КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2007                                                                                           № 42/574

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Курбанова Л.Ф. (дов. № 34/9038 від 14.09.2005р.); від відповідача : Головатий С.М. – директор; Аманжолов Д.Ю. (дов. № 30/08юр  від 30.08.2006р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Компанія "Ескадо"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.12.2006

у справі № 42/574

за позовом                               ДП "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект"

до                                                   Приватне підприємство "Компанія "Ескадо"

про                                                  відшкодування збитків, ціна позову 683685,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 42/574 від 26.12.2006р. задоволено позовні вимоги Державного підприємства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект”, стягнуто з Приватного підприємства “Компанія “Ескадо” на користь Державного підприємства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” 683 685,19 грн. збитків, 6 836,85 грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що внаслідок неналежного виконання Приватним підприємством “Компанія “Ескадо” своїх зобов’язань за договором № 1711/2004 комісії на реалізацію злитків легованих сталей від 03.12.2004р. Державному підприємству “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” заподіяно збитки у вигляді втрати належного йому майна.

Також місцевий господарський суд зазначає, що згідно з поданим Державним підприємством “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” розрахунком, проведеним з урахуванням умов договору № 1711/2004 комісії на реалізацію злитків легованих сталей від 03.12.2004р. щодо визначення ціни 1 т металовиробів відповідно до біржової ціни на нікель на Лондонській товарній біржі металів, вартість втраченого майна становить 683 685,19 грн.

Суд першої інстанції вважає, що Приватним підприємством “Компанія “Ескадо” не відшкодовано Державному підприємству “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” заподіяні збитки.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне підприємство “Компанія “Ескадо” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі                № 42/574 від 26.12.2006р. та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити Державному підприємству “Науково-виробничий комплекс газотрубобудування “Зоря-Машпроект” у задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийнято при неповному з’ясуванні та недоведеності обставин, які суд визнав встановленими та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки правочин, відповідно до умов укладеного між сторонами договору                № 1711/2004 комісії на реалізацію злитків легованих сталей від 03.12.2004р. не був вчинений, а тому ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря-Машпроект” мало право вимагати лише повернення самого майна переданого до ПП “Компанія “Ескадо”, а не його грошовий еквівалент.

Київський апеляційний господарський суд, ухвалою від 19.03.2007р. прийняв апеляційну скаргу Приватного підприємства “Компанія “Ескадо” до розгляду, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.04.2007р.

Ухвалою від 02.04.2007р. Київський апеляційний господарський суд зупиняв апеляційне провадження у справі № 42/574 до вирішення пов’язаної з нею справи  № 13/315.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду м. Києва по справі                  № 13/315 від 27.02.2007р., залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2007р. а представниками сторін не надано доказів оскарження у касаційному порядку, Київський апеляційний господарський суд, ухвалою від 16.10.2007р. поновив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства “Компанія “Ескадо” на рішення Господарського суду           м. Києва від 26.12.2006р., розгляд апеляційної скарги призначено на 24.10.2007р.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів встановила наступне:

03.12.2004р. між Державним підприємством “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” (Комітент) та Приватним підприємством “Компанія “Ескадо” (Комісіонер) укладено договір № 1711/2004 комісії на реалізацію злитків легованих сталей (надалі – Договір).

Згідно п. 1.1. Договору ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” доручило, а ПП “Компанія “Ескадо” зобов’язалось здійснити від свого імені та за рахунок і в інтересах ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” угоду з продажу злитків легованих сталей за межами України.

Відповідно до п. 9.1. Договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє у частині відвантажень до повного виконання, у частині взаєморозрахунків – до їх повного завершення, але не довше ніж 31.12.2005р. з можливістю пролонгації.

З акту № 1 приймання-передачі від 15.12.2004р. вбачається, що ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” передало                      ПП “Компанія “Ескадо” металопродукцію – злитки легованих сталей у кількості 70 шт., загальною вагою 20,804 т та вартістю 311 290,25 грн.

Претензією № 34/6481 від 10.07.2006р. позивач звертався до відповідача з вимогами повернути йому зазначені злитки легованих сталей.

06.11.2006р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява              ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект”, в якій позивач просив місцевий господарський суд стягнути з ПП “Компанія “Ескадо” на його користь вартість втраченого майна на загальну суму 683 685,19 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та державне мито.

В обґрунтування своїх позовних вимог ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” посилалось на те, що термін дії Договору скінчився 31.12.2005р., однак свої зобов’язання ПП “Компанія “Ескадо” належним чином не виконало – не продало належну позивачу металопродукцію та не повернуло злитки.

Також у позовній заяві ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” вказувало на те, що його власність знаходиться у Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Дунай Транзит”, з яким ПП “Компанія “Ескадо” уклало договір перевезення. Із повідомлення СП у формі ТОВ “Дунай Транзит” позивачу стало відомо, що вантаж (злитки легованих сталей) затримано через неналежне виконання ПП “Компанія “Ескадо” договірних зобов’язань.

З огляду на зазначене позивач вказував на те, що діями відповідача йому завдано збитків – втрачено майно, вартість якого на день подання позовної заяви складає 683 685,19 грн. Рахунок вартості здійснено на підставі біржової ціни на нікель на Лондонській товарній біржі.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду повністю задоволено позовні вимоги Державного підприємства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект”.

Проте, Київський апеляційний господарський суд не погоджується з зазначеним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Як зазначалось вище, згідно п. 1.1. Договору ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” доручило, а Приватне підприємство “Компанія “Ескадо” зобов’язалось здійснити від свого імені та за рахунок і в інтересах ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” угоду з продажу злитків легованих сталей за межами України.

Відповідно до ст.ст. 32, 35 Господарського процесуального кодексу України

доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів.

Рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 13/315 від 27.02.2007р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2007р. встановлено, що СП у формі ТОВ “Дунай-Транзит” не виконало у повному обсязі укладений з ПП “Компанія “Ескадо” договір перевезення від 14.12.2004р., зокрема, вантаж – злитки легованих сталей у кількості 70 шт. загальною вагою 20,804 т доставлено тільки з м. Миколаєва до м. Києва, хоча за договором перевезення від 14.12.2004р. СП у формі ТОВ “Дунай-Транзит” зобов’язувалось доставити зазначений вантаж до м. Дюйсбург.

Також вказаним рішенням встановлено, що оскільки ПП “Компанія “Ескадо” оплатило фактично надані послуги з перевезення, то підстав для притримання вантажу у СП у формі ТОВ “Дунай-Транзит” не було.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд по справі № 13/315 зобов’язав СП у формі ТОВ “Дунай-Транзит” повернути ПП “Ескадо” злитки легованих сталей у кількості 70 шт. загальною вагою 20,804 т.

Тобто з зазначеного рішення вбачається, що ПП “Компанія “Ескадо” вчинено всі необхідні заходи спрямовані на належне виконання умов договору № 1711/2004 комісії на реалізацію злитків легованих сталей від 03.12.2004р., проте, внаслідок неналежного виконання СП у формі ТОВ “Дунай-Транзит” своїх зобов’язань за договором перевезення від 14.12.2004р., ПП “Компанія “Ескадо” було позбавлено можливості здійснити від свого імені та за рахунок і в інтересах ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” до 31.12.2005р. угоду з продажу злитків легованих сталей за межами України.

Згідно ч. 3 ст. 1016 Цивільного кодексу України комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента.

Для покладення на боржника відповідальності за порушення зобов’язання необхідно зокрема, протиправна поведінка в діях боржника і вина. Позивачем не доведено і матеріали справи не містять доказів невиконання відповідачем договірних зобов’язань.

Таким чином доводи позивача про те, що збитки спричинені неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань колегія суддів вважає необґрунтованими, а тому місцевий господарський суд, приймаючи оспорюване рішення, безпідставно посилався на вимоги ст. 623 Цивільного кодексу України та ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1.5. Договору Державне підприємство “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” є власником злитків до повної їх оплати і ст. 1018 Цивільного кодексу України вказує на те, що майно придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Оскільки матеріали справи № 13/315 засвідчують, що ТОВ “Дунай-Транзит” без всяких на те підстав утримувало злитки сталі вагою 20804 кг, позивач в силу          ст. 387 Цивільного кодексу України, як власник майна, мав витребувати злитки із чужого незаконного володіння, тобто від ТОВ “Дунай-Транзит”.

Після повернення майна від ТОВ “Дунай-Транзит” у розпорядження відповідача ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” мало право вимагати у ПП “Компанія “Ескадо” повернення металопродукції – злитків легованих сталей, переданої за актом № 1 приймання-передачі від 15.12.2004р. на виконання умов Договору, а не її грошовий еквівалент.

Оскільки платіжним дорученням № 12 від 07.08.2007р. ПП “Компанія “Ескадо” перерахувало ДП “Науково виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” 311 290,25 грн. – вартість злитків легованих сталей, то колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартість втраченого майна у розмірі 683 685,19 грн.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що враховуючи те, що актом № 1 прийому-передачі від 15.12.2004р. встановлено, що загальна вартість злитків легованих сталей становить саме 311 290,25 грн., то ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря-Машпроект” в позовній заяві необґрунтовано зазначало їх вартість у розмірі 683 685,19 грн.

До того ж позивачем не надано належних доказів того, що станом на день подання позовної заяви вартість зазначених злитків, згідно біржової ціни на нікель на Лондонській товарній біржі становить 683 685,19 грн.

Київський апеляційний господарський суд не може прийняти в якості належного доказу матеріал Інтернет сторінки, яка на думку позивача є довідкою Лондонської товарної біржі на 05.10.2006р., що підтверджує вартість злитків легованих сталей у розмірі 683 685,19 грн., оскільки зазначений аркуш справи не посвідчений як документ, який роздрукований із сайту в Інтернеті у присутності нотаріуса, та як такий, що відтворює інформацію, розміщену на сайті.

Колегія суддів вважає також хибним посилання ДП “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” у позовній заяві на ст. 1213 Цивільного кодексу України, оскільки норми зазначеної статті застосовуються у разі безпідставно набутого майна, а відповідачеві передано майно позивачем за Договором, актом № 1 приймання-передачі від 15.12.2004р. і накладною № 4525 від 15.12.2004р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду            м. Києва від 26.12.2006р. по даній справі не ґрунтується на нормах чинного законодавства, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити апеляційну скаргу Приватного підприємства “Компанія “Ескадо” на рішення Господарського суду м. Києва по справі № 42/574 від 26.12.2006р.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 42/574 від 26.12.2006р.

3. В позові відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” (54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 42 а, інд. код. 31821381 р/р Укрексімбанк м. Миколаїв, МФО 326739, ОКПО 11) а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Приватного підприємства “Компанія “Ескадо” (03055, м. Київ,                    пр. Перемоги, 19, інд. код 24719440, р/р 00 в Українському Банку Розвитку і Партнерства (УБРП), м. Київ, МФО 320995, ІПН 25) 3 418 (три тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 43 коп. державного мита за подачу апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6. Матеріали справи № 42/574 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

26.10.07 (відправлено)