СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

19.03.2007

Справа №2-8/1299-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим
Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт. Коктебель, м. Феодосія

До відповідача - Коктебельської
селищної Ради, смт. Коктебель, м. Феодосія

Третя особа - Управління земельних
ресурсів, м. Феодосія

Про визнання недійсним рішення.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - ОСОБА_2, пред-к за
дов. НОМЕР_1.

Від відповідача - Борисенко І.В.,
пред-к за дов. від 06.03.2006 року.

Третя особа - Калінін Д.М., пред-к
за дов. №8/03-03 від 09.01.2007 року.

Сутність спору: позивач, фізична
особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Господарського суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача Коктебельської
селищної Ради, просить визнати недійсним Рішення 10-ї сесії 5-го скликання
Коктебельської селищної ради №780 від 12.10.2006 року.

Відповідач представив відзив по
справі відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач представив заперечення
на адміністративний позов, просить в задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Позивач представив уточнення
позовних вимог згідно до яких, просить визнати нечинним п.1 Рішення №780 10- ї
сесії 5-го скликання Коктебельської селищної Ради від 12.10.2006 року.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2006 року Рішенням №780, 10-ї
сесії 5-го скликання “Про пролонгацію договору оренди та надання додаткової
земельної ділянки” вирішено відмовити СПД ОСОБА_1 в пролонгації договору оренди
земельної ділянки від 04.10.2001 року, реєстраційний номер 135 від 03.07.2002
року. Відмовити СПД ОСОБА_1 в наданні додаткової земельної ділянки площею
0,0050 га для здійснення комерційної діяльності за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що прийняття даного
рішення порушує його права, як користувача земельної ділянки, та обґрунтовує
свої вимоги відсутністю підстав для відмови у пролонгації договору оренди від
04.10.2001 року, що наявно в оспорюваному рішенні.

Суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами.

19.06.1997 року Білогірською районною
державною адміністрацією Автономної Республіки Крим зареєстровано фізичну особу
- підприємця ОСОБА_1, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної
особи - підприємця за НОМЕР_2. Номер запису про включення відомостей про
фізичну особу - підприємця до ЄДР ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.02.2001 року Рішенням №25
Виконавчого комітету Коктебельської селищної Ради м. Феодосії “Про затвердження
схеми розміщення дрібно-роздрібної та виносної торгівлі в селищі Коктебель”
вирішено затвердити схему розміщення дрібно-роздрібної та виносної торгівлі в
селищні Коктебель.

31.05.2001 року фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 виданий паспорт тимчасового об'єкту торгівлі
(обслуговування). Розташування об'єкту - АДРЕСА_1. Право на розміщення об'єкту
надано на підставі Договору резервування земельної ділянки НОМЕР_3, Сезон 2001
року. Відповідно до паспорту тимчасового об'єкту торгівлі, площа застройки -
30,0 кв.м..

22.08.2001 року Рішенням №1634,
46-ї сесії 28 скликання Коктебельської селищної Ради м. Феодосії “Про надання
земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_1” вирішено затвердити проект відводу
земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_1 для комерційного використання
(код цільового призначення - ІНФОРМАЦІЯ_2, кадастровий номер ІНФОРМАЦІЯ_3), під
торговий павільйон та надати ПП ОСОБА_1 в оренду, строком на 2 роки земельну
ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, загальною площею 0,0030 га, за рахунок земель
Коктебельської селищної Ради в тому числі по угіддям відповідно форми 6-зем:
забудовані землі в тому числі які використовуються для відпочинку та інші
відкриті землі в тому числі вулиці, набережні, площі.

04.10.2001 року між Коктебельською
селищною Радою - орендодавцем та приватним підприємством ОСОБА_1 - орендарем
укладений договір оренди землі НОМЕР_4.

Відповідно до п.1. даного договору,
орендодавець передає, а орендар приймає у термінове, платне володіння та
користування (оренду) земельну ділянку, розташовану в Автономній Республіці
Крим, м. Феодосії, АДРЕСА_1 (конкретне місцезнаходження визначено у акті
встановлення меж земельної ділянки, котрий є невід'ємною часткою цього
договору).

Належність до Коктебельської
селищної ради земельної ділянки, що надається, підтверджується Рішенням 26-ї
сесії 21 - скликання від 06.08.1993 року Феодосійської міської Ради “Про
створення меж території Коткебельської селищної Ради та передачі у користування
селищної території площею - 4027,36 га”, Рішенням Коктебельської селищної Ради
21 скликання 32-ї сесії від 10.12.1994 року “За розглядом проекту встановлення
меж сільських населених пунктів на території Коктебельської селищної Ради”,
Рішенням Феодосійської міської ради №81 від 18.10.1996 року 5-ї сесії 22-го
скликання “Про встановлення меж Коктебельської селищної Ради”. Розмір земельної
ділянки - 0,0021 га.

Підставою для укладення цього договору
оренди є Рішення 46 - сесії 23-го скликання від 22.08.2001 року №1634
Коктебельської селищної Ради “Про надання земельної ділянки у оренду ПП
ОСОБА_1”

Згідно з п. 2 вищевказаного
договору, строк дії договору оренди - 2 роки з моменту його державної реєстрації
у виконавчому комітеті Коктебельської селищної Ради.

04.10.2001 року договір оренди
земельної ділянки від 04.10.2001 року посвідчений ОСОБА_3 приватним нотаріусом
Феодосійського міського нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі НОМЕР_5.
Договір зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди
землі НОМЕР_6 Феодосійської міської Ради Автономної Республіки Крим.

23.04.2002 року Рішенням №75, 2-ї
сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради м. Феодосії “Про внесення
змін в договір оренди землі ПП ОСОБА_1” вирішено пролонгувати приватному
підприємцю ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки площею 0,0030 га по
АДРЕСА_1 для обслуговування магазину ІНФОРМАЦІЯ_4, строком на п'ять років.
Також вирішено дозволити ПП ОСОБА_1 внести зміни в договір оренди землі серії
НОМЕР_4, реєстр НОМЕР_5 - збільшивши строк оренди землі до 23.04.2008 року.

03.06.2002 року між Коктебельською
селищною Радою - орендодавцем та приватним підприємством ОСОБА_1 - орендарем
укладена угода про внесення змін до договору оренди землі НОМЕР_7.

Згідно даної угоди пунктом 1
сторони домовились внести зміни до договору оренди земельної ділянки від
04.10.2001 року, у п.1. речення - “Розмір земельної ділянки - 0,0021 га,
замінити на речення - “Розмір земельної ділянки - 0,0030 га”

Пунктом 2 вищевказаної угоди
передбачено, п. 2 читати у слідуючій редакції: “Строк дії договору оренди - до
23.04.2008 року, з моменту його державної реєстрації у виконавчому комітеті
Коктебельської селищної Ради”.

Відповідно до п.3. угоди про
внесення змін до договору оренди землі, ця угода є невід'ємною часткою до
договору оренди землі, посвідченого приватним нотаріусом Феодосійського
нотаріального округу ОСОБА_3 04.10.2001 року, реєстр НОМЕР_5.

Згідно Закону України, “Про оренду
землі” вищевказана угода зареєстрована у Коктебельській селищній Раді м.
Феодосія та Феодосійському міському управлінні земельних ресурсів.
Зареєстровано в реєстрі №3065. Договір зареєстрований у книзі запису державної
реєстрації договорів оренди землі 03.06.2002 року за №135 Феодосійської міської
Ради Автономної Республіки Крим.

19.12.2002 року Рішенням №545, 10-ї
сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради “Про відміну рішення №75,
2-ї сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради від 23.04.2002 оку “Про
внесення змін в договір оренди на землю СПД ОСОБА_1” вирішено відмінити Рішення
№75, 2-ї сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради від 23.04.2002 року
“Про внесення змін в договір оренди землі СПД ОСОБА_1”, угоду про внесення змін
до договору оренди землі, реєстр №3065 від 03.06.2002 року серії НОМЕР_7
вважати таким, що втратив силу.

15.04.2003 року Рішенням
Господарського суду Автономної Республіки Крим по справі №2-5/5694-2003 за
позовом ОСОБА_1 до Коктебельської селищної Ради про визнання недійсним рішення
№545 від 19.12.2002 року “Про відміну Рішення 2-ї сесії 24-го скликання №75 від
23.04.2002 року “Про внесення змін в договір оренди на землю СПД ОСОБА_1” позов
задоволено.

23.12.2003 року Постановою
Севастопольського Апеляційного Господарського суду по справі №2-5/5694-2003 про
перегляд в апеляційному порядку Рішення Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 10-15.04.2003 року по справі №2-5/5694-2003, було визнано
недійсним рішення Коктебельської селищної Ради 10-ї сесії 24-го скликання №545
від 19.12.2001 року “Про відміну рішення 2-ї сесії 24-го скликання №75 від
23.04.2002 року “Про внесення змін в договір оренди на землю СПД ОСОБА_1”

20-24.09.2004 року Рішенням
Господарського суду Автономної Республіки Крим по справі №2-8/10679.1-2004 за
позовом Товариства відродження культури

смт. Коктебель до Коктебельської
селищної Ради за участю третьої особи СПД ОСОБА_1 про визнання недійсним
Рішення №75, 2-ї сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради “Про
внесення змін у договір оренди землі приватними підприємцем ОСОБА_1” та про
визнання недійсною угоди від 03.06.2002 року, реєстровий номер 3065 про
внесення змін до договору оренди землі, реєстровий номер НОМЕР_5 від 04.
10.2001 року, укладеної між Коктебельською селищною Радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

02-23.12.2004 року Постановою
Севастопольського Апеляційного Господарського Суду по справі №2-8/16079.1-2004
про перегляд в апеляційному порядку Рішення Господарського суду Автономної Республіки
Крим по справі №2-8/10679.1-2004 від 20-24.09.2004 року, останнє було залишено
без змін.

20.04.2005 року Постановою Вищого
Господарського Суду України по справі №2-8/16079.1-2004, Рішення Господарського
суду Автономної Республіки Крим по справі №2-8/10679.1-2004 від 20-24.09.2004
року скасовано, прийняте нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано
недійсним Рішення №75, 2-ї сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради
від 23.04.2002 року у частині вимог щодо визнання недійсною угоди від
03.06.2002 року №3065 про внесення змін до договору оренди землі, справу
передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

08-17.11.2005 року Рішенням
Господарського Суду Автономної Республіки Крим по справі №2-16/8339.2-2005 за
позовом “Товариства відродження культури селища Коктебель” до Коктебельської
селищної Ради за участю третьої особи СПД “ОСОБА_1 про визнання недійсним
Рішення №75, 2-ї сесії 24-го скликання Коктебельської селищної Ради “Про
внесення змін у договір оренди землі приватними підприємцем ОСОБА_1” та про
визнання недійсною угоди від 03.06.2002 року, реєстровий номер 3065 про
внесення змін до договору оренди землі, реєстровий номер НОМЕР_5 від 04.
10.2001 року, укладеної між Коктебельською селищною Радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено в частині визнання
недійсною угоди від 03.06.2002 року про внесення змін до договору оренди від
04.10.2001 року укладеної між Коктебельською селищною Радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1.

16.02.2006 року Постановою Севастопольського
Апеляційного Господарського Суду по справі №2-16/8339.2-2005 Рішення
Господарського Суду Автономної Республіки Крим по справі №2-16/8339.2-2005 від
08-17.11.2005 року залишено без змін.

Таким чином, на протязі проміжку
часу з 15.04.2003 року по 16.02.2006 року різними судовими інстанціями
підтверджувалась дійсність угоди про внесення змін до договору оренди землі від
03.06.2002 року укладеної між Коктебельською селищною Радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1, якою передбачається пролонгування договору оренді землі
від 04.10.2001 року до 23.04.2008 року.

Між тим, згідно позовної заяви,
позивач 21.07.2006 року та 12.09.2006 року звернувся до Коктебельської селищної
Ради з заявою про пролонгацію договору оренди від 03.06.2002 року пролонгованого
до 23.04.3008 року.

Однак 12.10.2006 року Рішенням
№780, 10-ї сесії 5-го скликання “Про пролонгацію договору оренди та надання
додаткової земельної ділянки” відмовлено СПД ОСОБА_1 в пролонгації договору
оренди земельної ділянки від 04.10.2001 року, реєстраційний номер 135 від
03.07.2002 року, що в свою чергу, порушує права фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на тій підставі, що строк договору оренди від 03.06.2002 року, який
пролонгований до 23.04.3008 року ще не закінчився, тим більше, відмова Коктебельської
селищної Ради нічим не мотивована.

Відповідно до ч. 9 ст. 123
Земельної ділянки України, відмову
органів  місцевого  самоврядування  або
органів виконавчої  влади  у
наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду
в установлений строк  може  бути оскаржено  в
судовому  порядку.  Рішення
про  відмову  у наданні земельної ділянки в користування
має містити мотивовані  пояснення з  посиланням
на  відповідні положення
нормативно-правових актів, затвердженої
містобудівної  документації   та
документації   із землеустрою.

Суд встановив, що прийняття
оспорюваного рішення передчасно видане та фактично позбавляє прав позивача в
подальшому пролонгувати договір оренди земельної ділянки від 04.10.2001 року,
що на повному праві фізична особа - підприємець ОСОБА_1 може здійснити у
відповідності до законодавства, та беручи до уваги те, що підстави для відмови
в пролонгації договору оренди відсутні через те, що на місці, де зараз
знаходиться орендована земельна ділянка раніше розташовувався пустир, на якому
періодично знаходився ринок та автостоянка.

Отже  Рішення №780, 10-ї сесії 5-го скликання “Про
пролонгацію договору оренди та надання додаткової земельної ділянки” від
12.10.2006 року протиправно прийняте.

З огляду на вищевказане суд також
зазначає, що при укладенні Договору оренди землі від 04.10.2001 року та угоди
про внесення змін до договору оренди землі від 03.06.2002 року, в якій
зазначено, що строк дії договору землі НОМЕР_4
- до 23.04.2008 року, Коктебельською селищною Радою та ОСОБА_1 були
додержані норми ст. 13 Закону України “Про оренду землі” у відповідності до
якої, договір оренди  землі  -  це  договір,
за  яким орендодавець зобов'язаний
за  плату
передати  орендареві  земельну
ділянку  у володіння і  користування на певний строк,  а орендар зобов'язаний використовувати
земельну ділянку відповідно до  умов  договору
та вимог земельного законодавства.

Частиною 3 ст. 33 Закону України
“Про оренду землі” передбачено, що у разі
якщо  орендар   продовжує
користуватися   земельною
ділянкою   після   закінчення
строку   договору  оренди,
то  за відсутності  письмових
заперечень  орендодавця  протягом
одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню
на той самий строк і  на  тих
самих  умовах,  які
були  передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

За таких обставин строк дії
договору оренди землі від 04.10.2001 року діє згідно угоди про внесення змін до
договору оренди землі від 03.06.2002 року до 23.04.2008 року та може бути
пролонгований на наступний строк лише за відсутності заперечень протягом одного
місяця після закінчення строку договору землі від 04.10.2001 року або
розірваний у випадку направлення на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
листа  - повідомлення про заперечення
пролонгування договору оренди землі, відповідно до ст. 33 Закону України “Про
оренду землі”.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин
на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної
власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186
Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування
затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи
комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або
органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних
ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в
оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під
забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями
118,123, 124 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного
кодексу України юридична особа,
зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне
користування  із  земель
державної  або  комунальної власності,  звертається
з  відповідним  клопотанням
до районної, Київської та Севастопольської міських державних
адміністрацій  або сільської, селищної,
міської ради.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного
кодексу України проект   відведення   земельної
ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним
органами,  органами  архітектури та охорони культурної спадщини і
після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи
по   об'єктах,  які
їй  підлягають, подається до
відповідної державної  адміністрації  або
сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк
і, в межах  своїх  повноважень,
визначених  цим  Кодексом,
приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 Роз'яснень
Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі
питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів
державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства  та/або  визначеній
законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом
інтересів підприємства   чи   організації
-  позивача  у
справі.

Захист прав громадян та юридичних
осіб  на
земельні  ділянки здійснюється
згідно з ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав;   відновлення
стану  земельної  ділянки,
який  існував  до порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку  порушення  прав;
визнання  угоди недійсною;
визнання недійсними рішень органів виконавчої
влади  або  органів місцевого   самоврядування;   відшкодування   заподіяних
збитків; застосування інших передбачених
законом  способів.  Зокрема,
при оскарженні  рішень  органів
виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань,  віднесених до їх компетенції (наприклад,
про  відмову  в передачі у власність чи в продаж земельної
ділянки або розміщенні об'єкта),  суд
у  разі
задоволення  позову  визнає рішення  цих
органів  недійсними  і
зобов'язує  їх,  залежно від характеру спору,  виконати певні дії на захист порушеного права
чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого
самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з
урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України,
є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так за загальним правилом, підставами
для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства
та/або  визначеній  законом компетенції  органу,
який видав цей акт. Обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта  прав та
охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи
організації  -  позивача
у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції
України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу
адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по
суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 19.03.2007 року
оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано
29.03.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158,
159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати нечинним п.1 Рішення №780,
10- ї сесії 5-го скликання Коктебельської селищної Ради від 12.10.2006 року
“Про пролонгацію договору оренди та надання додаткової земельної ділянки”.

Відповідно до ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Чумаченко С.А.