СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.07                                                                                 Справа № 3/424

Суддя М.Л.Доманська, розглянувши матеріали справи за позовом

Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",  м. Київ

до Міського комунального підприємства "Луганськ-сервіс-плюс", м. Луганськ

про стягнення 88 349 грн. 76 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Ткаченко Д.В. (дов. від 09.02.07  № 07/44),

від відповідача –не прибув (явка обов"язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 88 349 грн. 76 коп. боргу за передану теплову енергію.

Відповідно до ст..77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.07.07 до 23.07.07.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, після перерви у судове засідання не прибув. Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається по наявних у ній матеріалах.

Дослідивши надані  матеріали, вислухавши представників сторін, суд  прийшов до наступного.

Між сторонами у справі укладено договір комісії від 29.09.06 № 12/06-900, за умовами якого «Комітент»(позивач у справі) доручає, а «Комісіонер»(відповідач у справі) приймає на себе зобов’язання протягом строку дії договору укласти від свого імені  Правочини з реалізації теплової енергії за ціною не нижче, ніж погоджена цим договором, на умовах, найбільш вигідних для «Комітента».

За вказаним договором сторони домовились, що позивач зобов’язаний  передати відповідачу обумовлений в акті прийому-передачі обсяг теплової енергії, а відповідач –прийняти його та на виконання договору укласти відповідні договори від свого імені зі споживачами теплової енергії. Теплова енергія, що є предметом зазначеного договору, вироблена в межах договору на переробку природного газу та транспортування теплової енергії від 29.09.06 № 17/06-899, укладеного сторонами.

Відповідно до  п. 4.9 договору від 29.09.06 № 12/06-900 відповідач прийняв на себе поруку /делькредере/ перед позивачем за невиконання споживачами своїх зобов’язань за Правочинами, укладеними на виконання умов цього договору. Обов’язковою умовою виконання цього договору є складання між комітентом та комісіонером  станом на 01 число місяця наступного за розрахунковим /звітним/, акту звірки рахунків з реалізації теплової енергії за формою, затвердженою правилами бухгалтерського обліку (п.4.10 договору).

У зв»язку з неоплатою відповідачем переданої йому у жовтні 2006 року теплової енергії у повному обсязі, позивач просить стягнути з відповідача неоплачену суму заборгованості  - 88 349 грн. 76 коп.

Відповідач відзиву на позов не надав, позовні вимоги не спростував.

Оцінивши обставини справи, та доводи сторін у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу  України встановлює, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Зобов’язання сторін у справі ґрунтуються на умовах договору комісії від 29.09.06

№ 12/06-900.

У відповідності зі ст. 1016 ЦК України,  що регулює питання виконання договору, укладеного комісіонером з третьою особою, комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, зокрема, коли він поручився за виконання договору /делькредере/.

Факт одержання відповідачем у жовтні 2006 року теплової енергії, при розрахунках  за яку утворилась заборгованість на суму 88 349 грн. 76 коп. підтверджені матеріалами справи у повному обсязі , у тому числі актом прийому-передачі теплової енергії за договором комісії від 29.09.06 № 12/06-900  за жовтень  2006 року, звітом комісіонера за жовтень  2006 року.

Відповідно до умов договору комісії відповідач поручився за виконання Правочинів, укладених ним з третіми особами - споживачами (делькредере), тому відповідно до ст.1016 ЦК України відповідає перед позивачем за  невиконання цими третіми особами договору.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України,  якщо строк виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обв’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вищевказаним договором від 29.09.06 № 12/06-900 не встановлений строк виконання боржником (відповідачем у справі) обов’язку щодо оплати теплової енергії, тому відповідно до ст.530 ЦК України позивачем на адресу відповідача надіслане повідомлення-вимога від 12.04.07 № 54/11-653-1474 щодо оплати боргу у сумі 88 349 грн. 76 коп. .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за отриману теплову енергію на вказану суму не розрахувався, у зв’язку з чим за ним на час розгляду справи утворився борг у сумі 88 349 грн. 76 коп., що підтверджений матеріалами справи.

Таким чином, несвоєчасне виконання відповідачем зобов’язань щодо сплати боргу за отриману теплову енергію у сумі 88 349 грн. 76 коп. підтверджено матеріалами справи.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів погашення заявленої у позові суми не надав.

За вказаних обставин, вимоги позивача за позовом відповідають умовам договору сторін та фактичним обставинам справи, підтверджені матеріалами справи, тому задовольняються повністю.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача .

Згідно з п.4 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 № 7-93 “Про державне мито” державне мито у сумі 884 грн.00 коп., сплачене за платіжним дорученням  від   05.06.07   № 703, підлягає поверненню позивачу частково, у сумі 00 грн. 51 коп., у зв’язку з внесенням мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

На підставі викладеного,  керуючись  ст. 44, 49, 75,82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Луганськ-сервіс-плюс", м. Луганськ , вул..Коцюбинського,14 (фактичне місцезнаходження : м.Луганськ, вул..Норінського,4а), код 31995921, на користь Дочірнього підприємства “Газ-тепло” Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",  м. Київ, вул. І. Лепсе, 16,  код 32587579,

88 349 грн. 76 коп. боргу за передану теплову енергію , 883 грн. 49 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути з державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства “Газ-тепло” Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",  м. Київ, вул. І. Лепсе, 16,  код 32587579, зайве сплачене державне мито у сумі 00 грн. 51 коп. за платіжним дорученням від 05.06.07   № 703.

Повернення державного мита здійснити на підставі даного рішення, засвідченого гербовою печаткою господарського суду, оскільки вказане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –27.07.07.

Суддя                                                                                                        М.Л.Доманська