СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.07.07
Справа №  22/221д/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом  відкритого акціонерного товариства
“Мелітопольський м'ясокомбінат” (72319, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул.
Кірова, 175)

до відповідача-1:  Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької області (НОМЕР_1, Запорізька обл.,
Якимівський р-н, смт. Кирилівка, вул. Калініна, 67)

відповідача-2: приватного
підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

про визнання
договору недійсним

Суддя
Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача:
Кушнір Р.О., представник на підставі довіреності № 32 від 07.09.2006 р.

Від відповідача-1:  не з'явився

Від відповідача-2:
ОСОБА_2, представник на підставі довіреності НОМЕР_2 від

20.02.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,0250
га, розташованої в смт. Кирилівка,АДРЕСА_2, укладеного між Кирилівською
селищною радою Якимівського району та приватним підприємцем ОСОБА_1 від
04.04.2005 р..

Ухвалою суду від 25.05.2007 р.
порушено провадження у справі № 22/221д/07, судове засідання призначено на
20.06.2007 р.. Ухвалою від 19.06.2007 р. розгляд справи переносився на
05.07.2007 р..

У зв'язку з неявкою відповідача-1 у
судовому засіданні 05.07.2007 р. в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи
відкладався до 19.07.2007 р..

У судовому засіданні 19.07.2007 р.
розгляд справи завершено. Судом у порядку ст. 85 ГПК України оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників
позивача та відповідача-1 розгляд справи проводився без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги, викладені у позові, просить позов задовольнити,
позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 203, 215, 317, 321 ЦК України, ст. 48 Закону
України “Про власність”, п. 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве
самоврядування”, пояснив суду, що на підставі договору купівлі-продажу НОМЕР_3
від 23.12.1993 р. позивачу на праві власності належить база відпочинку
“Каравела”, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Якимівський р-н, смт.
Кирилівка, АДРЕСА_2. Відповідно до державного акту на право постійного
користування землею від 08.06.1995 р. серія ЗП № 000403 під базу відпочинку
“Каравела” позивачу надано у постійне користування земельну ділянку загальною
площею 1,3 га. Рішенням Кирилівської селищної ради Якимівського району
Запорізької області № 137 від 15.08.2005 р. позивачу надано згоду на
благоустрій зеленої зони на території, прилеглій до бази відпочинку “Каравела”.

Позивач стверджує, що у червні 2006
р. йому стало відомо, що 04.04.2005 р. між Кирилівською селищною радою і
приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки.

Позивач вважає, що передання в
оренду відповідачу-2 земельної ділянки за вказаним договором оренди порушує
його права як власника бази відпочинку “Каравела”, посилаючись на лист
Якимівської районної санітарно-епідеміологічної станції Запорізької області
НОМЕР_4від 20.03.2007 р., у якому вказується на блокування господарського
в'їзду до бази відпочинку, власником якої є позивач, та порушення через це
санітарно-епідеміологічних норм. Крім того позивач вказує на те, що відповідно
до результатів перевірки діяльності ПП ОСОБА_1 16.06.2006 р. органами державної
пожежної охорони були встановлені порушення Закону України “Про пожежну
безпеку”, а саме -блокування під'їзду до бази відпочинку “Каравела” пожежних
машин.

Крім того, позивач стверджує, що на
момент підписання договору оренди між відповідачами відповідне рішення
Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області прийнято не
було, що, на думку позивача, суперечить Закону України “Про місцеве
самоврядування”.

Позивач просить суд визнати договір
оренди, укладений між Кирилівською селищною радою Якимівського району
Запорізької області та приватним підприємцем ОСОБА_1 від 04.04.2005 р.
недійсним.

Відповідач-1 у судове засідання не
з'явився, витребувані судом ухвалами від 25.05.2007 р. та 05.07.2007 р. не
надав. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд
вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах
строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Відповідач-2 у судовому засіданні
надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними заявами не
погоджується, просить суд у позові відмовити на підставі ст.ст. 203, 207, 391
ЦК України, вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки від 04.04.2005
р. було укладено між відповідачем-1 та відповідачем-2 відповідно до
законодавства, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого
на підставі, у спосіб та в межах компетенції такого органу.

Крім того, відповідач вважає, що
позивачем обраний неправильний спосіб захисту порушеного права, який не
відповідає обставинам, що склалися. Позивач у позовній заяві не вказав, у чому
саме полягають порушення вимог закону, припущені при укладанні оскаржуваного
правочину.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької області № 137 від 15.08.2005 р. відкритому
акціонерному товариству “Мелітопольський м'ясокомбінат” (відповідач у справі)
було надано згоду на благоустрій зеленої зони на території, прилеглій до бази
відпочинку “Каравела”, яка знаходиться у власності позивача, без відведення
даної земельної ділянки в оренду.

На підставі рішення Кирилівської
селищної ради Якимівського району Запорізької області № 44 від 15.08.2005 р.
укладено договір оренди земельної ділянки між Кирилівською селищною радою
Якимівського району Запорізької області(відповідач-1 у справі) та приватним
підприємцем ОСОБА_1(відповідач-2 у справі)
від 04.04.2005 р., відповідно до п. 1 якого відповідач-1 надав, а
відповідач-2 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кирилівської
селищної ради в смт. Кирилівка,АДРЕСА_2. Загальна площа земельної ділянки
становить 0,0250 га (п. 3 договору).

Відповідно до рішення Кирилівської
селищної ради Якимівського району запорізької області № 42 від 24.05.2007 р. у
відповідача-2 вилучено частину земельної ділянки площею 0,0013 га із загальної
площі земельної ділянки 0,0250 га, наданої в оренду відповідно до договору
оренди під розміщення торговельної точки, яка розташована в смт.
Кирилівка,АДРЕСА_2 для облаштування загального проїзду.

Згідно зі ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених та оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Спірний договір оренди земельної
ділянки від 04.04.2005 р. був укладений між приватним підприємцем ОСОБА_1та
Кирилівською селищною радою Якимівського району
Запорізької області. Позивач не є стороною даного договору.

Глава 29 ЦК України містить перелік
засобів захисту порушеного права власності. Законом не встановлена можливість
захисту права власності шляхом визнання недійсним договору, укладеного між
третіми особами.

Враховуючи те, що позивачу земельна
ділянка надана для благоустрою зеленої зони, а відповідачу-2 - в оренду за
договором оренди між відповідачем-1 та відповідачем-2 від 04.04.2005 р., суд не
знаходить, що відповідачі порушили права позивача щодо озеленіння земельної
ділянки.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

У рішенні Кирилівської селищної
ради № 137 від 15.08.2005 р.. на яке посилається позивач, не зазначено, яка
саме земельна ділянка надається йому для благоустрою зеленої зони, не вказано
конкретне її місцезнаходження.

Суд вважає, що позивачем не
доведено, що для благоустрою зеленої зони позивачу була надана саме та земельна
ділянка, яка є предметом договору оренди земельної ділянки, укладеного між
відповідачами 1 та 2, від 04.04.2005 р..

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору
оренди земельної ділянки від 04.04.2005 р., укладеного між приватним
підприємцем ОСОБА_1та Кирилівською селищною радою Якимівського району
Запорізької області, недійсним з підстав, викладених у позові, є
необґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати  покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.

Рішення оформлено і підписано
згідно з вимогами ст. 84  ГПК
України  03.09.2007 р..

Суддя
Ю. О. Скиданова