ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
№ 2-30/1569.1-2007(2-16/2967-2006)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого
Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача
Мартьянова О.В. дов. від 05.12.2005 року

відповідача
Котовської Н.Д. дов. від 04.01.2007 року №006-Д

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного багатопрофільного малого підприємства "Дюн"

на постанову
від 21.05.2007 року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-30/1569.1-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Приватного багатопрофільного малого підприємства "Дюн"

до
Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" в особі Джанкойського району електричних мереж ВАТ "Крименерго"

про
визнання недійсними актів та спонукання списати борг

ВСТАНОВИВ:

Приватне багатопрофільне мале підприємство "Дюн" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до ВАТ "Крименерго" про визнання недійсними актів Джанкойського РЕМ та про спонукання відповідача списати з особового рахунку позивача необґрунтовано нараховану заборгованість в розмірі 40 614,73 грн.

13.12.2005 року позивач надав суду заяву про зміну предмету позову та просив визнати недійсними акти Джанкойського РЕМ ВАТ "Крименерго" № № 5886,5887,5890 та стягнути з відповідача нанесені неправомірними діями останнього збитки в розмірі 40 614,73 грн., а саме присвоєних без достатніх підстав: по акту № 5886 - суму 8 182,63 грн.; по акту № 5887 - суму 8 373,76 грн.; по акту № 5890 - суму 24 058,34 грн.

Рішенням від 20.02.-23.03.2006року господарського суду Автономної Республіки Крим позовні вимоги задоволені частково.

Мотивуючи рішення суд виходив з того, що акти Джанкойського РЕМ ВАТ "Крименерго" не є актом у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не регулює суспільних відносин і не має обов'язкового характеру для суб'єктів цих відносин, тому провадження в цій частині слід припинити на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується стягнення 40 614,73 грн., то суд вказав, що вимоги позивача обґрунтовані тільки в частині стягнення з відповідача збитків нанесених неправомірними діями відповідача в розмірі 40 614,73 грн. з посиланням на статті 1212, 1166 Цивільного кодексу України.

За апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 05.06.2006 року рішення господарського суду Автономної Республіки Крим скасував. У позові відмовив повністю.

При прийнятті постанови апеляційний суд вказав, що оскільки акти, які позивач просить визнати недійсними, не встановлюють безспірного обов'язку приватного багатопрофільного малого підприємства "Дюн" сплатити нараховані у зв'язку з виявленими порушеннями суми, тобто, не є волевиявленням, обов'язковим до виконання позивачем, то спосіб захисту у цій частині позову, обраний позивачем, є таким, що задоволенню не підлягає, оскільки не передбачений чинним законодавством України.

В частині стягнення збитків суд зазначив, що матеріали справи свідчать, що спірна сума 40614,73 грн. була добровільно перерахована позивачем за пропозицією відповідача, висловленою у певній формі.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2006 року постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.07.2006 року скасована, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.02.-23.03.2006 року скасовано в частині стягнення 40614,73 грн. справа в цій частині направлена на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим. В решті рішення залишено без змін.

При новому розгляді господарський суд Автономної Республіки Крим рішенням від 02.04.2007 року у задоволенні позову відмовив.

За апеляційною скаргою Приватного багатопрофільного малого підприємства "Дюн" рішення господарського суду переглянуте в апеляційному порядку і постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.05.2007 року залишене без змін з тих самих підстав.

Приватне багатопрофільне мале підприємство "Дюн" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.04.2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.05.2007 року, в якій просить прийняті судові акти скасувати, прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 40614,73 грн., набутих без достатніх правових підстав мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи 29.12.2004 приватне багатопрофільне мале підприємство "Дюн" (споживач) та відкрите акціонерне товариство "Крименерго" в особі Джанкойського району електричних мереж (постачальник) уклали договір №150/067 про постачання електричної енергії.

Згідно з пунктом 1.1 постачальник поставляє електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі (за актами порушення ГЖЕЕ) згідно з умовами договору та додатками до договору, які є його невід'ємними частками.

27.09.2005 року відповідачем було здійснено перевірку стану приборів обліку електроенергії на об'єктах позивача, внаслідок якої були встановлені порушення позивачем ГЖЕЕ, про що було складено акт №5887 від 27.09.2005, в якому було зафіксовано порушення: розкорочення токового ланцюга трансформаторів току фази А і С, недооблік 2/3; акт №5890 від 27.09.2005, в якому було зафіксовано порушення: встановлення шунтируючих перемичок фази В і С, недооблік 2/3; акт №5886 від 27.09.2005, в якому було зафіксовано, що на приборах обліку відсутня пломба енергопостачання на клемі електролічильника, на кожуху вводного рубильника, відключені перемички ланцюгів напруги фази А і В, недооблік 2/3.

На підставі складених актів відповідачем було проведено розрахунок обсягу та вартості недооблікованої електричної енергії та виставлені рахунки № 150/064 від 17.10.2005 року, які були оплачені позивачем платіжними дорученнями №1707 від 03.11.2005 року, №1862 від 30.11.2005 року, №1861 від 30.11.2005 року.

Сплачене по вказаних платіжних дорученнях позивач просив стягнути з відповідача на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, у задоволенні позову відмовив. При прийнятті рішень суди виходили із того, що внаслідок проведеної перевірки за порушення Правил користування електричною енергією, відповідач правомірно застосував до позивача міри відповідальності у вигляді суми недорахованої електроенергії, оскільки, згідно з пунктом 7.30 Правил, перерахунок здійснюється відповідно до методичних рекомендацій, затверджених НКРЕ у відповідності до наданих законодавством України повноважень, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням. Для розрахунку недорахованої електроенергії відповідачем була застосована Методика обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 05.12.2001 №1197. В розділі 2 Методики зазначені порушення до яких вона застосовується. Отже, на підставі зазначеної методики відповідач здійснив розрахунок суми недорахованої електроенергії, яка була в подальшому сплачена позивачем в добровільному порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. При цьому слід зазначити, що наявність вини в поведінці особи, яка безпідставно збагатилася, не вимагається.

Також, однією з необхідних умов застосування зобов'язання про повернення безпідставно набутого майна є відсутність правової підстави для придбання, або придбання за підставою, яка згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувальник збагатився за рахунок потерпілого без підстав, встановлених договором або законом.

Пунктом 7.30 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України 31.07.1996 року № 28, зареєстрованих Мін'юстом України 02.08.1996 року №417/1442 передбачено, що у випадку виявлення у споживача змін у схемі ввімкнення розрахункового засобу обліку та електричного керуючого годинника в схемах багато тарифного розрахункового обліку або зміни керуючої програми, пошкоджень, зриву пломб, штучного гальмування диска, зупинки елетрогодинника та інших порушень, спричинених діями споживача, які призводять або можуть призвести до зниження показів споживання електричної енергії, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а постачальник електричної енергії здійснює перерахунок за користування електричною енергією за період від дня останнього контрольного зняття представником постачальника електричної енергії показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перевищувати шести місяців.

Судами встановлено, що представник відповідача заявляв про те, що при проведенні перевірки актами №5887 та №5890 було встановлено факт заміни пломб, які раніше були встановлені позивачу. Також, із матеріалів справи вбачається, що представником відповідача були представлені наряди на встановлення (заміну) електролічильників за актом №5887 та за актом №5890, які були прийняті на відповідальне зберігання представниками позивача під розписку. Ці номери пломб відрізняються від номерів, які зафіксовані під час проведення перевірки на об'єктах позивача.

Згідно з пунктом 7.31 Правил, при проведенні перевірки акти складалися у присутності директора позивача Сельського Г.А. та підписані ним без зауважень, при цьому в своїх письмових поясненнях позивач сам зазначив, що своїм підписом на актах засвідчив достовірність викладених фактів.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на об'єкті позивача за адресою: місто Джанкой, вулиця Октябрьська, будинок 192 в акті №5886 було зафіксовано відсутність пломби енергопостачання на клемке електролічильника, на кожуху вводного рубильника, відключені перемички ланцюгів напруги фази А і В, недооблік 2/3, що не заперечувалося позивачем.

Згідно з пунктами 4.9, 4.10 Правил, відповідальність за технічний стан засобів обліку та за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб покладається на їх власника або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені, згідно з відповідним договором та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

А відтак, висновки судів попередніх інстанцій щодо застосування відповідачем у справі до позивача міри відповідальності у вигляді суми недорахованої електроенергії, з огляду на те, що згідно з пунктом 7.30 Правил, перерахунок здійснюється відповідно до методичних рекомендацій, затверджених НКРЕ у відповідності до наданих законодавством України повноважень, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням є вірними.

Для розрахунку недорахованої електроенергії відповідачем була застосована Методика обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 05.12.2001 року №1197. В розділі 2 Методики зазначені порушення до яких вона застосовується. На підставі зазначеної методики, відповідач здійснив розрахунок суми недорахованої електроенергії, яка була в подальшому сплачена позивачем в добровільному порядку.

Решта тверджень скаржника зводиться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування прийнятих судових актів колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.04.2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.05.2007 року у справі № 2-30/1569.1-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін.

Касаційну скаргу Приватного багатопрофільного малого підприємства "Дюн" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач