ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/209
27.09.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом                  приватного підприємства «Торгівельно-виробнича фірма «Гетьман»

до                               товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Київсервіс»

про                              стягнення 17 303,17 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:         Протопоп Л.С. –представник за довіреністю № 229 від 12.09.2007 року;

від відповідача:    не з’явився.

встановив :

Приватне підприємство «Торгівельно-виробнича фірма «Гетьман»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Київсервіс»про стягнення заборгованості в сумі 17 303,17 грн. за договором № 33/06 від 08.11.2006 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір № 33/06 від 08.11.2006 року, відповідно до умов якого відповідач зобов’язується передати у власність позивачу товари, а позивач зобов’язується їх прийняти і оплатити.

На підставі вищезазначеного договору та рахунку-фактури № СФ-0000167 від 26.12.2006 року на суму 50 360,40 грн. позивач 26.12.2006 року здійснив попередню оплату за металопродукцію. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявна банківська виписка № 418 від 26.12.2006 року на суму 50 360,40 грн.

Відповідно до п.4.4 договору № 33/06 від 08.11.2006 року покупець зобов’язаний проводити попередню оплату товару.

Відповідач зобов’язання по договору не виконав.

06.02.2007 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. № 33 від 06.02.2007 року, в якій просить повернути попередню оплату за металопродукцію та сплатити суму штрафних санкцій. Дана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

Відповідач повернув тільки частину боргу в розмірі 34 360,40 грн. на підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні банківські виписки:

- від 16.02.2007 року на суму 9 360,40 грн.,

- № 8 від 21.03.2007 року на суму 10 000,00 грн.,

- № 9 від 02.04.2007 року на суму 10 000,00 грн.,

- № 10 від 02.04.2007 року на суму 5 000,00 грн.

Розмір основного боргу на момент подання позовної заяви становить 16 000,00 грн.

В ході судового розгляду представник позивача надав перерахунок суми пені. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача неповернену попередню оплату у розмірі 16 000,00 грн., пені в розмірі 1 284,54 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 173,03 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

В позовній заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача щодо забезпечення позову, суд, вважає, його необґрунтованим, тобто таким, що не підлягає задоволенню.

Розгляд справи відкладався. Представник відповідача в судове засідання не з’являвся, витребуваних судом документів не подав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з врахуванням перерахунку позивачем  та судом суми пені.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт наявності основної заборгованості за непоставлений товар у відповідача перед позивачем в сумі 16 000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 5 Договору № 33/06 від 08.11.2006 року передбачає, що в разі порушення зобов’язань, які виникають з даного договору, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та діючим законодавством України. Оплата стороною штрафів (неустойки, пені) та/або відшкодування збитків, завданих порушенням договору, не звільняють її від виконання своїх зобов’язань по цьому договору.

Відповідно до ч. 6 статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Моментом прострочення зобов’язання є 01.01.2007 року. Облікова ставка в період шести місяців становила: з 10.06.2006 року до 01.06.2007 року –08,5% відповідно до Листа НБУ від 06.06.2006 року №  14-011/1373-6039, з 01.06.2007 року становить 08,0% відповідно до Листа НБУ № 14-011/1150-5118 від 17.05.2007 року. Таким чином, сума пені за підрахунками суду становить 1 277,97 грн. та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Київсервіс» (юридична адреса: 02223, м. Київ, вул. Вершигори, 1; поштова адреса: 02002, м. Київ, вул. Каховська,60; р/р в ВАТ «СЕББАНК»м. Києва, МФО 300175, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь приватного підприємства «Торгівельно-виробнича фірма «Гетьман»(юридична адреса: 49106, м. Дніпропетровськ, проспект Героїв, буд. 40, кв. 350, фактична адреса: 49100, м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, буд.12, кв. 79; р/р 1065 в КБ «Приватбанк», МФО 305299, ) суму основного боргу 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп., пеню в сумі 1 277 (одна тисяча двісті сімдесят сім) грн. 97 коп., та витрати  по сплаті державного мита в сумі 173 (сто сімдесят три) грн. 03 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 17 569 (сімнадцять тисяч п’ятсот шістдесят дев’ять) грн. 00 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                            С.М.Мудрий