КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                           № 15/859

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Малетича  М.М.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Пироговський Е.М. (дов. №1 від 04.01.07);

від відповідача–  Санько Л.В. (дов. №55 від 15.01.2007);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Технодім"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.03.2007

у справі № 15/859 (Хоменко М.Г.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "МТМ-Луч"

до                                                   Приватне підприємство "Технодім"

про                                                  стягнення 286281,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.03.2007 у справі №15/859позовні вимоги задоволено: стягнуто  з   Приватного   підприємства   “Технодім”   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МТМ-Луч”  26 000,00  грн. штрафу, 260,00грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідачем не виконано вчасно зобов’язання відповідно до умов договору №074 від 21.08.2006.

В зв’язку з порушенням строків оплати за товар, судом першої інстанції було стягнуто  з відповідача на користь позивача штрафні санкції у сумі 26000,00 грн., які передбачені умовами п. 6.5 договору №074 від 21.08.2006.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням Господарського суду м.Києва, Приватне підприємство “Технодім” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2007, прийняти нове рішення яким Товариству з обмеженою відповідальністю “МТМ - Луч” в позові відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції не досліджено всі умови договору №074 від 21.08.2006 та не враховано вимоги пунктів 5.3 та 6.5 цього договору.

Відповідач стверджує, що позивач не виконав умови п. 5.3. зазначеного договору, відповідно до умов якого покупець здійснює оплату за поставлений товар на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури, а тому строк виконання зобов’язання не настав.

Ухвалою від 21.05.2007 року Київським апеляційним господарським судом прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 30.05.2007 року.

Представники позивача та відповідача  в судове засідання з’явилися.

Відповідач підтримав доводи, які були викладені в апеляційній скарзі та просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а позивач заперечив проти доводів, які викладені в  апеляційній скарзі.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила:

До Господарського суду м. Києва звернувся позивач з позовною заявою до відповідача про стягнення 260 000,00 грн. - основного боргу, 239,20 грн. - пені, 42,74 грн. - 3% річних, 13 148,64 грн. - штрафу в зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору № 074 від 21.08.2006.

В процесі розгляду справи №15/859 в суді першої інстанції відповідачем було сплачено основний борг у розмірі 260000,00 грн., що підтверджено виписками з особового рахунку від 26.02.2007, 27.02.2007, банківською випискою від 27.02.2007 та платіжними дорученнями №№ 499 від 28.02.2007, 500 від 27.02.2007, 501 від 28.02.2007, 502 від 28.02.2007, 503 від 28.02.2007, 503 від 28.02.2007, 502 від 28.02.2007.

В зв’язку з вищезазначеним, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про уточнення позовних вимог від 27.03.2007 та просив стягнути з відповідача 26000,00 грн. штрафу, 2862,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “МТМ - Луч” та Приватним підприємством “Технодім” було укладено договір №074 від 21.08.2006 (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що постачальник (Товариство з обмеженою відповідальністю “МТМ - Луч”) зобов’язаний поставити у передбачені Договором строки, а покупець (Приватне підприємство “Технодім”) прийняти та оплатити згідно з умовами Договору оцинкований прокат з полімерним покриттям в рулонах (далі - товар), відповідно до заявки (заявок) в асортименті, кількості й за цінами, що погоджені сторонами, відповідно до специфікації (специфікацій) на кожну партію товару, що є невід’ємною частиною (частинами) Договору.

Ціна за одиницю товару та його загальна вартість зазначаються в специфікаціях на кожну партію товару, що є невід’ємними частинами Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до умов Договору сторони підписали специфікацію №5 від 15.11.2006 до Договору (далі – Специфікація №5).

Згідно з п. 1 Договору та умов Специфікацій № 5 оплата товару здійснюється у строк до 06.12.2006.

На підставі видаткової накладної № РН 0000755 від 17.11.2006 та довіреності ЯМЯ № 069864 позивач поставив відповідачеві прокат з полімерним покриттям в рулонах (далі - товар) на загальну суму 307 500,00 грн.

Відповідачем було здійснено розрахунок за поставлений товар наступним чином: 01.12.2006 - 17 500,00 грн., 06.12.2006 – 30000,00 грн. та 260 000,00 грн. - 27-28.02.2007 на загальну суму 307500 грн.

Згідно пунктів 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити  усіх   заходів,   необхідних   для   належного   виконання   нею зобов’язання, враховуючи   інтереси   другої   сторони   та   забезпечення   загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань  є  підставою  для застосування  господарських санкцій, передбачених ГПК України, іншими законами або договором.

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на вищезазначене відповідач порушив зобов’язання, щодо оплати за поставлений товар відповідно до умов Договору у  встановлений строк.

Пункт 6.5 Договору встановлює, що у разі прострочення платежу за поставлений товар відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно оплаченого товару.

Зважаючи на прострочення відповідачем оплати за поставлений товар, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі  26 000,00 грн.

Судовою колегією критично оцінюється посилання відповідача на те, що в порушення п. 5.3 Договору позивачем  не було надіслано відповідачу  оригіналів рахунків – фактур, а тому строк виконання зобов’язання за даним договором не настав. Оскільки відповідно до п. 1 Договору та умов Специфікацій № 5 оплата товару мала здійснюватися  у строк до 06.12.2006, то сторонами було погоджено кінцевий строк оплати за поставлений товар 06.12.2006.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2007 року по справі № 15/859 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Технодім” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста м. Києва від 27.03.2007 року залишити без змін.

2.Матеріали справи № 15/859 повернути до Господарського суду м.Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Смірнова  Л.Г.

Малетич  М.М.

04.06.07 (відправлено)