ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/206
04.10.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом                  дочірнього підприємства «Артек»

до                               товариства з обмеженою відповідальністю «Мікол»

про                              стягнення 53 911,24 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:         Грубник Д.Л. –представник за довіреністю № б/н від 06.08.2007 року;

від відповідача:    не з’явився.

встановив :

Дочірнє підприємство «Артек»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мікол»про стягнення заборгованості в сумі 53 911,24 грн. за договором № 51 від 11.11.2005 року.

Згідно п.2.1 договору № 51 від 11.11.2005 року загальна ціна договору становить 548 884,56 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір № 51 від 11.11.2005 року, відповідно до умов якого позивач поставив відповідачу товар зазначений у специфікації (Додаток № 1 до договору № 51 від 11.11.2005 року) –автоматичну лінію для виготовлення склопакетів з панельним пресом AFS IG Line 2000. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявна накладна № 001595 від 20.06.2006 року на суму 564 758,09 грн. та довіреність ЯМГ № 734169 від 20.06.2006 року на отримання товару за даною накладною, яка виписана на Дамаскіна С.С. та дійсна до 29.06.2006 року.

Відповідно до умов договору, позивачем було здійснено монтаж лінії та пусконалагоджувальні роботи в цеху відповідача, що підтверджується актом виконаних робіт № б/н від 29.06.2006 року, який підписаний сторонами.

Відповідно до п.2.3. договору № 51 від 11.11.2005 року покупець здійснює оплату по договору в національній валюті України відповідно рахунків-фактури на рахунок продавця в такому порядку:

- перший платіж –30% від вартості замовленого устаткування, який становить 164 665,37 грн., покупець сплачує протягом трьох банківських днів після підписання договору;

- другий платіж –50 % від вартості  замовленого устаткування , що становить 274 442,28 грн., покупець сплачує протягом трьох банківських днів після підтвердження продавця про готовність вантажу до відправки зі складу.

- третій платіж –20 % від вартості замовленого устаткування, що становить 109 776,91 грн., покупець сплачує протягом трьох банківських днів після підписання акта виконаних робіт з монтажу устаткування в цеху покупця чи після спливу 2-х місяців після отримання підтвердження про наявність товару на складі продавця.

Відповідачем сплачено 517 164,51 грн., на підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні банківські виписки (з особового рахунку):

- за 15.11.2005 року на суму 164 665,37 грн.;

- за 11.04.2006 року на суму 100 000,00 грн.;

- за 12.04.2006 року на суму 182 499,14 грн.,

- за 13.07.2006 року на суму 50 000,00 грн.;

- за 14.08.2006 року на суму 10 000,00 грн.;

- за 31.08.2006 року на суму 10 000,00 грн.

Заборгованість відвідача по накладній № 001595 від 20.06.2006 року становить 47 593,58 грн.

Позивач на адресу відповідача направив претензію № 2 від 12.04.2007 року з вимогою погасити заборгованість відповідача в сумі 47 593,58 грн.

У відзиві на претензію вих. № 153/04 від 25.04.2007 року відповідач відмовився погашати заборгованість.

Розмір основного боргу на момент подання позовної заяви становить 47 593,58 грн.

В ході судового розгляду представник позивача надав заява про уточнення позовних вимог від 04.10.2007 року, в якій зазначив, що оплата за поставлений відповідачу товар мала здійснюватися трьома платежами, перший платіж (попередня оплата) складав 30% від ціни товару та дорівнював 164 665,37 грн. Цей платіж був здійснений відповідачем у повному обсязі. Другий платіж мав складати 282 305,49 грн. (50% ціни товару у гривні помножений на індекс К1 (відповідно до договору: це співвідношення курсу гривня/Євро + 2% на день здійснення платежу). Відповідач сплатив 282 449,14 грн., тобто, більше на 143,65 грн. Третій платіж дорівнював 117 039,96 грн., враховуючи те, що другий платіж  був на 143,65 грн. більше, ніж передбачено договором, сума боргу відповідача на момент виникнення права вимоги –05.07.2006 року складала 116 896,31 грн. Також подав заяву про продовження строку розгляду справи. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 46 896,31 грн., 3% річних в сумі 3 323,00 грн., індекс інфляції в сумі 6 394,14 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 539,11 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Розгляд справи відкладався. Представник відповідача в судове засідання не з’являвся, витребуваних судом документів не подав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог та перерахунком судом суми трьох відсотків річних та індексу інфляції.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Щодо основної суми заборгованості, то позивачем в заяві про уточнення позовних вимог від 04.10.2007 року при підрахунку основної суми заборгованості допущено технічну помилку. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, перший платіж по договору відповідачем був здійснений в повному обсязі в сумі 164 665,37 грн., що підтверджується банківською випискою від 15.11.2005 року. Другий платіж в сумі 282 499,14 грн. (банківські виписки: від 11.04.2006 року на суму 100 000,00 грн. та від 12.04.2006 року на суму 182 499,14 грн.) Оскільки, другий платіж мав складати 282 305,49 грн., тому відповідач за другий платіж сплатив на 193,65 грн. більше. Сума третього платежу дорівнює 117 039,96 грн. Враховуючи те, що другий платіж був на 193,65 грн. більший, ніж передбачено договором, тому сума боргу відповідача на момент виникнення права вимоги –05.07.2006 року (відповідно до п.2.3.3 договору № 51 від 11.11.2005 року, оскільки акт виконаних робіт підписаний 29.06.2006 року) становить 46 846,31 грн.

Факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 46 846,31 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, штрафні санкції повинні нараховуватись до моменту подання позовної заяви до суду, відповідно позовна заява про стягнення боргу за договором поставки № б/н від 04.07.2007 року зареєстрована загальним відділом діловодства Господарського суду м. Києва 09.07.2007 року, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення штрафних санкцій за перерахунком суду становлять:

Розрахунок суми трьох відсотків річних:

період нарахування
сума заборгованості (грн.)
дні прострочення
сума 3% річних (грн.)

05.07.06 - 13.07.06
116 846,31
9
86,43

14.07.06 –14.08.06
66 846,31
31
170,32

15.08.06 –31.08.06
56 846,31
17
79,43

01.09.06 –09.07.07
46 846,31
312
1 201,32

Всього сума трьох відсотків річних за перерахунком суду становить 1 537,50 грн. та підлягають стягненню.

Розрахунок індексу інфляції:

- з 05.07.06 –31.08.06 року становить:

66 846,31 грн.*100,9*100,0 = 67 447,93 грн.;  67 447,93 –66 846,31 = 601,62 грн.

- з 01.09.06 –09.07.07 року становить:

47 447,93грн.(46 846,31+601,62)*(102,00*102,6*101,8*100,9*100,5*100,6*100,2*100,00*100,6*102,2) = 53 122,70 грн.

53 122,70 –47 447,93 = 5 674,77.

Таким чином, індекс інфляції становить 5 674,77 грн. та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 статті 46 ГПК України в разі збільшення розміру позовних вимог недоплачена сума державного мита оплачується чи стягується згідно з новою ціною позову.

Частина 2 статті 55 ГПК України передбачає, що в ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею.

Відповідно до п. а  ч. 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України, державне мито стягується із заяв, що подаються до господарських судів із майнового характеру –1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Оскільки, сума задоволених вимог позивача становить 54 058,58 грн., а ним сплачено державне мито в розмірі 539,11 грн., тому сума в розмірі 1,47 грн. підлягає стягнення з позивача в Державний бюджет України.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 46, ст. 49, ч.2 ст. 55, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мікол» (04053, м. Київ, вул. Артема, 33-А; р/р 237 АКБ «Правекс Банк»м. Києва, МФО 321983, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь дочірнього підприємства «Артек»(юридична адреса: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5, фактична адреса: 03680, м. Київ, вул. Сім’ї Сосніних, 11, р/р 260042143 ВАТ «Кредитпромбанк»м. Київ, МФО 300863, ) суму основного боргу 46 846 (сорок шість тисяч вісімсот сорок шість) грн. 31 коп., три відсотки річних в розмірі 1 537 (одна тисяча п’ятсот тридцять сім) грн. 50 коп., індекс інфляції в сумі 5 674 (п’ять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 77 коп. та витрати  по сплаті державного мита в сумі 540 (п’ятсот сорок) грн. 58 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 54 717 (п’ятдесят чотири тисячі сімсот сімнадцять) грн. 16 коп.

3. Стягнути з дочірнього підприємства «Артек»(юридична адреса: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5, фактична адреса: 03680, м. Київ, вул. Сім’ї Сосніних, 11, р/р 260042143 ВАТ «Кредитпромбанк»м. Київ, МФО 300863, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь Державного бюджету України (р/р 0011 банк: ГУДКУ м. Києва, одержувач: УДКУ у Шевченківському районі, МФО 820019, код бюджетної класифікації: 22090200, символ звітності: 095, ) державне мито в сумі 1 (одна) грн. 47 коп.

4.Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                        С.М.Мудрий