РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2007 р.
Справа № 9/147-3616

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі вул. Миру, 2, м.Кременець,Тернопільська область.

до  Товариства з обмеженою відповідальністю Колективне підприємство "Почаївська фабрика "Пластик" вул. Промислова, 5, м.Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область.

За участі представників:

позивача:   Олексійчук І.Й., довіреність № 777/04 від 19.09.2007 р.

відповідача: не з’явився.

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику позивача права та обов’язки  учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

Встановив

Позивач - Управління Пенсійного фонду України у Кременецькому  районі  звернувся 21.08.2007 р. до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю Колективного підприємства “Почаївська фабрика “Пластик”,  про стягнення  42 960,51 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до  пунктів «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підтвердження  своїх доводів, Позивач посилається на  п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, у відповідності до якого відшкодуванню Пенсійному фонду підлягають фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Згідно ст. 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення” підприємства та організації, працівники яких мають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 цього Закону, крім обов’язкових платежів до Пенсійного фонду, вносять додаткові відрахування,  з коштів, призначених на оплату праці, які за своєю правовою природою відмінні від обов’язкових пенсійних внесків і є витратами на виплату пенсій.

Порядок і строки відшкодування зазначених витрат визначаються п. 6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”.

Загальна сума виплаченої пенсії на пільгових умовах по  ТзОВ “Почаївська фабрика “Пластик” за  період з 01.01.2007 р. по 31.07.2007 р. становить 93 032,26 грн.

Як стверджує Позивач, згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до  пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, кількість пенсіонерів на ТзОВ КП “Почаївська фабрика “Пластик”, яким нараховується пільгова пенсія становить 28 осіб.

Станом на день звернення з позовом до господарського суду  (21.08.2007 р.)  заборгованість Відповідача  по відшкодуванню пільгових пенсій становить 42 960,51 грн.

Відповідно  до  пункту  1  Положення  про  Пенсійний  фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 N 121/2001 (121/2001), Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах ( v0696359-02 ), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 N 8-2 ( v259p299-02 ) (далі - Положення про управління Пенсійного фонду), управління у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду                  ( v0696359-02 ) Управління відповідно до покладених на  нього завдань контролює надходження страхових внесків, сум на відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Згідно з п 2. Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV “Про загальнообов'зкове державне пенсійне страхування”, п.п. 6,9 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” має право стягувати заборгованість для відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

Ухвалою від 23.08.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на            10:00 год. 20 вересня 2006 р.

В судовому засіданні 20.09.2007 р. представник Позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову не заперечив.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався до 10-00 год. 18 жовтня               2007 р.,  суд  витребував у   Позивача  повідомлення про  розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та докази надсилання його підприємству.

16.10.2007 р. від Відповідача надійшла заява № 705/1 (вх. № 28425 від 16.10.2007 р.) про відкладення розгляду справи у зв’язку з необхідністю укладення договору про надання юридичної допомоги з  адвокатом по даній справі.

В судовому засіданні  18.10.2007 р. представник Позивача  підтримав позовні вимоги та надав суду  витребувані документи –списки згрупованих внутрішніх поштових відправлень, які підтверджують факт направлення вимог Відповідачу, заперечив проти відкладення розгляду справи.

Відповідач в судове засідання  18 жовтня 2007 р. не прибув, відзиву на позов не подав.

Суд відхилив клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи з тих підстав, що право на представництво інтересів Товариства має не лише юрист, а й керівник підприємства.

Справа розглядається за наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

Платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 11.09.1997р. за № 527/97-ВР, з послідуючими змінами та доповненнями) .

Товариство з обмеженою відповідальністю колективне підприємство “Почаївська фабрика “Пластик” є юридичною особою колективної форми власності і включене до Єдиного державного Реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код 02971883, що підтверджується довідкою № 35  від 19.09.2007 р. Головного управління статистики у Тернопільській області.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” обчислення страхових внесків територіальними відділеннями Пенсійного Фонду здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено п. 1 ст. 2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 даного Закону, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

У відповідності до п. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. за № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Порядок сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка передбачає, що підприємства зобов’язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного Фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а саме відповідно до п.п. „б” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Як підтверджено матеріалами справи, а саме карткою особового рахунку, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, пунктів „б”-„з” ст. 13  Закону України „Про пенсійне забезпечення” , які направлялися на адресу ТзОВ КП  “Почаївська фабрика “Пластик”, за Відповідачем рахується заборгованість по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі  42 960,51 грн.

відповідно до ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених згідно пункту "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме плату, що покриває фактичні витрати виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт і професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок числення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою ПФУ від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2  у розмірі 100%.

Пунктом 6.4. даної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами ПФУ щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На адресу відповідача із супровідними листами №11925/04 від 14.11.           2006 р. та №13069/0417 вІд 08.12.2006 р. позивач відправив на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за листопад та грудень 2006 року. Заборгованість відповідача склала  2784,75 грн.

Як вбачається з матеріалів справи і ці обставини встановлені судом, Яцику В.Т.,  Дем’яненку Б.О. та  Пузиревському В.І.   за указаний вище період пенсії, призначені на  пільгових умовах, виплачені в повному обсязі.

Таким чином,  господарські  суди попередніх  інстанції прийшли  до обґрунтованого висновку,  що оскільки  відповідач не розрахувався в повному обсязі із УПФ у м. Краматорську, то позовні вимоги  є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.14 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів та забезпечують фінансування виплат за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами. Отже, у відповідних правовідносинах виконавчі дирекції Фондів соціального страхування, їх робочі органи виступають як суб’єкти владних повноважень у системі загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком           № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій,  посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:  особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 даного Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів “в” - “е” та “ж” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, здійснюється до 1 січня 2005 р. за рахунок коштів Пенсійного Фонду, а з 1 січня 2005 р. - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 даного  Закону.

Отже, зазначеними нормами законодавства пенсійному фонду, як органу, наділеному владними повноваженнями в системі загальнообов’язкового державного соціального страхування, делеговано повноваження з виплати пільгових пенсій, які в майбутньому здійснюватимуться згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди (повноваження договірного характеру, а не владних управлінських функцій).

Судами також встановлено фактичне призначення пенсій працівниками згідно ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за якою передбачається відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, а не згідно ст. 14 Закону, виплата пенсій за якою здійснюється за рахунок держбюджету. Відповідно до чинного пенсійного законодавства призначення певного виду пенсії здійснюється згідно поданої заяви пенсіонера та не може змінюватися за власною ініціативою пенсійного фонду.

Доводи касаційної скарги про незастосування судами при вирішенні спору п. 6.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати  страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до п. 6.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати  страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої  постановою Правління ПФУ № 21-1 від 19.12.2003 року, не сплачені  та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат  на виплату та доставку  пільгових пенсій стягуються з нарахуванням  пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від      21.12.2000 року.

Позивач  у лютому 2007 року заявив позов про стягнення суми фактичних витрат понесених управлінням ПФУ на виплату і доставку  пільгових  пенсій Яцику В.Т.,  Дем’яненку Б.О. та  Пузиревському В.І.   за листопад - грудень 2006 року. Вирішуючи даний спір суд першої інстанції керувався п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати  страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України і діяв в межах заявлених вимог.

Не  можна також визнати переконливими доводи касаційної скарги про те, що даний спір повинен вирішуватися за нормами адміністративного судочинства.

Віlповідно до п. 1 ст. 17 КАС  України  компетенція адміністративних судів поширюється на спори  фізичних чи юридичних осіб, із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень( нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому  хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова  чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, зокрема на виконання  делегованих повноважень.

Визначення суб'єкта владних повноважень  дається у п. 7 ст. 3 КАС України, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого  самоврядування їхня посадова  чи службова особа або інший суб'єкт, при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання  делегованих повноважень.

У справі не встановлено підстав вважати, що даний спір за вимогами управлінням ПФУ до підприємства про стягнення витрат,  фактично понесених на виплату пенсій призначених відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, є публічно-правовим спором. Колегія суддів погоджується з висновком  господарських судів попередніх інстанцій що справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Доводи скаржника про незаконність призначення пенсій зазначеним особам згідно статті 13 Закону та необхідність призначення пенсій в спірному випадку згідно статті 100 Закону колегією суддів відхиляються як такі, що виходять за межі доказування у спорі про регресне відшкодування фактично понесених витрат. При цьому колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що встановлення в порядку адміністративного оскарження дій пенсійного фонду обставин неправильного призначення пенсій в спірному випадку може бути підставою для перегляду прийнятих у справі судових актів за нововиявленими обставинами.

Відповідач не  подав суду  доказів, на спростування доводів Позивача, а тому, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт несплати Відповідачем  коштів по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,  суд визнає позовні вимоги  щодо стягнення з Товариства  з обмеженою відповідальністю Колективного підприємства “Почаївська фабрика “Пластик”,  м.  Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області,  42 960,51 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати в силу приписів ст. 49 ГПК України, покладаються на Відповідача у справі та підлягають стягненню в доход державного бюджету, через те, що позов заявлено  державним органом –Пенсійним фондом України у Кременецькому районі, який у разі звернення з позовом до господарського суду користується пільгами щодо сплати судових витрат.

За згодою представника  Позивача відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.10.2007 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення господарського суду України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 22, 29, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 116-118 ГПК України, господарський суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю Колективного підприємства "Почаївська фабрика “Пластик", (вул. Промислова, 5, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область,  р/р 4 в ВАТ “Ощадбанк”, МФО 398262, ід. код 02971883):

- 42 960,51 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій  в користь Управління Пенсійного фонду України в  Кременецькому районі, (вул. Миру, 2, м. Кременець, Тернопільської області, р/р 234 в Кременецькому відділенні № 6351 ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 398262,             ід. код 21156309);

-  429,60  грн. державного мита в дохід державного бюджету на р/р 0002  ГУДКУ у Тернопільській області, код ЄДРПОУ одержувача 23588119, МФО одержувача 838012.

- 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в дохід державного бюджету на р/р 0002 у ГДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , одержувач –УДК у м. Тернополі.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “26”  жовтня 2007 р., рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна