СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" вересня 2007 р.
Справа  № 14/315

за позовом         підприємець ОСОБА_1

до відповідача    Виконавчий комітет Рівненської міської
ради

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Комунальне підприємство "Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації"

про визнання права власності на
нерухоме майно

Суддя  Марач В.В.

Представники:

Від позивача  :
ОСОБА_2

Від
відповідача : Граб С.М.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України сторонам роз'яснена

СУТЬ  СПОРУ : Позивач -
підприємець ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на нежитлові
приміщення  загальною площею 152,2 м2 ,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,   в
тому числі:

- приміщення цокольного поверху
площею 86,8 кв.м, з яких: тамбур - 14,8 кв.м; туалет - 2, 2 кв.м; торгова зала
- 38,0 кв.м; кладова - 1,6 кв.м; торгова зала - 16,7 кв.м; торгова зала - 10,3
кв.м та самочинно добудований вхід у підвал - 3,2 кв.м;

- приміщення першого поверху площею
65,4 кв.м, з яких: торгова зала - 41,1 кв.м; підсобна - 4,1 кв.м; туалет - 1,4
кв.м; підсобне - 10,3 кв.м; коридор - 0,8 кв.м;
підсобна - 3,5 кв.м та самочинно збудований тамбур - 4,2 кв.м, а також
просить зобов"язати           КП
"Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати право
власності за ним на нерухоме майно загальною площею 152, 2 м2  , що розташоване по вул. Чорновола, 4  в м. Рівне.

25.09.07 р. позивач подав суду
заяву від 14.09.07 р. НОМЕР_1 про зменшення позовних вимог, якою відмовився від
вимог до КП  "Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації" про зобов"язання останнього зареєструвати
право власності на об"єкт нерухомості.

Заява позивача про зменшення
позовних вимог відповідає вимогам ст.22 ГПК України, а відтак приймається судом
до розгляду.

В судовому засіданні представник
Відповідача визнав позовні вимоги.

Розглянувши документи і матеріали,
які подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення
предстаників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких грунтуються  їх вимоги та заперечення, давши оцінку
доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд керувався наступним.

Судом встановлено,  що
підприємець ОСОБА_1 30 листопада 1999 року згідно договору
купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу придбав у
власність  частину нежитлових приміщень
триповерхового цегляного будинку загальною площею 144,8 м2 , в тому числі: цокольний
поверх - 83,6 м2 ;  перший поверх - 61,2
м2 ,  що знаходиться в АДРЕСА_1.

Комітет з приватизації Рівненської
міської ради 31.12.1999 р. посвідчив (реєстраційний НОМЕР_2 від 31.12.99 р.),
що нежитлове приміщення кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1  дійсно належить на праві власності
суб"єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1.

Придбавши у власність нежитлове
приміщення Позивач провів ремонтно-опоряджувальні роботи об'єкту нерухомості.

В результаті проведення ремонтних
та опоряджувальних робіт Позивач проробив вхід у підвал з цокольного поверху
площею 3,2 м2 та добудував тамбур площею 4,2 м2 до першого поверху нежитлового
приміщення.  Проведена добудова об'єкту
нерухомості послужила до збільшення загальної площі нерухомого майна.

Згідно даних технічного паспорту
ПТ-13, виданого Позивачу 07.11.2006 р. Комунальним підприємством
"Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" об'єкт нерухомості
Позивача складається з нежитлових приміщень загальною площею 152,2 м.кв., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,   в
тому числі: приміщення цокольного поверху площею 86,8 м.кв., з яких: тамбур
-14,8 м.кв ; туалет -2,2 м.кв.; торгова зала -38,0 м.кв.; кладова -1,6 м.кв.;
торгова зала -16,7 м.кв.; торгова зала -10,3 м.кв.; вхід у підвал -3,2 м.кв.;
та

приміщення першого поверху площею
65,4 м.кв., з яких: торгова зала -41,1 м.кв.; підсобна -4,1 м.кв.; туалет -1,4
м.кв.; підсобне -10,3 м.кв.; коридор -0,8 м.кв;
підсобна -3,5 м.кв; тамбур -4,2 мкв..

Дослідженими судом матеріалами
справи встановлено, що реконструкція нежитлових приміщень цокольного та першого
поверху триповерхового цегляного будинку по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом,
оскільки реконструкція проведена без належного дозволу. Однак, дана
реконструкція  жодним чином не вплинула
на конструктивні елементи будівлі, інженерні комунікації та технічні пристрої,
не погіршила санітарно-гігієнічних умов, які необхідні для забезпечення
безпечної експлуатації будинку.

З матеріалів справи вбачається, що
законність володіння Позивачем земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт
нерухомого майна, підтверджується державним актом на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,0126 га, що розташована по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1 ст.376 ЦК України
будівлі, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або
без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що права інших
осіб у випадку визнання за Позивачем права власності на нерухоме майно з
врахуванням проведеної реконструкції та добудови об'єкту нерухомості не будуть
порушені.

Відповідно до п.2 ст.328 ЦК України
право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно пп.1 п.2 ст.16 ЦК України,
одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник вправі пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі відсутності
документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на все вищевикладене,
зважаючи на відсутність у Позивача документів, що засвідчують право власності на
самочинно добудований об'єкт нерухомості, відсутність фактів оспорювання чи
невизнання права власності на нерухоме майно з боку інших осіб, суд вважає, що
позовні вимоги Позивача підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Визнати за суб»єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1  право власності на нежитлові приміщення
загальною площею 152,2 м.кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,   в тому числі: приміщення цокольного поверху
площею 86,8 м.кв., з яких: тамбур - 14,8 м.кв ; туалет - 2,2 м.кв.; торгова
зала - 38,0 м.кв.; кладова - 1,6 м.кв.; торгова зала - 16,7 м.кв.; торгова зала
- 10,3 м.кв.; вхід у підвал - 3,2 м.кв.; та

приміщення першого поверху площею
65,4 м.кв., з яких: торгова зала - 41,1 м.кв.; підсобна - 4,1 м.кв.; туалет -
1,4 м.кв.; підсобне - 10,3 м.кв.; коридор - 0,8 м.кв;  підсобна - 3,5 м.кв; тамбур - 4,2 мкв..

Суддя
Марач В.В.

підписано
"27" вересня 2007 р.