ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  31/351

12.09.07

За позовом     Дочірнє підприємство "Бі Енд Вай"

до                     Державне територіально-галузеве об"єднання "Південно-Західна залізниця"

про                    стягнення 2 250,36 грн

Суддя

Представники:

Від позивача          Чеховський А.А. –пред. за довірен.

Від відповідача          Лагода О.А. –пред. за довірен.

В засіданні суду оголошувалась перерва відповідно до ст.77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом про повернення коштів у розмірі 2 250,36 грн., посилаючись на те, що відповідач безпідставно отримав вищевказану суму, як плату за користування вагонами, подання, збирання і маневрову роботу у жовтні, листопаді 2006 року на станції Богуслав Південно - Західної залізниці. .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.07р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.06.07р.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження не виконав. Проте, до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів по справі. Також, представник позивача уточнює позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача адвокатські послуги.

Суд визнав клопотання позивача та відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд справи було відкладено на 25.06.07р.

Представники сторін у судовому засіданні заявили письмове клопотання про продовження терміну розгляду, у зв’язку з необхідністю більш тривалого часу для дослідження зібраних доказів по справі.

Суд визнав клопотання сторін обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва продовжено термін розгляду спору та відкладено розгляд справи на 05.09.07р.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, про що надав письмові пояснення.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні - листопаді місяці 2006 року позивач здійснював навантаження зернових вантажів на станції Богуслав Казатинська дирекція, Південно-Західної залізниці.

Подання, забирання вагонів здійснювалось на підприємстві ВАТ «Богуславське ХПП»маневровим локомотивом залізниці.

Відповідно до відомостей плати за користування вагонами (№ 091112, 081111, 071110, 061102, 051108, 291003, 281002, 281001) були стягнуті грошові кошти за користування вагонами, подання, забирання і маневрову роботу. Копії вищевказаних документів долучені до матеріалів справи.

Відповідно до накопичувальної картки № 2911388 з довідки № 7031805 Казатинської дирекції, відповідачем було донараховано та стягнуто плату за користування вагонами в сумі 2 250 грн. 36 коп. з врахуванням ПДВ.

29.11.06р. представник позивача відмовився підписувати накопичувальну картку, обґрунтовуючи це тим, що зазначене стягнення грошових коштів є неправомірним, про що був складений акт загальної форми № 18 (форма ГУ -23).

19.12.2006р. позивач направив відповідачу Претензію Вих. №1062 про повернення грошових коштів стягнутих по накопичувальній картці  № 2911388 в сумі 2 250 грн. 36 коп. на довідку № 7031805 Казатинської дирекції Південно-Західної залізниці, вважаючи наведені в них записи та нарахування недостовірними.

На вищевказану претензію відповідач надав письмову відповідь - листом № М11111 від 13.02.2007р., в якому повідомив, що за результатом розгляду претензії позивачу відмовлено в її задоволенні та поверненні донарахованих грошових коштів, посилаючись при цьому на невірно визначений позивачем загальний час користування вагонами.

Відповідно до п. 1.8. "Правил обслуговування залізничних під'їзних колій (статті 12, 64 - 77 Статуту)" час користування вагонами обчислюється з моменту подачі на місце навантаження (вивантаження) до моменту одержання залізницею повідомлення вантажовласника про закінчення вантажних операцій.

Плата за користування вагонами нараховується і сплачується згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99р. N 113.

Згідно із п. 2.4. "Правил обслуговування залізничних під'їзних колій (статті 12, 64 - 77   Статуту)"   у   разі   обслуговування   під'їзної   колії   локомотивом   залізниці   вагони подаються залізницею під навантаження або вивантаження безпосередньо  на під'їзну колію і розставляються на місця навантаження та вивантаження, здавання і приймання вагонів провадяться на місцях навантаження і вивантаження.

Час забирання (здавання) вагонів обчислюється з моменту передачі повідомлення.

Передача вагонів на під'їзній колії та їх повернення залізниці засвідчується підписом працівників сторін у пам'ятці про користування вагонами (контейнерами), форма якої встановлена Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 25.02.99р. N 113.

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності   вноситься   плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Згідно  п. 13 "Правил користування вагонами і контейнерами (ст. 119 - 126 Статуту залізниць України)" плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Пунктом 16 "Правил користування вагонами і контейнерами (ст. 119 - 126 Статуту залізниць України)"   вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а)  якщо  затримка  вагонів  або  контейнерів  виникла  через  стихійне  лихо,  що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б)          у  разі   подання  локомотивом   залізниці   вагонів   і   контейнерів   на  фронти навантаження  (вивантаження)  у  кількості,  що  перевищує  їх  максимальну  переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в)          у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки"

Пам'ятки користування вагонами (контейнерами), цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Позивач зазначає, що вагони знаходились в очікуванні маневрового залізниці з причини не залежної від вантажовідправника, а прямо залежної від залізниці. В пояснення цим обставинам саме позивач і його уповноважений представник зробив відмітку у спірних відомостях та накопичувальній картці. Особливу увагу позивач звертає на наявність телеграфної вказівки від 17.05.2005 року за №МО-345, відповідно до якої на залізницю готувалось розпорядження про відміну вищезазначеної телеграми та зазначалась невідповідність нарахування плати за користування вагонами діючим нормативним документам. При простої завантаженим вагонів в очікувані проведення зважування, коли вантажна операція ще не закінчена нарахування плати за користування повинна провадитися безперервно з обов’язковим повідомленням про це вантажовідправника. Таких прямих доказів представник відповідача суду не представив, обґрунтування наведених платежів не довів.

Таким чином, час користування вагонами обчислюється з моменту подачі на місце навантаження (вивантаження) до моменту одержання залізницею повідомлення вантажовласника про закінчення вантажних операцій, при цьому діючими нормативно-правовими актами України не встановлена вимога про те, що моментом закінчення навантаження вважається час одержання повідомлення про готовність вагону до забирання, але за умови закінчення оформлення перевізних документів.

Крім того, позивач оспорює можливість застосування до відносин сторін Інструкції з обліку навантаження і вивантаження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України (ЦІС-ІДД0012), затвердженої Мінтрансом 21.06.04р., на яку посилається відповідач, оскільки, дана інструкція не зареєстрована у Міністерстві юстиції України та не внесена до Єдиного державного реєстру нормативно - правових актів, а отже, її застосування до правовідносин з позивачем є неправомірним і безпідставним.

Внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими Мінтрансом від 21.11.00р. № 644.

Пунктом 2.6. вищезазначених Правил за перевезення вантажів передбачено, що списування грошей з рахунку платника проводиться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток відомостей плати за користування вагонами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи включаються у накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням в них відомостей про надані послуги та їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівників станції і платника. Названими правилами передбачено, що у разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із застереженнями.

Відповідно до ст. 62 Статуту залізниць України та Правил належні залізниці платежі за перевезення вантажів і надання послуг вносяться залізниці узгодженим порядком, а не списуються нею без згоди платника. На списання спірної суми позивач згоди не надав.

Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував, свої заперечення не обґрунтував, то  за таких обставин, позов визнається таким, що підлягає задоволенню по розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Між позивачем та адвокатом Рогачовим Ю.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2448) 30.05.07р. укладено договір № 12/2 про надання адвокатських послуг, за умовами якого адвокат Рогачов Ю.М. взяв на себе зобов’язання по захисту інтересів підприємства при розгляді в Господарському суді міста Києва справи № 31/351, а позивач зобов’язався оплатити надані послуги у розмірі 3 000 грн. (п. 3.1. Договору).

Видатковим касовим ордером № 165 від 05.06.07р. позивач сплатив адвокату Рогачову Ю.М. 3 000 грн. за надання адвокатських послуг.  Проте суд вважає наведений розрахунок таким, що значно перебільшує суму позовних вимог, а тому суд, дослідивши вищевказані документи, вважає, вимоги позивача щодо стягнення адвокатських послуг обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті державного мита та оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, Статутом залізниць України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання „Південно-Західна залізниця” (; адреса: 01034, м. Київ, вул.. Лисенка, 6) на користь Дочірнього підприємства „Бі енд Вай” (; адреса: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18, оф. 301) - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, грошові кошти у розмірі 2 250 (дві тисячі двісті п’ятдесят) грн. 36 грн., 1 500 (одна тисяча п’ятсот) грн. –витрат по оплаті послуг адвоката, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                    Н. І. Качан

Дата підписання 20.09.2007 року