нерухомості, а також на те, що при укладені договору іпотеки сторонами не було дотримано умов щодо надання обов'язкової нотаріальної згоди співвласників на передачу частини нежитлового приміщення за адресою вул. Толстого, 147 у м. Чернігові в іпотеку, позивач просив визнати недійсним іпотечний договір № 05/05-К-3Z від 7 жовтня 2005 року.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 3 квітня 2007 року (суддя: Шестак В.І.), залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 червня 2007 року у справі № 1/65 (колегія суддів у складі: Лосєв А.М. –головуючий, Гарник Л.Л., Зубець Л.П.) позов задоволено частково.

Постановлено визнати недійсним іпотечний договір від 7 жовтня 2005 року № 05/05-К-3Z в частині передачі в іпотеку частини будівлі цеху щипкових інструментів по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові загальною площею 2151 кв.м., яка належить ТОВ "ВП "Сучасні деревообробні технології". В решті позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані посиланням на частину третю статті 5 та частину 2 статті 6 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Суд не погодився з доводами відповідача щодо застосування до правовідносин сторін положень статті 6 Закону України "Про іпотеку", мотивувавши це тим, що під час укладення договору не було надано нотаріально посвідченої згоди від іншого співвласника будівлі цеху щипкових інструментів по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Столиця", посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати судові рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник на підставі іпотечного договору № 05/05-К-3Z від 7 жовтня 2005 року, укладеного між ТОВ "Виробниче підприємство "Сучасні деревообробні технології" та ТОВ "КБ "Столиця", відповідно до якого ТОВ "Виробниче підприємство "Сучасні деревообробні технології" у якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Вікторія", по договору № 05/05-К на кредитну лінію, передало у заставу ТОВ "КБ "Столиця" нежитлове приміщення, що знаходиться по вул., Толстого, 147 в м. Чернігові, загальною площею 2163,3 кв.м. та будівлю, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Музикальна, 1, корп. 19, загальною площею 505,8 кв.м.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ВАТ "Фабрика музичних інструментів", як власник нежитлової будівлі цеху щипкових інструментів по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові, загальною площею 4 284,6 кв.м., передав  АТЗТ "Завод "Резонанс" частину цеху, загальною площею 1261,2 кв.м. за договором купівлі-продажу від 25.02.2002 р.; ТОВ "Кобзар" частину цеху, загальною площею 1261,2 кв.м. за договором купівлі-продажу від 25.02.2002 р.; ТОВ "ВП "Сучасні деревообробні технології" частину цеху, загальною площею 2170,1 кв.м. за договором купівлі-продажу від 31.01.2003 р.

В подальшому АТЗТ "Завод "Резонанс" та ТОВ "Кобзар" здійснили відчуження своїх частин нежитлової будівлі, площею 2110,1 кв.м. ТОВ "Фабрика музичних інструментів "Кобза" за договором купівлі-продажу від 26.02.2002 р.

25 вересня 2003 року між ТОВ "Фабрика музичних інструментів "Кобза" та ТОВ "ВП "СДТ" укладено угоду про спільне утримання майна, що розташоване по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові та належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов:

нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;

нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною третьою цієї статті також передбачено, що частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 6 цього Закону майно, що є у спільній власності, може бути передано в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку у спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Судами встановлено, що за іпотечним договором № 05/05-К-3Z від 7 жовтня 2005 року в іпотеку передано нежитлове приміщення площею 2163,3 кв.м. що знаходиться по вул., Толстого, 147 в м. Чернігові та будівлю загальною площею 505,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Музикальна, 1, корп. 19.

Визнаючи іпотечний договір недійсним в частині щодо передачі в іпотеку частини будівлі цеху щипкових інструментів по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові загальною площею 2151 кв.м., яка належить ТОВ "ВП "СДТ", з підстав недотримання вимог частини третьої статті 5 та ч. 2 ст. 6 Закон України "Про іпотеку", суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Товариство передало в іпотеку частину об'єкта нерухомого майна, яка не була виділена в натурі та право власності на яку, як на окремий об'єкт нерухомості, не зареєстровано.

Доказом, що підтверджує вказану обставину, суд визнав витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.06.2003 року за № 823672, в якому зазначено, що реєструвалось право власності на частину цеху щипкових інструментів з літ "А9-2, А11-2, А10-3, А8-3, загальною площею 2151 кв.м. та відсутність окремої реєстраційної (інвентаризаційної) справи, яка відкривається при поділі нерухомого майна для кожного з об'єктів нерухомого майна, у відповідності до пунктів 4.3 та 4.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. Крім того судами зазначено, що під час укладення договору не було надано нотаріально посвідченої згоди від іншого співвласника будівлі цеху щипкових інструментів по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові –ТОВ "Фабрика музичних інструментів "Кобза".

Відповідно до частини 1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Всупереч зазначених вимог місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не в повному обсязі дослідив та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, обставини, що мають значення для справи, з достатньою повнотою судами не встановлені.

Так, судами встановлено, що право власності на нежитлове приміщення, яке є предметом іпотеки, ТОВ "ВП "СДТ" набуло на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2003 р., копія якого наявна в матеріалах справи, але судами цей правовстановлювальний документ не досліджувався, як не досліджувався і акт прийому-передачі нерухомого майна. Суди не дали юридичної оцінки копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 09.10.2003 р., яким засвідчено факт реєстрації за ТОВ "ВП "СДТ" на праві власності нежитлового приміщення —предмета іпотеки. Не досліджувались судами наявні в матеріалах справи копії інвентаризаційно-технічної документації на будівлю по вул. Толстого, 147 у м. Чернігові.

Крім того, судові рішення містять суперечливі та взаємовиключні висновки щодо правового режиму майна, переданого в іпотеку. Зокрема, апеляційним судом зазначено, що за договором купівлі-продажу від 31.01.2003 р., до ТОВ "ВП "СДТ" перейшло право власності на конкретне нежитлове приміщення визначеної площі та розташування, тобто окрема річ, як об'єкт цивільного права. Водночас судові рішення містять мотиви того, що нежитлове приміщення не виділено в натурі, а в іпотеку передано майно, яке уявляє собою 23/45 нежитлової будівлі цеху щипкових інструментів по вул., Толстого, 147 в м. Чернігові загальною площею 2151 кв.м.

Враховуючи викладене, ухвалені у справі судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи суду слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, з'ясувати дійсні обставини справи, права і обов'язки сторін та в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк "Столиця" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 червня 2007 року та рішення Господарського суду Чернігівської області від 3 квітня 2007 року у справі № 1/65 скасувати.

Справу № 1/65 передати до Господарського суду Чернігівської області на новий розгляд.

Судді:                                                                           М.В. Михайлюк

В.В. Рибак

Н.Г. Дунаєвська