ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

10.07.07

Суддя  Моргуленко  Т.Є.  розглянувши матеріали

Кредитор: Державна податкова інспекція у Заводському районі,

м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а;

Боржник: Приватне підприємство “Інтер Плюс”,

м. Миколаїв, вул. Робоча, 2-а, кв. 611;

про:  банкрутство.

встановив:

Заява №2847/10/10-00 від 05.05.07 р. не відповідає вимогам п.п 5 абз. 1 ст. 9 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та п.3 ст. 63 ГПК України, а саме: заявником не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, справа про порушення банкрутства відсутнього боржника порушується у разі якщо боржник або його керівні органи відсутні за його місцезнаходженням, або у разі неподання боржником податкової звітності на протязі року, або у разі інших обставин, які свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Кредитором не надано доказів відсутності боржника за юридичною адресою. Відповідно до вимог ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 18 вказаного Закону якщо відомості, які підлягають  внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються  достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

П. 7 ст. 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” встановлено, що “якщо до Єдиного державного реєстру не  внесено  запис  про відсутність  юридичної  особи  за її місцезнаходженням, то в разі неодержання реєстраційної картки про підтвердження відомостей  про юридичну особу в установлений строк, а також у разі одержання державним реєстратором від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної  особи  за  її  місцезнаходженням  державний реєстратор  зобов'язаний  у строк,  що не перевищує десяти робочих днів з дати, яка встановлена для подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, або з дати одержання повідомлення від органу  державної податкової служби, направити рекомендованим листом юридичній особі   повідомлення   про необхідність подання державному реєстратору  реєстраційної  картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з відміткою  відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за вказаною адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати направлення їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор  повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.”

Кредитором не додані до заяви про порушення справи про банкрутство вищевказані відомості з Єдиного державного реєстру станом на час звернення до суду.

Відповідно до вищевказаних вимог Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” акти про відсутність боржника за юридичною адресою, складені податковою інспекцією у 2005 році, не є доказами відсутності боржника за юридичною адресою. Судом встановлено, що боржник самостійно подавав податкові декларації на протязі 2005-2006 років, де вказував свою адресу (за якою проводилась перевірка податковою інспекцією у 2005 р.): м. Миколаїв, вул. Робоча, 2-а, кв. 611.

Остання податкова декларація боржника подана за грудень 2006 року та підписана керівником підприємства. Вказана декларації свідчить про те, що станом на грудень місяць 2006 р., тобто менше року тому, підприємство ще існувало та звітувало. Крім того, податковою інспекцією не проставлено дату отримання від боржника вказаної декларації.

Дані обставини є підставою для повернення заяви без розгляду у відповідності п.п. 5 абз. 1 ст. 9. Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, та п. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись вимогам п.п 5 абз. 1 ст. 9 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” п. 3 ст. 63  Господарського процесуального кодексу України, –

УХВАЛИВ:

1.          Заяву №2847/10/10-00 від 05.07.07 р. та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя
Т.Є.Моргуленко