ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.07р.

Справа № А35/279-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі               м.  Дніпропетровська,

м. Дніпропетровськ

до   Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровськ,

м. Дніпропетровськ

про                зобов'язання вчинити дії

Суддя Широбокова Л.П.

Представники сторін:

від позивача – не з'явився

від відповідача - Кейс Г.В.., провіднийспеціаліст, дов.№7ю від 19.01.0 7р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач просить зобов'язати Відповідача включити до актів щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми витрат за особовими справами: Бурдейний М.І., Левченко В.Г., Богдасарян Р.Г. за період  з 01.11.2006 р. по 31.05.2006 р. на загальну суму 3060, 00 грн.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що потерпілі Бурдейний М.І., Левченко В.Г., Богдасарян Р.Г. отримали трудове каліцтво на підприємствах СРСР, в цей час являються громадянами України та користуються соціальним захистом на рівні з іншими громадянами України, в зв'язку з чим Відповідач повинен відшкодувати Позивачу виплачені вказаним громадянам пенсії внаслідок трудового каліцтва.

Позивач надав уточнення до позовних вимог, в яких вказує, що в резолютивній частині позовної заяви було допушено описку та правильно період буде з 01.11.2006 р. по 31.05.2007р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказує, що відсутні норми закону, які б зобов'язували Відповідача здійснювати відшкодування виплачених Позивачем пенсій, право на котрі виникло до прийняття Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та вказані особи не є застрахованими відповідно до цього закону.

Статті законів, на які посилається Позивач, не встановлюють право регресу Фонду Позивача по спірним сумам пенсій і тому Порядок не надає Позивачу право вимагати включення до заліку відшкодування витрат, вказаних в позовній заяві.

Крім того вказує, що Позивач не надав доказів фактичної виплати пенсій громадянам Бурдейному М.І., Левченко В.Г. та Богдасарян Р.Г. та до акту повинні включатися саме суми пенсій по інвалідам в зв'язку з трудовим каліцтвом, що не доведено Позивачем.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив в позові відмовити.

27.08.2007 р. від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить додатково включити до актів звірення виплачені пенсії за червень, липень 2007 р. - 772, 71 грн, а всього 3  838, 71 грн з тих же підстав.

Вказані уточнення Відповідачу не направлені, копію вказаного уточнення з доданими документами для вручення Відповідачу до суду не надав.

Представник Позивача в судові засідання 17.07.2007р., 30.07.2007р., 06.09.2007р. та 18.09.2007р. не з'являвся. Розгляд справи зупинявся до 06.09.2007р. за клопотанням позивача від 27.07.2007р. в зв’язку з необхідністю надання додаткових доказів.

18.09.2007р. позивач повторно надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв’язку з неможливістю явки представника.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається в своєму клопотання позивач, суд має право зупинити провадження у справі за наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони.

Неможливість забезпечити явку представника в зв’язку із учбовою відпусткою не є поважною причиною для невиконання вимог суду, оскільки коло представників установи в судовому процесі необмежено, та, насамперед, представляти інтереси органу влади уповноважений його керівник.

В зв’язку з чим клопотання позивача про зупинення розгляду справи судом відхиляється.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Вказана норма кореспондується із приписами п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач в котрий раз не прибув в судові засідання, викладені ним підстави є неповажними, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 128,  п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України,   господарський суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили  відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 184-186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.П. Широбокова