ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 42/304-07 (н.р. 41/455-06)

вх. № 9643/1-42 (н.р. 14278/1-41)

Суддя господарського суду Яризько В.О.

при секретарі судового засідання Булавінова Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився  відповідача - не з"явився 3-ї особи - не з"явився

розглянувши справу за позовом ДПІ у Комінтернівському районі м. Харків

до  ЗАТ "НВО Лад", м. Харків 3-я особа ТОВ "Торговий будинок вогнетривів", м.Запоріжжя

про визнання недійсними установчих документів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова, просить визнати недійсними установчі документи ЗАТ "НВО Лад" свідоцтво платника податку на додану вартість № 29016683 ЗАТ  „Науково – виробниче об’єднання Лад”, код 32334942 з моменту реєстрації.

Позивач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В попередніх судових засіданнях позивач підтримував позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлювався ухвалами на юридичну адресу, які повертаються поштою з відміткою про те, що адресат не значиться.

Третя особа в  судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,  про причини неявки суду не повідомила.

В попередніх судових засіданнях третя особа проти позову заперечувала, вказувала, що у неї були господарські взаємовідносини з відповідачем, а отже підприємство створювалось з метою займатися підприємницькою діяльністю. Третьою особою надані письмові пояснення, в яких зазначено, що договір з боку відповідача укладався директором Лук"яненко С.І.

Суд вважає, що нез"явлення сторін не перешкоджає розгляду справи, розглянути справу за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на обліку в ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова перебуває ЗАТ  „Науково – виробниче об’єднання Лад”, код 32334942, яке зареєстроване розпорядженням Виконавчого комітету Харківської міської ради (реєстраційна справа № 04059243Ю0028062 від 02.01.2003 р), про що видане свідоцтво про державну реєстрацію від 02.01.2003р. (юридична адреса: м. Харків, пр-т Московський, 96, директор підприємства - гр. Лук’яненко С.І.)

В обґрунтування позовних позивач посилається на факт фіктивної перереєстрації ЗАТ  „Науково – виробниче об’єднання Лад”.

Позивач посилається на те, що ЗАТ  „Науково – виробниче об’єднання Лад”  систематично, з початку 2004р. не подає до ДПІ податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності та інших відомостей про свою господарсько-економічну діяльність, податків до бюджету не сплачує. Ухилення ЗАТ  „Науково – виробниче об’єднання Лад” від надання вищезгаданої звітності, несплата податків до бюджету тягне за собою відсутність контролю господарсько-економічної діяльності підприємства з боку державних контролюючих органів, що сприяє розвитку тіньової економіки.

Позивач в обгрунтування своїх вимог також посилається на пояснення засновника ЗАТ "НВО Лад" Сторожук Р.А., який вказує, що зареєстрував підприємство за винагороду, а також директора ЗАТ "НВО Лад" Лук"яненко І.В., який вказує, що не займався фінансово-господарською діяльністю ЗАТ "НВО Лад".

При цьому третя особа вказує, що мала взаємовідносини з відповідачем через його директора Лук"яненко І.В..

Для усунення протиріч в поясненнях третьої особи та позивача, ухвалами суду від 25.09.2007р., 11.10.2007р. на підставі ст. 30 ГПК України визнана необхідною явка у судове засідання особисто засновника відповідача Сторожук Р.А. та директора відповідача Лук"яненко С.І., при цьому суд зобов"язав позивача забезпечити явку даних осіб у судове засідання.

Однак позивачем дані вимоги суду не були виконані.

До початку судового засідання 11.10.2007р. через канцелярію суду позивач надав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у нього відсутні відомості чи з"являться викликані особи в судове засідання.

У судове засідання 18.10.2007р. ні сторони, ні викликані особи не з"явились.

Суд зазначає, що єдиним доказом на підтвердження своїх позовних вимог позивач надає ксерокопії пояснень Сторожую Р.А., згідно яких він пояснив, що незнайомий чоловік на ім'я Валерій запропонував йому зареєструвати підприємство за винагороду. Сторожую Р.А. підписав готові документи для реєстрації підприємства, також вказує, що він втратив паспорт після реєстрації підприємства, фінансово-господарською діяльністю ЗАТ "НВО "Лад" він не займався.

А також позивач надає ксерокопію пояснень Лук"яненко І.В., яка не є чіткою копією, з яких вбачається, що в кінці 2002 року при влаштуванні на роботу у м. Харкові на деякий час він віддав свої документи (паспорт та свідоцтво про присвоєння ідентифікаційного коду) роботодавцеві на ім'я Іван Іванович нібито для їх перевірки на достовірність. Засновником та керівником  ЗАТ  „Науково – виробниче об’єднання Лад” він не являється, вказане підприємство йому не знайоме.

Суд не приймає дані пояснення як доказ по справі, оскільки невідомо ким надані дані пояснення та при яких обставинах. Крім того при наданні даних пояснень вказані особи не попереджались про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вказані пояснення не є яким-небудь процесуальним документам та не можуть бути доказом обґрунтованості позовних вимог.

Стосовно того, що по рахунках ЗАТ "НВО "Лад" проходили значні суми коштів, то суд зазначає, що це не може свідчить про те, що установчі документи підприємства відповідача зареєстровані з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.56 Господарського кодексу України (ГК України) суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Відповідно до вимог ст. 57 ГК України установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання.

Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Статут (положення) затверджується власником майна (засновником) суб'єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб'єктами відповідно до закону.

Статтею 58 ГК України передбачено, що суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно ч.2 ст.80 ГК України акціонерним товариством є господарське товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями тільки майном товариства, а акціонери несуть ризик збитків, пов'язаних із діяльністю товариства, в межах вартості належних їм акцій.

Згідно ст. 81 ГК України акції закритого акціонерного товариства розподіляються між засновниками або серед заздалегідь визначеного кола осіб і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на біржі. Акціонери закритого товариства мають переважне право на придбання акцій, що продаються іншими акціонерами товариства

Для створення акціонерного товариства засновники повинні зробити повідомлення про намір створити акціонерне товариство,  здійснити підписку на акції,  провести установчі збори і  державну реєстрацію акціонерного товариства.

Загальна номінальна вартість випущених акцій повинна дорівнювати розміру статутного фонду акціонерного товариства, який не може бути меншим від розміру, визначеного законом.

Засновники  акціонерного товариства укладають між собою договір, який визначає порядок здійснення ними спільної діяльності по створенню акціонерного товариства, відповідальність перед особами, що підписалися на акції, і третіми особами.  У випадку, якщо у створенні товариства беруть участь громадяни, договір має бути посвідченим нотаріально.

Порядок створення акціонерних товариств, в тому числі проведення установчих зборів, визначається законом.

Згідно статуту ЗАТ "НВО "Лад" засновниками підприємства є громадяни Сторожук Р.А. та Лук"яненко С.І., якими прийнято рішення про створення даного підприємства.

Статут ЗАТ "НВО "Лад" зареєстрований у виконкомі Харківської міської ради, реєстраційна справа № 04059243Ю0028062 від 02.01.2003р., ідентифікаційний код 32334942, а також статут посвідчений нотаріусом 27.12.2002р. за № 13701.

Харківським міськвиконкомом було видано свідоцтво про державну реєстрацію суб"єкта підприємницької діяльності - юридичної особи - ЗАТ "НВО "Лад", ідентифікаційний код 32334942, дата реєстрації 02.01.2003р., про що зроблено запис № 04059243Ю0028062.

Підприємство було взято на облік в ДПІ у Комінтернівському районі, було видано свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 29016683 від 05.02.2003р.

Суд зазначає, що підставами для визнання недійсними установчих документів підприємства є ті самі підстави, що і для визнання недійсними правочинів, оскільки рішення про створення підприємства є одностороннім правочином.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме :

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх,  неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Суд зазначає, що до матеріалів не надано доказів того, що установчі документи відповідача зареєстровані з порушенням норм діючого законодавства, а також те, що в момент реєстрації установчих документів засновники не мали на меті здійснення підприємницької діяльності.

Позивачем не надано доказів того, що документи і відомості, подані відповідачем при його реєстрації, не відповідають вимогам ст. 8 Закону України "Про підприємництво". Відповідачем був обраний вид діяльності з дотриманням вимог ст. 4 Закону України "Про підприємництво", який був чинний в 2003 році.

Суд вважає, що неподання відповідачем звітності не може свідчити про те, що вже в момент реєстрації установчих документів засновники підприємства мали намір не здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки подальше нездійснення підприємницької діяльності могло відбутися і з інших причин.

Суд зазначає, що установчі документи можуть бути визнані недійсними, якщо вони суперечать законодавству або здійснення відповідачем діяльності, що суперечить  законодавству України, однак ні прокурором, ні позивачем не надано доказів, які б підтверджували те, що установчі документи відповідача суперечать законодавству або те, що відповідач здійснював діяльність, що суперечить  законодавству України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що установчі документи відповідача були зареєстровані в установленому законом порядку, а отже відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                            Яризько В.О.

Рішення підписано 23.10.2007р.