ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
№ 07/340-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
ПП “Золота нива 1”

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 17.04.2007

у справі
господарського суду Харківської області

за позовом
ПП “Золота нива 1”

до
ВАТ “Харків-Авто”

про
стягнення 4895, 72 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з’явились,

відповідача: Бачіашвілі М.О. (дов. від 14.11.06 № 17-041),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 14.02.07 господарського суду Харківської області в задоволенні позову ПП “Золота нива 1” про стягнення 3395, 72 грн. матеріальної шкоди, 1500  грн. збитків та судових витрат по справі відмовлено.

Постановою від 17.04.07 Харківського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ПП “Золота нива 1” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Як встановлено судовими інстанціями, які приймали рішення у даній справі,  20.07.06 ПП “Золота Нива 1” імпортовано придбаний у Auto Space SRL (Республіка Молдова) легковий автомобіль ВМW Х5, номер кузова WBАFА 11030LТ63660, чорного кольору, 2006 року випуску, що підтверджується відповідними митними документами.

Відповідно до свідоцтва № 80200/01ОБМ-02944 від 19.05.06 Державною Митною Службою України ВАТ “Харків-Авто” визнано декларантом та надано дозвіл № 80200/003/3 на право використання складського приміщення, резервуара, майданчика як складу тимчасового зберігання згідно з наказом Магістральної митниці від 10.12.2004р.

Відповідно до ст. 40 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно зі ст. 95 Митного кодексу України, переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України здійснюється через пункти пропуску на митному кордоні.

Судами з’ясовано, що належний відповідачу склад згідно наказу Державної митної служби України від 15.11.99 № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.12.99 за № 839/4132, є місцем прибуття автотранспорту, пунктом пропуску через державний кордон України.

За розміщення вказаного автомобіля ВМW Х5 на складі відповідача, ПП “Золота Нива 1” сплачено 176 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками.

Частиною 1 ст. 102 Митного кодексу України передбачено, що взаємовідносини  власника складу тимчасового зберігання з особами, які розміщують товари і транспортні засоби на складі, визначаються договором зберігання.

Відповідно до ст. 103 Митного кодексу України для розміщення товарів і транспортних засобів на складі тимчасового зберігання митним органам подаються лише документи, що дають змогу ідентифікувати ці товари і транспортні засоби та підтверджують законні підстави знаходження цих товарів і транспортних засобів у особи, яка бажає користуватися послугами складу.

Судами обгрунтовано взято до уваги той факт, що ПП “Золота нива 1” на Дністрянській митниці задекларувало два автомобілі ВМW Х5 без будь-яких запасних частин та комплектуючих, що підтверджується копією пропуску, а наявність спірних колес до автомобілів ВМW Х5 підтвердив лише довідкою продавця зазначених автомобілів від 30.08.06 № 79/06.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 27.07.06 до Пісочинського відділення міліції звернувся громадянин Глобенко С.О., який є засновником ПП “Золота Нива 1”, з заявою про факт крадіжки запасного колеса від автомобіля ВМW Х5. Відповідно до наданих Пісочинським СВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою громадянина Глобенко С.А., під час дослідження, факту крадіжки запасного колеса з автомобіля ВМW Х5 встановлено не було. Але мала місце крадіжка одного з чотирьох бувших у використанні колеса марки “SP WINTER SPORT M3”з диском, які перевозились на кузові поряд з автомобілями ВМW Х5.

З огляду вказане вище суди дійшли обгрунтованого висновку про безпідставність посилання позивача на те, що викрадене колесо є запасним колесом та складовою частиною автомобіля ВМW Х5, яке було ввезене позивачем на територію України.

При цьому суди правомірно врахували, що  відповідно до приписів ст.ст. 102, 103 Митного кодексу України ВАТ “Харків-Авто”, розміщуючи на своєму складі вказаний автомобіль, виступило зберігачем, але лише того товару, який конкретно визначено (вказано в декларації, чи акті приймання-передачі на зберігання).

В той же час, достатніх доказів на підтвердження того, що викрадене колесо є складовою частиною імпортованого автомобіля ВМW Х5 судам попередніх інстанцій у встановленому законом порядку позивачем надано не було.

Судами досліджено укладений між сторонами договір про надання послуг від 15.06.06, відповідно до п. 2.2. якого, замовник (позивач), серед іншого, зобов'язався при здачі вантажу на зберігання інформувати відповідача про особливості зберігання вантажу (наприклад про наявність у кузові трейлера, таких що були у користуванні коліс). Транспортний  засіб ПП “Золота нива 1”, що знаходиться в зоні митного контролю відповідача без водія, повинен бути зданий під варту за актом прийому-передачі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зважає на встановлений судами факт, що водій вказаного автомобіля позивача знехтував даною вимогою договору та залишив зону митного контролю без складання відповідного акту, про що вказано в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою громадянина Глобенко С.О.

За таких обставин, суди правомірно визнали безпідставними посилання позивача на неналежні умови зберігання на складі відповідача, оскільки підприємство позивача само вчинило правопорушення відповідно до ст. 340 Митного кодексу України, якою передбачена відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України та дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення 3395,72 грн. матеріальної шкоди.

Також правомірним вбачається висновок судів щодо відмови в позові в частині стягнення з відповідача 1500 грн. витрат на послуги адвоката, оскільки в вказану вимогу не було обґрунтувано належним чином та не додано відповідних доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 17.04.2007 Харківського апеляційного господарського суду у справі № 07/340-06 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.