ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.05.2007
Справа №2-16/1542-2007А

03 травня 2007 року м. Сімферополь        Справа  № 2-16/1542-2007А

10 годин 55 хвилин

За позовом –  Закритого акціонерного товариства «Санаторій Карасан» (98541, м. Алушта, с. Утьос, тел. Факс (06560) 6-42-69, , р/р 01 в АФ АКБ, МФО 324032)

До відповідача  -  Державної податкової інспекції в м. Алушті АРК (98500, м. Алушта, вул.. Леніна, 22-а, тел. (06560) 3-42-48)

Про   скасування податкових  повідомлень  – рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

12.02.-02.04.2007

Від позивача –  Щербинін Р.Є. представник, дов. № 10-1/271 від 21.08.2006 року

Від відповідача – Патраш В.І. гол. держ. под. інспектор, дов. № 2207/9 від 23.08.2006 року

03.05.2007 року

Від позивача - Щербинін Р.Є. представник, дов. № 10-1/271 від 21.08.2006 року

Від відповідача –Бисікало Т.А. – нач. юр. відділу, дов.  № 4574/6 від  06.10.2006 року

Суть спору: Позивач  ЗАТ «Санаторій Карасан», м. Алушта звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача Державної податкової інспекції в м. Алушті про скасування  податкових повідомлень – рішень  ДПІ в м. Алушті  № /0 від 21.07.2006 року, № /1 від 10.08.206 року, № /2 від 01.11.2006 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  податкові повідомлення рішення  про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 444 250,00 грн. є  незаконними  та такими, що суперечать чинному законодавству з питань оподаткування.

Відповідач  проти позову заперечує, вважає, що   оскаржувані податкові повідомлення прийняті на підставі закону України «Про податок на додану вартість» та відповідає нормам  чинного законодавства України.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої  провадження по справі було  продовжено.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 03.05.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

17 липня 2006 року, за результатами позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2006 року  Закритого акціонерного товариства «Санаторій Карасан»,  проведеної ДПІ в м. Алушта, складено акт №1016/23/02650682, на підставі якого Державною податковою інспекцією у м. Алушта, винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 21 липня 2006 року  про порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року №168/97-ВР зі змінами та доповненнями (надалі Закон про ПДВ), яким зменшено бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 444250,00 грн.

Не погодившись  з вказаним повідомленням-рішенням № /0 від 21 липня 2006 року позивач  01 серпня 2006 року подав первинну скаргу про скасування в повному обсязі податкового повідомлення-рішення № /0  від 21 липня 2006 року до Державної податкової інспекції у м. Алушта.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням про результати розгляду скарги №3474/10/23 від 10 серпня 2006 року  податкове повідомлення-рішення №/0  від 21 липня 2006 року залишено без змін, а первинна скарга голови правління ЗАТ „Санаторій Карасан” без задоволення, а також прийнято податкове повідомлення-рішення №/1 від 10 серпня 2006 року про порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону  України «Про податок на додану вартість».

Позивач не погодившись  з рішенням про результати розгляду скарги №3474/10/23 від 10 серпня 2006 року та з податковим повідомленням-рішенням №/1 від 10 серпня 2006 року  23 серпня 2006 року подав повторну скаргу про скасування в повному обсязі податкового повідомлення-рішення № /0  від 21 липня 2006 року та скасування в повному обсязі податкового повідомлення-рішення №/1 від 10 серпня 2006 року до Державної податкової адміністрації в АР Крим.

Згідно до рішення про результати розгляду повторної скарги №2362/10/25-007 від 25 жовтня 2006 року -  залишено без змін  податкове повідомлення-рішення № /0  від 21 липня 2006 року, податкове повідомлення-рішення № /1 від 10 серпня 2006 року, та рішення Державної податкової інспекції в м. Алушта №3474/10/23 від 10.08.2006 року прийнятого по результатам розгляду первинної скарги ЗАТ „Санаторій Карасан”, а сама скарга – без задоволення 01 листопада 2006 року  прийнято податкове повідомлення-рішення №/2  яким зменшено бюджетне    відшкодування з ПДВ в сумі 444250,00 грн.

Не погодившись з рішенням Державної податкової адміністрації в АРК, позивач направив до Державної податкової адміністрації України скаргу про скасування податкових повідомлень-рішень № /0  від 21 липня 2006 року, № /1 від 10 серпня 2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням про результати розгляду скарги №14219/6/25-0115 від 19.12.2006 Державна податкова адміністрація України залишила без змін податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Алушта від 21 липня 2006 року №/0 (від 10 серпня 2006 року №/1) та рішення державної податкової адміністрації в АР Крим від 25 жовтня 2006 року №2362/10/25-007, прийняте за розглядом повторної скарги, а скаргу без задоволення.

Вказані податкові повідомлення-рішення № /0  від 21 липня 2006 року, № /1 від 10 серпня 2006 року, та №/2 від 01.11.2006 Державної податкової інспекції у м. Алушта АРК не обґрунтовані та такі, що суперечать чинному законодавству з питань оподаткування за наступних підстав.

Згідно з п. 1.8. Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто бюджетному відшкодуванню підлягає не сума податкового кредиту попереднього (місячного) звітного податкового кредиту, а сума від’ємного значення, визначена відповідно з вимогами Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно з п.п. 7.8.1. п. 7.8. ст.7. Закону України «Про податок на додану вартість»   - податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал.

Згідно з  п.п. 5.12.2. Наказу Державної податкової адміністрації України від 15 червня 2005 року N 213 „Про внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість” - бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Отже згідно з п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. ст.7. Закону  України «Про податок на додану вартість»  бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), таким чином попередній  податковий період зазначений в цьому підпункті не може дорівнювати місячного строку.

За змістом наведених норм Закону України „Про податок на додану вартість”, а також керуючись підпунктом 4.4.1. пункту 4.4. ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000 року (зі змінами та доповненнями) визначення терміну „попередній податковий період” розуміється як будь який, що передує звітному у часі.

Пункт 1 частини 1 статті 92 Конституції України зокрема визначає, що виключно законами України встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори. У відповідності до частини 3 статті 1 Закону України «Про систему оподаткування»  ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Частина 2 статті 19 Конституції України зокрема визначає: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, наведений у Рішенні про результати розгляду скарги Лист ДПА України № 8880/7/16-1517 від 11.05.2006р. не є нормативним актом взагалі, та регулюючим правовідносини оподаткування зокрема. Також, наведений лист виданий ДПА України 11.05.2006р., а податкове повідомлення-рішення видане ДПІ у м. Алушта АРК за результатами виїзної позапланової перевірки ЗАТ «Санаторій «Карасан» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2006р.

До того ж, за змістом наведеного Листа ДПА України надає роз’яснення у формі повідомлення щодо включення до складу податкового кредиту суми зобов’язань по податкових векселях, - тобто з питання яке не є предметом оскаржування.

Відповідно до ч.  2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 03.05.2007 р.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 10.05.2007 року .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити

2. Скасувати податкові повідомлення – рішення ДПІ в м. Алушті  № /0 від 21.07.2006 року, № /1 від 10.08.206 року, № /2 від 01.11.2006 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь Закритого акціонерного товариства «Санаторій Карасан» (98541, м. Алушта, с. Утьос, тел. Факс (06560) 6-42-69, , р/р 01 в АФ АКБ, МФО 324032) 03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.