ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2007
Справа №2-26/7486-2007

24.07.2007р.                               м. Сімферополь                     Справа № 2-26/7486-2007

За позовом    ТОВ «Керченський стрілочний завод» (м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12)

До відповідача  ВАТ «Керченський металургійний комбінат» (м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12)

Про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

Суддя О. Л. Проніна

Представники:

Від позивача – Худякова Л.О., дов. від 20.07.2007р.

Від відповідача –  Нормберг Л.Л., дов. від 25.01.2007р.

Сутність спору:

Позивач  - ТОВ «Керченський стрілочний завод» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача -  ВАТ «Керченський металургійний комбінат» та просить суд  визнати дійсним договір № 3303 від 09.01.2007р. купівлі – продажу майна – сукупності інвентарних об’єктів залізничного цеху (позиція 9) у часині нерухомого майна, вартістю 20134,80 грн., між ВАТ «Керченський металургійний комбінат» та ТОВ «Керченський стрілочний завод» за наслідками конкурсу від 09.01.2007р. та визнати за ТОВ «Керченський стрілочний завод» право власності і на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Керч, вул.. Бєлік, 12, а саме: автодорогу 20 від прохідної до гл. Магазину, інвентарний номер № 200304 та пристрій до котельні інвентарний номер № 200410.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що сторони домовились щодо істотних умов договору № 3303 від 09.01.2007р. купівлі – продажу майна, який  урозумінні ст. 220 Цивільного кодексу України, підлягає нотаріальному посвідченню, однак, після звернення позивача, відповідних дій, спрямованих на нотаріальне посвідчення вказаного договору, відповідачем не вчинено.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.07.2007р., в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 24.07.2007р. до 12 год. 15 хв.,   про що сторони повідомлені під розпис в бланку перерви в судовому засіданні.

Після перерви розгляд справи продовжений.

Суд вважає за можливе розгляну и справу за наявними у ній матеріалами, в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 28.02.2005р.  у справі № 2-11/11899-2004  за заявою Управління ПФУ в м. Керч до боржника – ВАТ «Керченський металургійний комбінат» про визнання боржника банкетом,  відкрито у відношенні боржника судову процедуру банкрутства – санацією у відповідності до ст. 17-21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 30.08.2005р. у справі № 2-11/1122-2005  затверджений план санації  ВАТ «Керченський металургійний комбінат».

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 24.07.2006р.  у справі № 2-20/3442-2006 (№ 2-11/11899-2004) затверджені зміни та доповнення до плану санації ВАТ «Керченський металургійний комбінат».

Ухвалами Господарського суду АР Крим від 05.06.2006р. та  від 31.08.2006р. у справі  № 2-20/3442-2006 продовжувався строк процедури  санації боржника.

Відповідно до Протоколу № 2 засідання конкурсної комісії з продажу активів ВАТ «Керченський металургійний комбінат» від 09.01.2006р. було прийнято рішення про продаж активів боржника ВАТ «Керченський металургійний комбінат» по позиції № 9 (сукупність інвентарних об’єктів енергоцеху) без проведення конкурсу безпосередньо  ТОВ «Керченський стрілочний завод» за умовами забезпечення останнім реалізації фіксованих умов конкурсу, за ціною згідно наданої конкурсної пропозиції.

Також, було зобов’язано керуючого санацією ВАТ «Керченський металургійний комбінат» укласти та нотаріального посвідчити договір купівлі – продажу по позиції № 9 з ТОВ «Керченський стрілочний завод».

Предметом продажу активів відповідача, по позиції № 9 є нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12,а  саме: автодорога 20 від прохідної до гл. Магазину, інвентарний номер № 200304 та пристрій до котельні інвентарний номер № 200410.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно  до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з   урахуванням   вимог  цього  Кодексу,  інших  актів  цивільного законодавства,  звичаїв  ділового  обороту,  вимог  розумності  та справедливості.

09.01.2007р. між ВАТ «Керченський металургійний комбінат» - Продавець та ТОВ «Керченський стрілочний завод» - Покупець, у кладений договір купівлі – продажу № 3303, відповідно до якого  Продавець зобов’язується передати у власність Покупцю сукупність  інвентарних об’єктів енергоцеху (позиція № 9), які є власністю Продавця, а Покупець зобов’язується  прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму, визначену у цьому договорі, яке знаходиться за адресою: АР Крим, м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12.

Відповідно до п. 1.3. Договору право власності на майно переходить до покупця з моменту його  оплати та передачі майна покупцеві.

Згідно до п. 2.2. договору, ціна майна, у результаті конкурсного продажу, складає 33657,12 грн., зу урахуванням ПДВ.

Пунктом 2.5. договору встановлений порядок розрахунків за майно, а саме: 2.5.1. договору – гарантійний внесок, внесений Покупцем для участі у конкурсі, в  сумі  2337,30 грн. зараховується покупцю  в рахунок оплати ціни продажу майна; п. 2.5.2.  грошові кошти в сумі 31319,82 грн. перераховуються на рахунок Продавця.

09.01.2007р. між сторонами за договором купівлі – продажу від 09.01.2007р. № 3303 складений та підписаний Акт  прийому – передачі активів за № 9.

Об’єкт покупки оплачений позивачем у повному обсязі, що, в свою чергу, підтверджується платіжним доручення № 25 від 17.01.2007р. на суму 31319,82 грн.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Статтею 209 Цивільного кодексу України  встановлено, що правочин,  який  вчинений  у  письмовій  формі,   підлягає нотаріальному  посвідченню  лише у випадках,  встановлених законом або  домовленістю  сторін.

Згідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір   купівлі-продажу   земельної   ділянки,   єдиного майнового  комплексу,  житлового  будинку  (квартири)  або  іншого нерухомого  майна   укладається  у  письмовій  формі   і   підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.640  Цивільного кодексу України договір, який  підлягає  нотаріальному  посвідченню  або державній реєстрації,  є укладеним з  моменту  його  нотаріального посвідчення або  державної  реєстрації,  а  в  разі необхідності і нотаріального посвідчення,  і державної  реєстрації  -  з  моменту державної реєстрації.

Позивач,  листом вих.. № 01/12 від 11.01.2007р. звернувся до відповідача щодо повідомлення позивача про дату, час  посвідчення укладеного договору купівлі – продажу та яким саме нотаріусом буде посвідчений договір.

Однак, під час розгляду даної справи суду не було надано відповідачем належних доказів здійснення дії або вжиття заходів, спрямованих на здійснення нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі – продажу.

Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими  доказами,  але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У  цьому  разі  наступне  нотаріальне  посвідчення   договору   не вимагається.

На підставі ст. 15, 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому визнання права  є одним із способів  захисту цивільних прав  і інтересів.

Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення  договору порушує права позивача на  належне користування орендованим майном. Отже, суд прийшов до висновку, що єдиним засобом захисту майнових прав позивача є визнання договору оренди дійсним.

Відповідно до п. 1.5. Положення  «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» від 07.02.2002р.  № 7/5, зареєстрований: Мін'юст України, 18.02.2002 за № 157/6445, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити у повному обсязі.

2.          Визнати дійсним договір № 3303 від 09.01.2007р. купівлі – продажу майна – сукупності інвентарних об’єктів енергоцеху (позиція 9) у частині нерухомого майна, вартістю 20134,80 грн., між ВАТ «Керченський металургійний комбінат» (м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12, рахунок № 0823 в ПІБ м. Керч, МФО 324548, ) та ТОВ «Керченський стрілочний завод» (м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12, рахунок № 0 у ЗАТ «Донгорбанк», МФО 334970, ) за наслідками конкурсу від 09.01.2007р.

3.           Визнати за ТОВ «Керченський стрілочний завод» (м. Керч, вул.. В. Бєлік, 12, рахунок № 0 у ЗАТ «Донгорбанк», МФО 334970, ) право власності і на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Керч, вул.. Бєлік, 12, а саме: автодорогу 20 від прохідної до гл. Магазину, інвентарний номер № 200304 та пристрій до котельні інвентарний номер № 200410.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.