ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.  о 10:29 годині              Справа № АС-16/99-07

вх. № 2565/6-16

Суддя господарського суду Харківської області Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Федорова Т.О.

представників сторін :

позивача - Братовченко М.А., за довіреністю б/н від 15.08.06р.;

відповідача - не з'явився;

по справі за позовом  Закритого акціонерного товариства  "Артес-М" м. Харків

до  Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів, м. Дніпропетровськ

про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ЗАТ "Артес-М" м. Харків звернувся до господарського судуХарківської області  з   позовом  про скасування постанови про накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України "Про захист споживачів"  № 347 від 29.04.2005р." та стягнути з відповідача суму штрафу 4500,72 грн., обгрунтовуючи свою позицію по спору тим, що при здійсненні реалізації всього свого товару,  позивачем надавалась наступна інформація відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: назва товару; дата виготовлення; найменування та адреса виробника (бірка, яка була на кожній партії товару та була доступна для огляду - Додаток 4). Тому, позивач вважає, що він здійснював реалізацію товару з необхідною, доступною, достовірною інформацією для споживача, також позивач вважає, що у постанові не вказано, який саме товар реалізовувався без необхідної, доступної, достовірної інформацієї для споживача. Відповідач не запитував, а тому і не отримував від позивача будь-якої інформації стосовно вартості партії товару, одержаної для реалізації, яка не мала повну та достовірну інформацію.

28.02.2007 р. від позивача до канцелярії господарського суду надійшло уточнення до позовної заяви, в якому позивач відмовляється від позовних вимог до Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, вказує належним відповідачем є Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів також позивач відмовляється від вимог до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів стосовно стягнення суми штрафу у розмірі 4500,72 грн..

Відповідно до ст. 51 КАС України, позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Суд продовжує розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідач 21.03.2007 року надав до канцелярії господарського суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі оскільки позивач здійснював свою підприємницьку діяльність з порушенням вимог ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" ( редакції що діяла на час винесення оскаржуваємої постанови), а саме без наявності необхідної, достовірної та своєчасної  інформації про товари (роботи, послуги), їх кількість, якість, асортимент, а також про їх виробника, про що було складено акт  перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 011275 від 09.03.2005 р. на підставі якого було прийнято постанову №347 від 29.04.2005 р.,  надав клопотання в якому просить  розглядати справу без участі їхнього представника та заяву про застосування строків позовної давності.

10.07.2007 року від позивача до канцелярії господарського суду надійшло клопотання, в якому позивач надав пояснення стосовно пропуску строку позовної давності та просить суд поновити строк позовної давності, обгрунтовуючи наступним постанову про накладення стягнення було винесено 29.04.2007 р. (зазначену дату позивач помилково, фактично постанову винесено 29.04.2005 р.)  23.05.2005 р. позивач звернувся з листом до відповідача, у якому були викладені доводи про безпідставність винесеної постанови. 30.06.2006 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження по справі, за позовом позивача до відповідача про скасування оспорюваної постанови, 15.11.2006 р.  встановлено, що у справі відсутні документи про сплату державного мита, надано строк для усунення зазначеного недоліку, шляхом надання суду документів про сплату судового збору, оскільки позивач не усунув зазначених судом недоліків у встановлений строк  ухвалою від 30.11.20006 р. позовну заяву було залишено без розгляду. Позивач повторно звернувся з адміністративним позовом до відповідача 31.01.2007 р., ухвалою від 01.02.2007 р. позовна заява була повернута у зв'язку з тим, справа повинна розглядатися господарським судом Харківської області та не підсудна господарському суду Дніпропетровської області.

12.07.2007 року від відповідача до канцелярії господарського суду надійшло клопотання та додаткові пояснення, в клопотанні просить розглядати справу без його участі у зв'язку з неможливістю  прибути у судове засідання, також  при винесенні постанови по справі просить врахувати його позицію викладену в відзиві на позовну заяву та заяві про застосування вимог ст. 100 КАС України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Згідно до ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів", спеціально  уповноважений  центральний  орган   виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в  Автономній  Республіці  Крим,   областях,   містах   Києві   та Севастополі   здійснюють   державний   контроль   за   додержанням законодавства про захист прав споживачів,  забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право:

1) давати  суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

2) перевіряти у суб'єктів  господарювання  сфери  торгівлі  і послуг,  у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог  щодо  безпеки  продукції,  а  також додержання   правил  торгівлі  та  надання  послуг;  безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно  до  законодавства  будь-які виробничі,   складські,   торговельні   та   інші  приміщення  цих суб'єктів.

6) припиняти   відвантаження  і  реалізацію  товарів,  що  не відповідають   вимогам   нормативних   документів,   до   усунення суб'єктами господарювання виявлених недоліків;

12) накладати   на   винних  осіб  у  випадках,  передбачених законодавством, адміністративні стягнення.

13) накладати  на  суб'єктів  господарювання сфери торгівлі і послуг,  у  тому  числі  ресторанного   господарства,   стягнення, передбачені  статтею 23 цього Закону,  в порядку,  що визначається Кабінетом Міністрів України.

Результати перевірок суб'єктів  господарювання  службовими особами  спеціально  уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері  захисту  прав  споживачів  та  його  територіальних органів оформлюються відповідними актами.

09.03.2005 року Головним Дніпропетровським обласним управлінням  у справах захисту прав споживачів (надалі - Управлінням) було проведено перевірку ЗАТ "Артес - М" щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів (на підставі заяви гр. Шароніна Гліба Володимировича).

За результатами перевірки були встановлені порушення вимог законодавства про захист прав споживачів, а саме: в реалізації знаходились товари без передбаченої чинним законодавством необхідної для споживачів інформації (відсутні відомості про виробника і його адресу, дату виготовлення товару), відсутній  "Куточок споживача", про що було  складено акт № 011275 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 09.03.2005 р.

Відповідно до пункту 1 Положення про  порядок  накладення  та стягнення  штрафів  за  порушення  законодавства  про  захист прав споживачів,  затвердженого постановою Кабінету  Міністрів  України від  17.08.2002  N  1177  (далі - Положення),   визначено  порядок  накладення  та   стягнення   штрафів уповноваженими  особами  Держстандарту  та  його органів у справах захисту прав споживачів в Автономній  Республіці  Крим,  областях, мм.  Києві  та  Севастополі з суб'єктів господарської діяльності - підприємств,  установ,  організацій  (їх   філій,   представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій,  представництв,  відділень) і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької  діяльності,  що провадять господарську діяльність на території України,  за порушення законодавства про захист  прав споживачів.

Відповідно до пункту 3 Положення  накладати на суб'єктів господарювання штрафи мають право Голова  Держстандарту, його  заступники,  начальники територіальних органів Держстандарту та їх заступники.

Згідно з пунктом 4 Положення  рішення  про накладення  штрафів  приймається  на  підставі  відповідних  актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та  інших  матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою,  за наявності порушень законодавства про захист прав споживачів і оформляється постановою за формою, що встановлюється Держстандартом.

На підставі зазначеного акту перевірки,  заступником начальника управління  було прийняте рішення про накладення штрафу на загальну суму 4500,72 грн., яке було оформлено Постановою  № 347 від 29.04.2005р. про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Як зазначено у тексті постанови, перевіркою було встановлено порушення діючого законодавства: реалізація товара без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної для споживача інформації.

Згідно до копії таблиці № 1 додатку до акту перевірки від 09.03.2005 р. на момент перевірки в продажі без доступної, достовірної та необхідної інформації  ( не зазначено інформації щодо виробника, дату виготовлення) знаходилось: стільниця розміром 3050х600х28 в кількості 40 штук на суму 7200,00 грн. та стільниця 2750х60х28 в кількості 48 штук на суму 7824,00 грн., надана позивачем  бірка (а.с. 14) не містить інформації про відношення її до продукції, зазначеної у додатку до акту перевірки.

Таким чином, позивач не довів суду, що здійснював реалізацію товару з необхідною, доступною, достовірною та своєчасною інформацією для споживача.

Стосовно посилання позивача, що сума штрафу в розмірі 4500,72 грн. нічим не  обгрунтована, суд зазначає слідуче.

Матеріали справи (а.с.90), містять лист позивача згідно до якого остаток стільниць виготовлених ЗАТ "Артес-М" на 09.03.2005 р.  3050х600х28 в кількості 40 штук на суму 7200,00 грн. та 2750х60х28 в кількості 48 штук на суму 7824,00 грн. тобто сам позивач надав інформацію про товар реалізацію якого здійснюв без доступної, достовірної та необхідної інформації  для споживача.

Відповідач 21.03.2007 р. надав до канцелярії господарського суду заяву про застосування строків позовної давності.

Стаття 100 КАС України передбачає, що пропущення  строку  звернення  до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні  адміністративного  позову  за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Суд  розглянувши надане позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку, відмовляє в поновленні пропущеного строку позовної давності виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний  позов  може  бути  подано в межах строку звернення до адміністративного суду,  встановленого  цим  Кодексом або іншими законами. Для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,  який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи  постанова №347 від 29.04.2005 р. була надіслана відповідачем позивачу 30.04.2005 р., а отримана вищевказана постанова 04.05.2005 р. про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 95).

23.05.2005 р. позивач звернувся з листом до відповідача, у якому були викладені доводи про безпідставність винесеної постанови №347 від 29.04.2005р.

Таким чином днем, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів для позивача є 04.05.2005 р. тобто строк позовної давності спливає 05.05.2006 р., на час звернення до господарського суду Дніпропетровської області (дата відкриття провадження в адміністративній справі 30.06.2006 р.)  строк позовної давності сплинув,  поважних причин пропуску позовної давності позивач суду не надав.

Таким чином, беручи до уваги вище викладене суд відмовляє в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. 23, 26 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 4, 8,17, 50, 86, 87, 94, 99, 100, 138, 143,151-153, 157, 160 -  163 , 186, п. 1, 2-1, 7  Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови підписано 17.08.2007 року.

Суддя                                                                                            Здоровко Л.М.