ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2007 р.                                                            Справа № 49/169-07

вх. № 4695/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився, в судовому засіданні 12.07.2007 року - Єфімова М.О., дов. № 155 від 27.12.2004 року

відповідача - Кадєєв К.М., дов. № 856/1004 від 20.02.1007 року

розглянувши справу за позовом КП "Харківські теплові мережі", м. Харків

до  ВАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків

про стягнення 1193341,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка виникла на підставі договору про постачання теплової енергії № 8203 від 01.11.2001 року у розмірі 1193341,86 грн., з яких 955361,44 грн. - сума основного боргу, 89421,82 грн. - пеня, 31049,20 грн. - три відсотки річних та 117509,40 грн. - інфляційні витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує суму заборгованості у добровільному порядку.

В судовому засіданні 04.07.2007 року представник позивача зазначив про проведення взаємозаліків зустрічних однорідних вимог на суму основного боргу, прохав суд стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та три відсотки річних.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.07.2007 року проти позову заперечував, зазначив, що на суму основного мі сторонами по справі був проведений взаємозалік, проти нарахування пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних також заперечував, посилаючись на те, що 25.04.2005 року господарським судом харківської області було порушено провадження по справі про банкрутство ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, з моменту введення якого припиняються заходи, спрямовані на забезпечення виконання грошових зобов’язань.

В судовому засіданні 04.07.2007 року оголошувалась перерва до 12.07.2007 року до 11:00 години та в судовому засіданні 12.07.2007 року - перерва до 13.07.2007 року до 11:00 години для виготовлення повного тексту рішення.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01.11.2001 року між КП «Харківські теплові мережі» (Енергопостачальна організація) та ВАТ «Харківський тракторний завод ім.. С. Орджонікідзе» (Споживач) був укладений договір № 82036 про постачання теплової енергії. Відповідно умов договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі, на підставі вищезазначеного  договору передав відповідачу в період з травня 2004 року по 01.12.2005 року теплову енергію, що підтверджено матеріалами справи. Але відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання, відмовився від виконання обов'язків, покладених на нього умовами договору в частині своєчасної та належної оплати, лише частково оплатив надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.12.2005 року утворилась заборгованість перед позивачем за спожиту ним теплову енергію у розмірі 6701157,49 грн., що підтверджується двостороннім актом звіряння, копія якого додана до матеріалів справи.

До матеріалів справи додані укладені договори поступки права вимоги між КП "Харківські теплові мережі" та комунальними житловими експлуатаційними підприємствами відповідних районів м. Харкова, відповідно яких позивач уступив право вимоги частини боргу відповідача ВАТ "Харківський тракторний завод " на загальну суму 1 376 087,44 грн., що утворився станом на 01.12.2005 року за договором про постачання теплової енергії № 8203 від 01.11.2001р.

30.11.2005 року договори поступки права вимоги за №№ 091088 від 28.12.2005 року, № 091072 від 24.12.2005 року, № 091058 від 26.12.2005 року, № 091063 від 26.12.2005 року, № 091032 від 28.12.2005 року, № 091041 від 27.12.2005 року, № 091075 від 24.12.2005 року,  № 091036 від 28.12.2005 року, № 091038 від 28.12.2005 року, № 091040 від 28.12.2005 року, № 091050 від 28.12.2006 року шляхом укладання відповідних додаткових угод були розірвані за згодою сторін, про що відповідач був повідомлений листом від 29.01.2007 року, копія якого додана до матеріалів справи. Отже, право вимоги боргу в сумі 955 361,44 грн., яка утворилась за період з травня 2004 р по 01.12.2005 р. у відповідача знов перейшло до КП "Харківські теплові мережі".

Відповідно до статті 526 Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

До матеріалів справи доданий лист КП «Харківські теплові мережі» вих. № 23-1581 від 26.04.2007 року, яким позивач повідомляє, що на підставі ст.. 601 ЦК України здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 941289,64 грн. та закривається заборгованість зобов’язання ВАТ «Харківський тракторний завод ім.. С. Орджонікідзе» на суму 941289,64 грн., з яких 913556,85 грн. за теплову енергію відпущену за договором № 8203 від 01.11.2001 року.

Також до матеріалів справи додана угода про залік зустрічних однорідних вимог від 16.05.2007 року, відповідно якої зобов’язання ВАТ «Харківський тракторний завод ім.. С. Орджонікідзе» перед КП «Харківські теплові мережі» припиняються в односторонньому порядку заліком зустрічних однорідних вимог на загальну суму 117467,63 грн., в тому числі за теплову енергію, відпущену за договором № 8203 від 01.11.2001 року на загальну суму 110115,25 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 18352,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управленої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також відповідно частини 2 цієї ж статті, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. Відповідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Отже залік зустрічних однорідних вимог є односторонньою угодою, а тому її умови визначаються стороною, яка ініціює проведення взаємозаліку. Суд вважає визначені сторонами в повідомленнях грошові вимоги сторін однорідними, зрілими та такими які можуть бути предметом зарахування відповідно до ст. 601 ЦК України.

Припинення зобов’язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог –це одностороння угода, яка оформлюється заявою однієї із сторін. Тому, якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, спір повинен вирішуватись по суті з урахуванням всіх матеріалів та обставин справи. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти проведених між сторонами зазначених взаємозаліків, таким чином, господарське зобов'язання відповідача в розмірі 955361,44 грн. за отриману теплову енергію в період з травня 2004 року по 01.12.2005 року, яке виникло з договору № 8203 від 01.11.2001 року суд вважає припиненим зарахуванням зустрічних однорідних, а тому дійшов висновку про необхідність припинення провадження по справі в частині заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 955361,44 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 7.2.3. договору зобов’язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення платежу. Позивач надав розрахунок пені, нарахованої за період з 01.11.2006 року по 30.03.2007 року та відповідно якого заявлена до стягнення сума становить 89421,82 грн/

Згідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу  України  нарахування  штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від  дня, коли зобов’язання мало бути виконане. З  урахуванням  строків  оплати  за  договором нарахування пені за період з 01.11.2006 року по 30.03.2007 року є безпідставним.

Крім того, 25.04.2005 року господарським судом Харківської області було порушено провадження по справі про банкрутство ВАТ «Харківський тракторний завод ім.. С. Орджонікідзе» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" термін "мораторій на задоволення вимог кредиторів" вживається у цьому Законі у тому значенні, що це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі, про що зазначається в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство (стаття 11, абзац перший частини четвертої статті 12 цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня),  не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховуються штраф і пеня, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Тобто за змістом цієї норми боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 89421,82 грн. пені.

У відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з  урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми боргу за весь час прострочення. Позивач надав суду розрахунки інфляційних витрат та трьох відсотків річних, які відповідають вимогам договору та нормам чинного законодавства та відповідно яких належні до сплати суми інфляційних витрат становить 117509,40 грн. та 31049,20 грн. трьох відсотків річних.

Оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як санкції в розумінні ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 117509,40 грн. інфляційних витрат та 31049,20 грн. трьох відсотків річних також обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне  забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, суд вважає необхідним  витрати по сплаті державного мита у сумі 11039,20 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 109,16 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» (адреса: 61007, м. Харків, пр. Московський, 275, р/р 0194 в Орджонікідзевському АК ПІБ м. Харкова, МФО 351351, код 05750295) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (адреса: 61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, р/р 8 у першій філії АКБ «Базис» м. Харкова, МФО 351599, ) -  117509,40 грн. інфляційних витрат та 31049,20 грн. трьох відсотків річних, 11039,20 грн. витрат по сплаті державного мита та 109,16 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

В частині заявленої до стягнення суми основного боргу в розмірі 955361,44 грн. провадження по справі припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.