ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.
Справа № 12/427/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача - Іванцова І.А. за довіреністю б/н від 08.10.07р.

від відповідача 1 –Рижого В.Ф за довіреністю б/н від 16.08.07р.

від відповідача 2 –Кириличенко О.А. за довіреністю № 7 від 16.08.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛАМА-Т”, с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області

та Відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів „НЕКТАР”, м. Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області від 30.08.2007р.

по справі № 12/427/07

за позовом Приватного підприємства Фірма „ИГДЕМ”, м. Миколаїв

до скаржників

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового об’єкту,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2007р. Приватне підприємство Фірма /далі по тексту –ПП/ „ИГДЕМ” звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю /далі – ТОВ/„ЛАМА-Т” та Відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів /далі –ВАТ ВПТ/„НЕКТАР” про:

- визнання недійсним з моменту укладання договору від 06.07.2007р. купівлі-продажу нежитлових будівель, які розташовані за адресою м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 42, укладеного між ВАТ ВПТ„НЕКТАР” та ТОВ„ЛАМА-Т”;

- застосування передбачених ст. 216 ЦК України наслідків визнання договору недійсним: зобов’язання ТОВ„ЛАМА-Т” повернути ВАТ ВПТ„НЕКТАР” об’єкт нерухомості, а також стягнення з останнього на користь ТОВ суми коштів, сплачених ним згідно з договором.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.08.2007р. (суддя Семенов А.К.) позов задоволено повністю: визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.07.2007 р. з дати його укладення; на застосування правових наслідків недійсності цього договору зобов’язано ТОВ „ЛАМА-Т” повернути ВАТ ВПТ „НЕКТАР” вказану нежитлову будівлю, а ВАТ ВПТ „НЕКТАР” –ТОВ „ЛАМА-Т” грошові кошти в сумі 2933484 грн.

Рішення вмотивоване тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 06.07.2007 р. не відповідає вимогам ч. 3 ст.З0 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, яка визначає процедуру продажу майна банкрута у випадку надходження двох та більше пропозицій на придбання майна банкрута, відтак на підставі ч. 1 ст. 236 ЦК України та у відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання зазначеного договору недійсним і застосування наслідків недійсності правочину, які встановлені ч. 1 статті 216 ЦК України.

Не погоджуючись з означеним рішенням господарського суду, ТОВ „ЛАМА-Т” і ВАТ ВПТ „НЕКТАР” звернулись до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 30.08.2007р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ПП „ИГДЕМ”.

Скаржники звертають увагу суду апеляційної інстанції на те, що місцевий господарський суд:

- порушив норми процесуального права, що полягають у неповідомленні ТОВ „ЛАМА-Т” про дату та час слухання справи, що в розумінні п.2 ч. 3 ст. 104 ГПК України є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду;

- помилково дійшов висновку про те, що позивач неодноразово звертався до ліквідатора Дуднікової Н.Г. та голови комітету кредиторів ВАТ ВПТ „НЕКТАР” з пропозиціями щодо придбання нерухомого майна, оскільки наявні в матеріалах справи листи датовані з відміткою про вручення лише 09.07.2007р. і 10.10.2007р., тобто після укладання оспорюваного договору купівлі-продажу, а інші докази такого звернення, надані позивачем до суду першої інстанції, не можуть вважатися належними та допустимими;

- не врахував тієї обставини, що у відповідності до вимог ч. 1 ст.З0 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” оскільки існувала лише одна пропозиція про купівлю майна банкрута, то комітет кредиторів і вирішив реалізувати майно за договором купівлі-продажу заявнику –ТОВ „ЛАМА-Т”;

- визнаючи недійсним договір купівлі-продажу від 06.07.2007р., помилково застосував до спірних правовідносин вимоги ч.1 ст. 203 ЦК України, так як на думку скаржників, рішення про продаж майна прийняте органом компетентним приймати рішення у відповідності до вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, зміст договору не суперечить діючому законодавству, а також на момент продажу майна не існувало будь-яких інших пропозицій, крім поданої ТОВ „ЛАМА-Т” про придбання спірного майна банкрута.

Заперечень на апеляційні скарги не надходило, однак в судовому засіданні представник ПП „ИГДЕМ” просив рішення господарського суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення виходячи з такого.

Відповідно до постанови господарського суду Миколаївської області від 18.05.2006 р. по справі №14/98, ВАТ ВПТ „НЕКТАР” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Дуднікову Наталію Георгіївну (ліцензія –АА № 630150 від 17.01.2004р.; адреса - 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 29/19, тел.- 8 (050) 534-71- 31) /а.с.56-57/. Оголошене про це надруковано в газеті „Голос України” № 98 (3848) від 31 травня 2006 р. /а.с.55/.

25.06.2007 р. рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом №23, визначено порядок реалізації майна банкрута шляхом прямої продажі спірного майна ТОВ „ЛАМА-Т” та доручено ліквідатору Дудніковій Н.Г. укласти і підписати договори купівлі-продажу нерухомого майна з нотаріальним посвідченням і державною реєстрацією та договори купівлі-продажу рухомого майна в простій письмовій формі /а.с.59-61/.

06.07.2007 р. ВАТ ВПТ „НЕКТАР” та ТОВ „ЛАМА-Т” уклали договір купівлі-продажу нежитлових будівель, які розташовані за адресою м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 42., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу В.В. Філіпенко та зареєстрований в реєстрі за № 1979 /а.с.51/.

На виконання умов означеного договору ВАТ ВПТ „НЕКТАР” передало ТОВ „ЛАМА-Т” вказані нежитлові будівлі, а останнє сплатило ВАТ ВПТ „НЕКТАР” грошові кошти в сумі 2933484 грн., що підтверджується витягом із особистого рахунку банкрута в установі банку /а.с.71,72/.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, надав в якості доказу повідомлення про вручення ліквідатору Дуднікової Н.Г. 02.07.2007 р. поштового відправлення, яке містило лист ПП „ИГДЕМ” за вихідним № 52.1/08 від 27.06.2007 р. щодо згоди на придбання нерухомого майна банкрута, розташованого за адресами: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, Маршала Василевського, 42, Маршала Василевського, 49, Скороходова, 194 /а.с.33,46/.

Крім того, листом без вихідного номера та дати, отриманого ліквідатором 10.07.2007р. об 11:05 /а.с.9/ та листом такого ж змісту, направленого на адресу голови кредитного комітету, отриманого ним 09.07.2007р. за вхідним №1043 /а.с.10/, позивач повторно підтвердив згоду на придбання означеного майна.

У зв’язку з викладеним, позивач вважає, що договір купівлі-продажу  нежитлових будівель ВАТ ВПТ „НЕКТАР”, які розташовані за адресою м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 42, ТОВ „ЛАМА-Т” порушує його права, оскільки укладений з порушенням ст. 30 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, що є підставою визнання його недійсним і повернення об’єкту першому відповідачу для повторного продажу у конкурсному порядку.

Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що письмове пояснення директора ПП фірма „ИГДЕМ” Деменко І.М. та повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.07.2007р. відповідно до ст.ст. 30, 32, 34 ГПК України є належними та допустимими доказами отримання ліквідатором ВАТ ВПТ „НЕКТАР” двох пропозицій про придбання нерухомого майна банкрута до укладення оспорюваного договору від 06.07.2007 р., таким чином ліквідатор повинен був з метою відчуження майна банкрута проводити конкурс (аукціон), але в порушення вимог ч.3 статті 30 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” цього не зробив, натомість здійснив відчуження нерухомого майна шляхом прямої продажі ТОВ „ЛАМА-Т”.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до припису ч.1 ст. 30 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” /далі –Закон/, що визначає порядок продажу майна банкрута, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Решта ст. 30 Закону регламентує продаж майна на відритих торгах, яка може відбуватися лише в разі, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Матеріалами справи підтверджено, що комітет кредиторів, отримавши пропозицію про купівлю майна банкрута від ТОВ „ЛАМА-Т”, рішенням від 25.06.2007 р., оформленим протоколом №23, відмовився від продажу майна банкрута в конкурсному порядку та визначив порядок реалізації майна банкрута шляхом прямої продажі спірного майна конкретному господарюючому суб’єкту.  Означена дія комітету не суперечать вимогам Закону, а навпаки сприяє скорішому задоволенню вимог кредиторів, в чому останні при розгляді справи про банкрутство зацікавлені перш за все і у зв’язку з чим Закон надає саме комітету кредиторів право вирішувати долю майна банкрута.

В даному випадку процедура реалізації майна в конкурсному порядку невідь не розпочиналася, а тому вимоги Закону, якими вона регламентується, помилково визнані судом підставою для визнання спірного договору недійсним.

Крім того, на думку колегії суддів, хибним є висновок місцевого господарського суду про наявність двох пропозицій про купівлю майна ВАТ ВПТ „НЕКТАР” з огляду на таке.

Згідно Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002р. № 1155, повідомлення про вручення поштового відправлення - це повідомлення, яким оператор поштового зв’язку доводить до відома відправника інформацію про дату та прізвище особи, якій вручено поштове відправлення. Рекомендоване поштове відправлення –це поштове відправлення, що приймається для пересилання з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Пунктом 114 цих Правил визначено, що адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення вручаються особисто адресату (одержувачу).

Повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.07.2007р., на підставі якого місцевий господарський суд дійшов висновку про надходження до ліквідатора пропозиції позивача про купівлю майна банкрута до укладання оспорюваного договору, не може вважитись в розумінні ст.34 ГПК України належним та допустимим доказом, оскільки воно не містить жодного обов’язкового реквізиту, з якого можливо було б ідентифікувати поштове відділення та оператора поштового зв’язку, які здійснювали поштову операцію та в порушення вищезазначених Правил на ньому відсутній особистий підпис адресата (одержувача) поштової кореспонденції. До того ж, не зрозуміло, яким чином на поштовому відправлені з м. Миколаєва на адресу в м. Миколаєві може міститися відбиток поштового штампу невідомого поштового відділення Миколаївської області.

Пояснення директора ПП фірма „ИГДЕМ” Деменко І.М. та інші докази надходження до ліквідатора пропозиції позивача про купівлю майна банкрута до укладання оспорюваного договору не можуть бути прийняті до уваги, так як вони суперечать поясненням Дуднікової Н.Г. з цього ж приводу, отже єдиним доказом спірного факту може вважатися лише поштове повідомлення, оскільки відповідно до ч.2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою, шостою ст.203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, він укладається за вільним волевиявленням учасників у формі, встановленій законом, особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи зміст та порядок укладання спірного договору, колегія не вбачає обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, оскільки договір укладено за згодою сторін в належній формі уповноваженими особами і його зміст відповідає вимогам закону.

Слушними є також доводи апеляційної скарги ТОВ „Лама-Т” щодо порушення судом норм процесуального права, які є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення.

Викладене свідчить, що місцевий господарський суд не ретельно з’ясував підстави заявленого позову, дав помилкову юридичну оцінку наданих сторонами доказам, що стало підставою для неправильного застосування норм матеріального права, що регулюють спірні відносини й прийняття незаконного рішення та припустився порушень процесуальних норм.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 30.08.2007 р. підлягає скасуванню з відмовою у задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржників по сплаті держмита за розгляд апеляційних скарг відшкодовуються за рахунок іншої сторони.

Керуючись ст. ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛАМА-Т” та Відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів „НЕКТАР” задовольнити, рішення господарського суду Миколаївської області від 30.08.2007 року по справі № 12/427/07 скасувати, у задоволенні позову Приватного підприємства Фірма „ИГДЕМ” відмовити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірма „ИГДЕМ” (54018, м. Миколаїв, вул. 28-ї Армії, 15 кв. 9, , п/р 260081042 в МОД АППБ „Аваль”, МФО 326182) на користь Відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів „НЕКТАР” (54008, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 42, , адреса ліквідатора Дуднікової Наталії Георгіївни, 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 29 кв. 19) 42 грн. 50 коп. держмита, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного підприємства фірма „ИГДЕМ” (54018, м. Миколаїв, вул. 28-ї Армії, 15 кв.9, , п/р 260081042 в МОД АППБ „Аваль”, МФО 326182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛАМА-Т” (57220, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Пересадівка, вул.Леніна,150, ) 42грн. 50 коп. держмита, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

3. Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                             Г.П.Разюк

Суддя                                                                                   С.І.Колоколов

Суддя                                                                                   М.С. Петров