ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.
№ 9/3

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційні скарги Миколаївського обласного центру зайнятості, м. Миколаїв, та Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд", м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 12.12.2006

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007

зі справи № 9/3

за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості

до Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд"

про стягнення 554 553,94 грн.,

та зустрічним  позовом Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" (далі –Корпорація)

до Миколаївського обласного центру зайнятості (далі –Центр зайнятості)

про стягнення 194 332,65 грн.,

за участю представників сторін:

позивача – Бурдаш Ю.Ю., Картавцева В.Ю.,

відповідача –Гомон Г.Р.,

ВСТАНОВИВ:

Центр зайнятості звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Корпорації 554 553,94 грн. боргу.

До прийняття місцевим судом рішення зі справи позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути на його користь пеню в сумі 43 122,84 грн. за період з 15.04.2005 по 09.08.2005.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.12.2006 (суддя Смілянець В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 (колегія суддів у складі: Зубець Л.П. –головуючий суддя, судді Лосєв А.М., Гарник Л.Л.), первісний та зустрічний позови задоволено. Прийняті судові рішення в частині задоволення первісного позову мотивовано необхідністю стягнення пені у визначеному позивачем розмірі за порушення відповідачем договірних зобов’язань щодо своєчасності надання актів виконаних робіт (Корпорацією не підтверджено виконання проавансованих робіт на суму 365 416 грн.), тоді як задоволення зустрічного позову мотивовано наявністю у Центру зайнятості заборгованості за фактично виконанні роботи, виконання яких підтверджується актами виконаних робіт за формами КБ-2в та КБ-3 за 2004-2005 роки.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Центр зайнятості, зазначивши про правильність стягнення на його користь пені, просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати в частині стягнення з нього 194 332,65 грн. боргу за зустрічним позовом внаслідок їх прийняття з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та прийняти за позовом Корпорації нове рішення про стягнення боргу в сумі 957,44 грн., посилаючись на те, що на час прийняття рішення місцевим судом реальна заборгованість Центру зайнятості становила 74 657,44 грн., з якої 73 700 грн. сплачено 15.12.2006.

У свою чергу, Корпорація у касаційній скарзі до Вищого господарського суду України просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати в частині вирішення первісного позову та відмовити Центру зайнятості в стягненні 43 122,84 грн. пені. Своє прохання Корпорація мотивує прийняттям попередніми судовими інстанціями рішення про стягнення пені з порушенням норм матеріального і процесуального права, яке до того ж суперечить висновкам місцевого та апеляційного судів стосовно наявності у Центру зайнятості простроченої заборгованості.

Водночас Корпорація подала відзив на касаційну скаргу Центру зайнятості, в якому зазначила про безпідставність її доводів, та просила цю скаргу залишити без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- 15.01.2004 Центром зайнятості та Корпорацією (Генпідрядник) укладено договори на виконання підрядних робіт № МК1-ГП/03 з будівництва адміністративного будинку - районного центру зайнятості в смт Казанка (далі –Договір 1) та № МК2-ГП/04 з будівництва адміністративного будинку - районного центру зайнятості в смт Березанка (далі –Договір 2);

- Договір 1 укладено на суму 1 500 000 грн.;

- 17.11.2004 Центром зайнятості та Генпідрядником укладено додаткову угоду № 128 (власний номер Центру зайнятості) про зміни в Договорі 1,  якою  ціну  цього  Договору  збільшено  на 635 160 грн.  (нова ціна 2 135 160 грн.);

- Центр зайнятості на підставі Договору 1 перерахував Корпорації кошти на умовах авансу та відповідно до зобов'язань останнього надати протягом календарного місяця (з дня перерахування суми) акти виконаних робіт, що підтверджується платіжними дорученнями: від 24.02.2004 № 346 на суму 300 000 грн.; від 06.04.2004 № 734 на суму 150 000 грн.; від 17.12.2004 № 3948 на суму 950 000 грн.;

- на суму 365 416 грн. з коштів, перерахованих Центром зайнятості, Корпорація не надала в обумовлений строк акти виконаних робіт, а тому ця сума склала дебіторську заборгованість;

- відповідно до додаткової угоди від 01.12.2004 № 130 (власний номер Центру зайнятості) у разі порушення Генпідрядником місячного строку надання акта виконаних робіт він сплачує позивачеві пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки від перерахованої суми авансу;

- на непідтверджену (актами виконаних робіт) суму одержаного Корпорацією авансу 365 416 грн. Центром зайнятості нараховано пеню в сумі 43 122,84 грн.;

- пунктами 2.3 Договору 1 та Договору 2 передбачено, що: замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 30% вартості річного обсягу робіт; підрядник використовує одержаний аванс на придбання необхідних матеріалів, конструкцій, виробів на протязі 3-х місяців після одержання авансу; після закінчення 3-х місячного терміну невикористана сума авансу повертається замовнику; після виконання будівельних робіт на суму авансу в повному обсязі замовник сплачує підряднику за наступні обсяги виконаних робіт згідно з наданими актами;

- згідно з пунктами 2.5 Договору 1 та Договору 2 замовник забезпечує безперервне фінансування будівництва об'єктів;

- відповідно до пунктів 2.7 Договору 1 та Договору 2 замовник здійснює  щомісячні  платежі  за  виконані  роботи  згідно  з  актами  (форми №№ КБ-2в, КБ-3), підписаними уповноваженими представниками сторін в 5-денний строк після їх підписання;

- за Договором 1 Центром зайнятості перераховано 2 291 604,21грн., тоді як фактично виконано робіт за цим Договором на суму 2 386 796,60 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за формами №№ КБ-2в та КБ-3 за 2004-2005 роки, а тому борг Центру зайнятості з оплати виконаних робіт по об'єкту в смт Казанка становить 95 192,39 грн.;

- за Договором 2 Центром зайнятості перераховано 2 571 145,20 грн., тоді як фактично виконано робіт за цим Договором на суму 2 670 285,54 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за формами №№ КВ-2в та КБ-3 за 2004-2005 роки, а тому борг Центру зайнятості з оплати виконаних робіт по об’єкту в смт Березанка становить 99 140,26 грн.;

- загальна сума боргу Центру зайнятості перед Корпорацією становить 194 332,65 грн.

Причиною подання касаційних скарг є питання щодо наявності правових підстав для одночасного стягнення пені за прострочення надання актів виконаних робіт та стягнення заборгованості з оплати виконаних робіт на підставі зазначених актів.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідно до узгоджених сторонами договірних умов: Корпорація мала звітувати перед Центром зайнятості за використані авансові кошти шляхом своєчасного надання актів виконаних робіт, а за порушення цього обов’язку сторонами встановлено відповідальність у вигляді пені; Центр зайнятості мав щомісячно розраховуватися з Корпорацією за виконані роботи і після виконання будівельних робіт на суму авансу в повному обсязі мав сплачувати кошти згідно з актами виконаних робіт.

Водночас ні місцевим, ані апеляційним господарськими судами:

- не встановлено фактичні обставини, пов’язані з нарахуванням Центром зайнятості пені (у загальній сумі 43 122,84 грн. у цілому за період з 15.04.2005 по 09.08.2005) за кожним фактом (врахованим у позові Центру зайнятості) несвоєчасного надання Корпорацією акта виконаних робіт (за яким об’єктом, коли, яку суму перераховано Центром зайнятості; які акти виконаних робіт (за яким об’єктом, за який період, на яку суму) не надано Корпорацією своєчасно; фактична тривалість прострочки у кожному випадку; чи взагалі було спірні акти надано Центру зайнятості та ін.);

- не досліджено фактичні обставини, пов’язані з виникненням заборгованості Центру зайнятості з оплати виконаних робіт (за якими саме актами виконаних робіт не було здійснено оплату Центром зайнятості; чи надавалися ці акти позивачеві; чи дотримано умови договору в частині узгодження, підписання та строків оплати за спірними актами);

- не перевірено, чи не виключають одна одну (чи не співпадають за об’єктами будівництва, сумами платежів та періодами виникнення) вимоги Центру зайнятості щодо стягнення 43 122,84 грн. пені за період з 15.04.2005 по 09.08.2005 та позовні вимоги Корпорації щодо стягнення 194 332,65 грн. боргу за роботи, виконані в 2004-2005 роках.

Між тим нез’ясування попередніми судовими інстанціями наведених обставин унеможливлює оцінку правомірності судового вирішення даного спору.

Таким чином, попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою для скасування судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене справа має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін належну  правову оцінку і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Миколаївського обласного центру зайнятості та Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.12.2006 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 зі справи № 9/3 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Суддя                                                                                                В.Селіваненко

Суддя              І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов