СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 вересня 2007 р.

Справа № 16/143-7/168

Господарський суд
Івано-Франківської області в складі судді Кишинського М.І.

при секретарі судового засідання
Нестеренко А.В.

розглянувши матеріали справи

за
позовом  Регіонального відділення ФДМУ по
Івано-Франківській області

вул.Січових Стрільців,15,
м.Івано-Франківськ,76000

до
відповідачів:

1. Державне лісопромислове
підприємство "Прикарпатліс"

76000, м.Івано - Франківськ,
вул.Василіянок, 48

2.ПП "С.В.Я."

вул.Василіянок,48,
м.Івано-Франківськ

Третя
особа на стороні відповідача:Міністерство промислової політики України

м.Київ, вул.Сурікова,3

про            визнання  недійсним договору оренди та звільнення
приміщень

за участю представників сторін:

від позивача:  Чернов Р.М. -
заступник начальника відділу юридичної роботи, правового забезпечення та
зв"язків з громадкістю, (довіреність № 01/14-04 від  31.01.2007р.).

від відповідача 1:  Чабанюк І.Д.-директор, (посвідчення №115 від
31.12.2006 року )

третя особа:  Січевлюк-Врублевський Т.С. - заступник
начальника управління - начальник відділу правового забезпечення управління
державною власністю Управління юридичного забезпечення, (довіреність №
20/5-4-377 від  05.09.2007р.).

Від
відповідача 2 представники не з'явилися.

Позивач позов підтримує, просить позов задоволити, вказуючи на те, що
продовжений договір оренди НОМЕР_1 від 02.01.2003р., укладений між
відповідачами не відповідає вимогам ст.5 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", ст. 287 Господарського кодексу України
та нормам Цивільного кодексу України, оскільки з набранням чинності ГК України
( з 01.01.04) тільки Фонд державного майна України, його регіональні
відділення є орендодавцями державного майна, аналогічну норму містить і Закон
України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач 1 проти позову заперечує, свою позицію виклав у відзиві на
позов, вказуючи на те, що на момент вступу в законну силу норм ГКУ вже була
чинною та діяла вищезгадана додаткова угода до договору оренди майна ДЛП
"Прикарпатліс" з П.П. ОСОБА_1, якою було продовжено строк дії
договору  оренди, а відповідно до статті
58 Конституції України передбачено, що закони і інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі.

Відповідач 2 в судове засідання не з"явився, причини неявки не
повідомив, відзив на позов  не подав,
хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа на стороні відповідача, Міністерство промислової політики
України, проти позову заперечує, свої обгрунтування виклала у відзиві на позов,
підтримуючи правову позицію першого відповідача.

ВСТАНОВИВ:

На виконання  наказу Фонду державного майна України від
25.02.05 за №354 регіональним відділенням було проведено перевірку
відповідності чинному законодавству договорів оренди нерухомого майна, яке
знаходиться на балансі державного лісогосподарського підприємства
"Прикарпатліс" за період з 01.01.04 по 31.05.06.

За результатами перевірки встановлено, що з 02.01.03 між Державним
лісопромисловим підприємством "Прикарпатліс" та підприємцем ОСОБА_1
(правонаступником якого по договору стало
ПП "С.П.Я.") було укладено договір оренди державного майна
НОМЕР_1.

За цим договором орендодавець передає, а орендар приймає у строкове,
платне користування державне майно- нежитлове приміщення адмінбудинку загальною
площею 37,26 м2, що розташоване за адресою вул. Василіянок,48 в м.
Івано-Франківську.

Термін дії договору з 02.01.03 по 31.12.03.

До даного договору були внесені зміни в
частині продовження його терміну дії до 31.12.08 та збільшення розміру
орендованих площ до 68,96 м2.

Позивач вважає, що , продовжений договір
оренди НОМЕР_1 від 02.01.03, укладений між відповідачами не відповідає вимогам
ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна",
ст. 287 Господарського кодексу України(вступив в дію з 01.01.04) та нормам
Цивільного кодексу України, а тому є недійсним.

Крім того , умови договору не
відповідають п.17 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від
04.10.95 №786, зі змінами, відповідно до якого за нерухоме майно державних
підприємств, установ та організацій до державного бюджету спрямовується 70% орендної
плати, а 30%-орендодавцю.

Відповідач-1 Державне лісопромислове підприємство
"Прикарпатліс"  проти позову
заперечує, свої обгрунтування наводить у відзиві на позов. Так відповідно до
Декрету Кабінету Міністрів України від 15.12.1992 року №8-92 "Про
управління майном, що є у загальнодержавній власності" та ЗУ "Про
управління об"єктами державної власності" від 21.09.2006р. на
міністерства та підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної
виконавчої влади покладено здійсненя функцій щодо управління майном, що є у
загальнодержавній власності.

Згідно п.2 ст.73 ГК України орган державної влади, до сфери управління
якого входить державне підприємство, є представником власника і виконує його
функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Пунктом сьомим частини четвертої
"Положення про Міністерство промислової політикики України",
затвердженого Указом Президента України №849/2001 від 21.09.2001р., передбачено
виконання Мінпромполітики України функцій з управління об"єктами
державної власності. Засновником ДЛП "Прикарпатліс" являється
Мінпромполітика України відповідно до наказу №22 від 22.05.2001 року , згідно
до якого вказаний адмінбудинок переданий на баланс і повне господарське
відання.

Згідно ст.17 Закону України "Про
оренду державного та комунального майна" термін договору оренди
визначається за погодженням сторін. Реалізуючи своє право, передбаченест.21
Закону України "Про підприємства в Україні" від 27.03.1991р., який
був чинним до 01.01.2004 року, де, зокрема зазначено, що відносини підприємства
з іншими підприємствами, організаціями  і
громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі
договорів і підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні
зобов"язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України, ДЛП "Прикарпатліс" 25.12.2003 року
уклало з орендарем ПП ОСОБА_1 додаткову угоду до діючого договору.

Посилання позивача на те, що даний
договір суперечить вимогам ст.5 Закону України "Про оренду державного та
комунального  майна" та ст. 287
Господарського кодексу України , не є законним, оскільки на момент вступу в
законну силу  норм ГКУ вже була чинною та
діяла вищезгадана додаткова угода до договору оренди майна ДЛП "Прикарпатліс"
з П.П. ОСОБА_1,якою було продовжено строк дії цього договору, а статтею 58
Конституції України передбачено, що закони і інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі.

Тобто, із встановленою законодавством з
1 січня 2004 року зміною умов укладення договорів оренди  державного майна, законність та провомочність
договорів (в тому числі й додаткових до них), які було укладено до набрання
чинності Господарського кодексу України, не може піддаватись сумніву, вони
залишаються дійсними для сторін з відповідними в договорах умовами, правами та
обов"язками до закінчення їх терміну дії.

Що стосується посилання відділеня Фонду
державного майна України на інструктивний лист ФДМУ від 13.02.2004р.
№10-16-1962 "Про порядок регулювання орендних відносин" є
необгрунтованим, так, як такий інструктивний лист не є нормативно-правовим
актом, оскільки відповідно до роз"ясненя Вищого арбітражного суду України
"Про деякі питання практики вирішення спорів, пов"язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000 №02-5/35
нормативно-правовий акт- це прийнятий уповноваженим державним чи іншим  органом у межах його компетенції офіційний
письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить
загальний характер чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Третя особа на стороні відповідача, Міністерство промислової політики
України, проти позову заперечує, вказуючи на те, що докази , наведні позивачем
не відповідають законодавсту, яке діяло на момент укладення додаткових угод.
Свою позицію обгрунтовує наступним:

- відповідно до п.7 ст.4 Положення
про Міністерство промислової політики України від 2 листопада 2006р. №1538
Міністерство промислової політики здійснює відповідно до законодавства функції
з управління об"єктами державної власності, що належать до сфери його
управління;

-відповідно до вимог ст.5 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна" від
10.02.1992р. зі змінами та доповненнями, які діяли на момент укладення цих
договорів орендодавцями могли виступати підприємства щодо окремого
індивідуально визначеного майна (крім нерухомого), а з дозволу Фонду державного
майна України, його регіональних відділень та представництв також щодо
структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого
майна;

- оскільки такі погодження з боку
органів ФДМУ були отримані, то на підставі цих погоджень та дозволу
Мінпромполітики ДЛП "Прикарпатліс" уклало відповідні договори оренди,
в яких виступило в якості орендодавця.

Таким чином, наведені позивачем обгрунтування
своїх позовних вимог про визнання
недійсним договору оренди  та
звільнення приміщень адмінбудинку загальною площею 68,96 м2, (м.
Івано-Франківськ, вул. Василіянок,48)  не
знайшли свого обгрунтування в судовому засіданні, а отже в суду відсутніправові
підстави для задоволення позову.

Керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в
позові відмовити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Кишинський М.І.

Рішення підписано___________________

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

Стефанів
Тетяна Василівна