ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"16" жовтня 2007 р.
Справа № 11/208/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Величко Т.А.,

суддів:  Бойко Л.І., Жукової А.М.,

при секретарі судового засідання Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача - Юдов О.М.

від відповідача - Форостян А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Акціонерного товариства відкритого типу "Гілея"

на рішення господарського суду Миколаївської області від "27" червня 2007 р.

у справі №11/208/07

за позовом  Селянської спілки приватних паїв "Сергіївка"

до  Акціонерного товариства відкритого типу "Гілея";

про стягнення 360540 грн. по договору 87/св від 24.02.06р.

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.06.07р. (суддя Василяка К.Л.) позовні вимоги Селянської спілки приватних паїв "Сергіївка"  задоволено частково, стягнуто з АТВТ „Гілея” м. Первомайськ 307688,6 грн. –основного боргу, 14399,82 грн. збитків від інфляції, 5361,37 грн. –3% річних, 25938,57 грн. –пені, 3533,88 грн. –держмита та 99,12 грн. –витрат на ІТЗ судового процесу. В решті позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване доведеністю і обґрунтованістю позовних вимог в цій сумі відповідно до умов договору №87/св від 24.02.06р. та вимог чинного законодавства.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду АТЗТ „Гілея” просить скасувати рішення суду і відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що викладені в рішенні  суду висновки не  відповідають встановленим судом обставинам справи, судом не враховано, що у позивача не настало право вимоги щодо основного боргу, і не настало право вимоги і по додатковим зобов’язанням: збиткам від інфляції, 3% річних і пені в зв’язку з невиконанням в повному обсязі своїх зобов’язань за договором.

Також АТВТ „Гілея” заявлено клопотання про відновлення строку на подачу апеляційної скарги, пропущеного з поважних причин –отримання повного тексту судового рішення після сплину 10 денного строку, встановленого господарським процесуальним кодексом.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши  пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що  пропущений скаржником з поважних причин строк на подачу апеляційної скарги  підлягає відновленню, а оскаржуване рішення залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено господарським судом, між АТВТ „Гілея” і ССПП „Сергіївка” 24.02.06р. було укладено договір №27/св на вирощування та постачання цукрових буряків.

За умовами договору, виробник (позивач у справі) зобов’язався забезпечити своєчасне та якісне виконання комплексу робіт по вирощуванню та збиранню цукрових буряків та в строк до 01.11.06р. передати у власність відповідача 1908 тн. цукрового буряку в заліковій вазі (п.2.4 договору).

При цьому, якість товару повинна відповідати вимогам ДСГУ 4327 2004 „Коренеплоди цукрових буряків для промислового перероблення. Технічні вимоги”. Рівень забрудненості товару не повинен перевищувати 10%.

Згідно додаткової угоди від 12.09.06р. до договору при базисній цукристості 16% ціна товару встановлена в розмірі 215 грн. за 1 тн. в заліковій вазі.

Відповідно до п.3.3 договору остаточний розрахунок за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів не пізніше 15 днів з моменту поставки товару  в кількості, передбаченій в п.2.4 договору.

Також умовами договору передбачена можливість проведення відповідачем попередньої оплати, можливість здійснення ним поставки ТМЦ, необхідних позивачу для вирощування цукрових буряків на умовах товарного кредиту (п.2.11), що оформлюється додатковою угодою.

На виконання зобов’язань за договором ССПП „Сергіївка” поставила відповідачу 2572,780 тн. коренеплодів цукрових буряків, що підтверджується доданими до позовної заяви товарно –транспортними накладними.

Оскільки в порушення умов договору та вимог ст.526 ЦК України, по закінченню строку платежу -  31.10.06р. відповідач грошове зобов’язання не виконано, ССПП „Сергіївка” звернулася до господарського суду з позовом і доповненнями до нього, в якому просила стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції –374962,21 грн., 3% річних –6282,29 грн.,  пеню –38217 грн. 24 коп. (за 212 днів).

Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги частково, а саме –в сумі 307688,6 грн. –основного боргу, 14399,82 грн. –збитків від інфляції, 5361,37 грн. –3% річних, 25938,57 грн. –пені, погодившись з доводами позивача, послався на таке:

- згідно даних позивача, ним було поставлено 2315,502 тн. цукрових буряків, але згідно приймальних квитанцій форми ГК-8, видаткових та податкових накладних №1222 від 24.10.06р. в деяких партіях товару забрудненість була вище 10%, що не заперечується позивачем, тому вважається доведеним поставка відповідачу 2010,277 тн. цукрового буряка в заліковій вазі;

- розрахована позивачем вартість поставленого товару, виходячи з ціни 215 грн. за 1 тн., суперечить додатковій угоді від 12.09.06р., якою було доповнено п.3.4 договору змістом про можливість поставки цукрового буряка по ціні 195 грн. за 1 тн. в заліковій вазі в погашення суми наданого товарного кредиту та нарахованих відсотків на нього. Вартість 638,569 тн. буряка, переданого в рахунок погашення товарного кредиту  складає 124520,96 грн.; вартість неоплаченого відповідачем товару становить 307688,6 грн.;

- посилання відповідача на те, що в загальній кількості поставленого товару 639,563 тн. були зараховані ним окремо - в рахунок оплати поставлених ГМЦ та відсотків за користування товарним кредитом є безпідставним, оскільки укладеним договором такий порядок розрахунків не передбачено;

- загальна кількість поставленого позивачем товару –2010,277 тн. в заліковій вазі перевищує обсяги, встановлені п.2.4 договору, а тому відхиляються заперечення відповідача щодо відсутності права вимоги сплати грошових коштів за поставлений буряк;

- той факт, що позивач самостійно визначив кількість товару, яку врахував як плату за товарний кредит, не зменшує загальної кількості товару, оскільки таке застереження не було встановлено умовами договору;

- розмір збитків від інфляції слід розраховувати виходячи із визначеної судом суми основного боргу –307688,6 грн.;

- згідно приписів п.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за прострочення виконання зобов’язання підлягають стягненню за період з 1.11.06р. по 1.05.07р. (181д.)

З обґрунтованістю висновків суду погодитися можна.

Предметом спору в даній справі є виконання відповідачем зобов’язань, передбачених п.3.3 договору щодо оплати поставленого товару –цукрового буряку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст.175 ГК України.

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язань –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених  ГК України.

За правилами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо  інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько –правової відповідальності  у вигляді застосування  господарських санкцій є вчинене учасником  господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним із видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесені, в т.ч. штраф та пеня. (ч.1 ст.230 ГК України).

П.3.3 договору №87/св від 24.02.06р. сторони визначили, що остаточний розрахунок за товар (поставлений цукровий буряк) відповідач повинен провести шляхом перерахування коштів на поточний  рахунок позивача в установі банку не пізніше 15 днів з моменту поставки товару в кількості, передбаченої  в п.2.4 даного договору.

Згідно п.2.4 позивач зобов’язаний в строк до 1 листопада 2006р. передати у власність відповідача коренеплоди цукрових буряків в кількості 1908 тн. в заліковій вазі при базисному рівні цукристості 16%.

Згідно даних позивача, ним було поставлено 2315,502 тн. цукрових буряків в заліковій вазі, але із урахуванням рівня забрудненості, яка була зазначена у приймальних квитанціях форми ПК-Ф, у власність відповідача було передано  2010,277 тн. цукрового буряку в заліковій вазі, що підставно визначено господарським судом.

Умовами договору (п.3.1) ціна цукрового буряку при базисній цукристості 16% встановлена у розмірі 195 грн. за 1 тн. в заліковій вазі, а додатковою угодою від 12.09.06р. сторони внесли зміни в п.3.1 договору, визначивши ціну товару по даному договору при базисній цукристості 16% - 215 грн. за 1 тн. в заліковій вазі на умовах  франко - бурякове поле позивача.

Господарським судом правильно визначено, що із урахуванням вказаної додаткової угоди, вартість переданого відповідачу товару склала  432209,56 грн.

Також умовами договору передбачена можливість погашення заборгованості по товарному кредиту (за поставлені ТМЦ) та відсотків за його користування поставкою цукрового буряку по ціні 195 грн./тн. в заліковій вазі при базисній цукристості 16%.

Із урахуванням поставлених позивачем в рахунок погашення заборгованості по товарному кредиту з відсотками за його користування, вартість 638,569 тн. буряка складає 124520,96 грн.

Таким чином, як свідчать матеріали справи і це встановлено господарським судом, вартість неоплаченого відповідачем товару становить 307688,6 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Твердження відповідача про те, що у позивача не виникло право вимоги щодо оплати за поставлений буряк, підставно відхилено господарським судом із врахуванням того, що загальна кількість поставленого буряка становить 2010,277 тн.  і це перевищує обсяги, встановлені п.2.4 договору.

Також правильно визначено судом, що врахування позивачем 638,569 тн. буряку як плату за товарний кредит, не зменшує загальної кількості, поставленого цукрового буряку, оскільки таке застереження умовами договору і додаткової угоди не передбачено .

З урахуванням зазначеного, рішення господарського суду в даній справі відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви відповідача, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст.ст.53, 93, 99, 101, 103-105 ГПК України,

колегія суддів постановила:

Відновити АТВТ „Гілея” м. Первомайськ строк на подачу апеляційної скарги.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 27.06.07р. у справі №11/208/07 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у  касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                     Т.А. Величко

Судді :                                                                                          Л.І. Бойко

А. М. Жукова