ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007 р.
№ 8/128-07(8/531-06)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Поляков Б.М. –головуючий

Катеринчук Л.Й. (доповідач)

Хандурін М.І.

розглянувши  касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства «Сумське АТП –15927»

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 05.06.2007

у справі
господарського суду
№ 8/128-07(8/531-06)
Сумської області

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми

до
Відкритого акціонерного товариства «Сумське АТП –15927»

про
стягнення 12031,67 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника
не з’явились

від боржника
не з’явились

В С Т А Н О В И В  :

У березні 2007 року Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми звернулось до господарського суду Сумської області (далі –позивач) з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Сумське АТП-15927" (далі –відповідач) про стягнення 12031,67 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, за період з 01.01.07 по 27.02.07.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.04.07 по справі № 8/128-07 (8/531-06) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати зазначене рішення.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 апеляційну скаргу позивача було задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача 12031,67 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, за період з 01.01.07 по 27.02.07.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема, статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пункту 6.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з частиною 2 Розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»для платників страхових внесків, визначених пунктом 1 статті 14 зазначеного Закону, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(пільгових пенсій) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (тобто чоловіками 60 років, жінками 55 років).

Порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлений розділом 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»(далі –Інструкція), яка була розроблена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 6.4 розділу 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(згідно з додатками 6 та 7 зазначеної Інструкції), які надсилаються підприємствам, що є підставою для відшкодування коштів органам Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 6.8. Інструкції відповідач повинен щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач є страхувальником відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 31.10.06 порушено провадження у справі № 8/531-06 про банкрутство відповідача у даній справі - Відкритого акціонерного товариства «Сумське АТП-15927», відкрито процедуру санації боржника відповідно до статті 53 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Бірюліна В.О.

Положеннями статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію.

За приписами статей 11, 12 цього Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушення справи про банкрутство.

Отже, в силу статей 1, 12 Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів розповсюджує свою дію на зобов'язання, строки виконання яких настали до дня порушення провадження у справі.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції у відповідачем з’явилась заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01.01.07 по 27.02.07 в сумі 12031,67 грн.

З огляду на зазначені обставини апеляційна інстанція дійшла висновку, що зобов'язання  відповідача перед позивачем є основним боргом, а не штрафними санкціями та поточними за своєю правовою природою у процедурі банкрутства відповідача. При цьому, апеляційний суд зазначив про те, що дія мораторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів і такі вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом та про можливість їх захисту в позовному провадженні.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів статей 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та не вбачає підстав для скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 у справі. Доводи скаржника не спростовують зазначених висновків апеляційного суду у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Сумське АТП –15927»залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л. Катеринчук

М. Хандурін