ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 56/162-07

вх. № 9357/4-56

Суддя господарського суду Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Верес О.М.

за участю представників сторін:

позивача - Мажара С.В. (доручення б/н від 27.10.2005р.);  відповідача - не з'явився;

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Асседо", м.Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Факт", м.Дергачі

про стягнення 4686,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за лютий 2007 року в розмірі                3905,33 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором оренди. який був укладений між сторонами 01.01.2007р.

12.09.2007р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 4686,40 грн. з урахуванням ПДВ (3905,33 грн. заборгованості + 781,07 грн. 20% ПДВ), як це передбачено актом здачі-прийняття робіт за лютий 2007 року № ОУ-0000004.

Суд приймає заяву позивача, як обґрунтовану та таку, що не суперечить нормам діючого законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення суми позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд  встановив наступне.

01 січня 2007 року між сторонами був укладений Договір оренди та підписаний акт прийому-передачі орендованих відповідачем приміщень.

Відповідно до умов Договору, позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне користування нежитлові приміщення загальною площею                       384,8 кв.м., що розташовані в шестиповерховому будинку за адресою: м.Харків, вул.Донец-Захаржевського, 6/8, та які перебувають у власності позивача.

Строк дії Договору встановлений сторонами до 01.03.2007р.

01.02.2007р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до вищевказаного Договору, якою площа орендованих приміщень було зменшено та відповідно було зменшено орендну плату. Згідно п. 3.2. цієї угоди  загальний розмір орендної плати за користуванням об"єктом оренди складає 4686,40 гривень на місяць , у т.ч. ПДВ 20% - 781,07 гривень. Частина приміщень була повернута позивачеві за актом прийому-передачі від 01.02.2007р.

Відповідно до п. 3.4. Договору оренди, обов'язок по сплаті орендної плати виникає у відповідача з дати підписання сторонами акту прийому-передачі об'єкта оренди, та сплачується відповідачем самостійно шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача до 10 числа місяця, за який проводиться оплата.

По закінченні строку, на який було укладено Договір оренди, відповідач звільнив орендовані ним приміщення.

Однак, відповідачем залишилася несплаченою орендна плата за лютий 2007 року в розмірі 4686,40  грн.

Факт надання послуг з оренди підтверджується двостороннє підписаним актом № ОУ-0000004 здачі-прийняття робіт, яким також було встановлено розмір орендної плати  за лютий 2007р. - 4686,40  грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Асседо" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями  526, 530, 611 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12,  33, 43, 49,  75,   82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог задовольнити.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Факт" (62300, Харківська область, м.Дергачі, вул.Петровського, 163-а, ,                               п/р 5 в ХАК "Земельний банк" в м.Харкові, МФО 351652) на користь Приватного підприємства "Асседо" (61002, м.Харків, вул.Чернишевського, 26,                    п/р 260015499 в ВАТ "Мегабанк" в м.Харкові, МФО 351629, ) - 4686,40  грн. заборгованості, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита,                       118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Кухар Н.М.