СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

03.07.2007

Справа №2-29/4598-2007

За позовом - Джанкойського
міжрайонного прокурора, м.Джанкой в інтересах держави в особі Відділу культури
Джанкойської районної державної адміністрації, м.Джанкой.

До відповідача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Джанкой.

За участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - Джанкойської районної ради,
м.Джанкой.

Про зобов'язання передати майно.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача -  не з'явився.

Від відповідача - ОСОБА_1 - СПД;

ОСОБА_2 -
представник по довіреності.

За участю третьої особи - Скляров
С.Г. - нач. Юр. Відділу, довіреність від 20.03.07р. №176/01.3-15.

За участю прокурора - Домнікова
Я.І.

Суть спору: Джанкойський
міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Відділу культури Джанкойської
районної держадміністрації звернувся до господарського суду АР Крим з позовом
до відповідача - СПД ОСОБА_1 про зобов'язання передати майно - нежитлове
приміщення кінотеатру «Октябрь», площею90,4 кв.м., розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, на першому поверсі, які знаходяться на балансі відділу культури
Джанкойської райдержадміністрації, яке знаходиться у загальній власності
територіальної громади Джанкойського району.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач у відсутність правових підстав, після закінчення строку дії
договору, продовжує користуватися спірним приміщенням. Крім того, прокурор
посилається на те, що відповідачем порушені умови договору оренди в частині
цільового призначення об'єкту оренди та його страхування.

Відповідач у відзиві на позов,
просить суд в його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що договір чинний в
наслідок його пролонгації. Відповідач також посилається на те, що він
використовує об'єкт оренди за цільовим призначенням та застрахував його у
належному порядку.

Третя особа у письмових поясненнях
по суті спору, також вважає, що позов підлягає задоволенню, та обґрунтовує таку
позицію тим, що строк договору оренди на підставі якого відповідач користується
спірним майном закінчився, та відповідач відмовився укладати новий договір.

За клопотанням сторін строк
вирішення спору продовжувався відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва, розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін та третьої особи, суд -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2. між відділом культури
Джанкойської райдержадміністрації та відповідачем, укладений договір оренди
нежитлового приміщення кінотеатру «Октябрь», площею 90,4 кв.м., розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 (далі договір, а.с. 15-19).

З пункту 1.1 договору вбачається,
що майно передається в оренду з метою організації Інтернет кафе.

Відповідно до п. 10.1 договору, він
діє з ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому пунктом 10.6 договору
встановлено, що у випадку відсутності заяви одної із сторін про припинення або
зміну цього договору на протязі одного місяця після закінчення строку його дії,
договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які
були передбачені цім договором.

Прокурор, позивач та третя особа
вважають, що договір оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2. втратив чинність в наслідок
закінчення строку на який він був укладений, та ця обставина є підставою для
зобов'язання відповідача передати спірне майно орендодавцю.

Однак суд вважає, що така думка є
помилковою та не може бути підставою для задоволенню позову, у зв'язку з
наступним.

Враховуючи те, що предметом
зазначеного договору, є оренда об'єкту, який відноситься до комунальної
власності, суд вважає, що до правовідносин, пов'язаних з виконанням цього
договору, необхідно застосовувати приписи Закону України „Про оренду державного
та комунального майна”.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди
визначається за погодженням сторін.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного
місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається
продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені
договором.

Стаття 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна» передбачає, що одностороння відмова
від договору оренди не допускається.

Договір оренди припиняється в разі:
закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди
орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди;
ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Договір оренди може бути розірвано
за погодженням  сторін.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у
разі  невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

З аналізу наведеної норми суд робить
висновок, що у орендаря виникає зобов'язання повернути об'єкт оренди, лише у
разі: розірвання договору оренди, закінчення строку його дії, відмови від його
продовження або банкрутства орендаря.

У позовній заяві прокурор зазначив,
що термін дії договору на підставі якого відповідач користується спірним
об'єктом сплив 31.12.2005р.

Таким чином, враховуючи положення ч.2
ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд приходить
до висновку, що якщо позивач не мав бажання продовжувати з відповідачем
договірні відносини він по перше повинен був спрямувати на адресу відповідача
відповідне повідомлення про припинення або зміну договору оренди, саме у
місячний термін передбачений ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», тобто у період з 31.12.2005р. по 31.01.2006р.          Позивач не представив суду належних
доказів того, що він повідомляв відповідача у зазначений місячний строк, про
своє не бажання продовжувати договірні відносини, а наявна в матеріалах справи
переписка між сторонами у цій справі, не може бути доказами цього, оскільки
листи позивача адресовані відповідачу спрямовувалися йому поза межами строку
передбаченого ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна».

Суд встановив, що договір оренди від
ІНФОРМАЦІЯ_2. не розірваний та не визнаний недійсним у встановленому законом
порядку.

За викладених обставин, суд
приходить до висновку про те, що строк договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2.
продовжений на той самий строк, відповідно до ч.2 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» та п. 10.6 договору, що у свою чергу
спростовує доводи прокурора та позивача відносно припинення строку дії цього договору.

Викладене також спростовує доводи
прокурора, позивача та третьої особи, щодо необхідності укладення з
відповідачем нового договору оренди.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 ГПК України встановлює,
що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення,
для господарського суду не є обов'язковим.

Суд вважає, що акт на який
посилається прокурор в обґрунтування позову не може бути належним доказом того,
що відповідач використовує спірні приміщення не за цільовим призначенням, тобто
не під розміщення Інтернет кафе, оскільки відповідачем представлений належним
чином оформлений договір ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання послуг ADSL-підключення до
мережі Інтернет, що у свою чергу підтверджує факт надання відповідачем послуг у
цій сфері.

Крім того, в матеріалах справи
знаходиться договір страхування майна, що орендується ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджує факт виконання відповідачем зобов'язання, щодо страхування об'єкту
оренди.

Грошові зобов'язання також
виконуються відповідачем належним чином.

Позивач не використав права
наданого йому ст. 33 ГПК України та не довів факт припинення строку дії
договору оренди на підставі якого відповідач користується спірними
приміщеннями, у зв'язку з чим і відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Башилашвілі О.І.