ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня 2007 р.

№ 05/41/4-92

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної

скарги

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, м. Ковель, Волинської області

на

постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 26.03.2007р.

у справі

господарського суду
Волинської  області  № 05/41/4-92

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с. Воля-Ковельська, Волинської області

до

Відділу по управлінню майном
комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, м.
Ковель Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2

про

визнання недійсним договору
оренди

за участю представників сторін:

від позивача -не з'явилися;

від відповідачів -не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

31.07.2000р. СПД-ФО ОСОБА_1
придбала патент НОМЕР_1  на право оренди
будівлі, яка розташована в АДРЕСА_1, загальною площею 1996,8 кв.м. Дата
закінчення строку дії патенту -30.03.2007.

Реалізація цього патенту відбулась
шляхом внесення Представництвом ФДМ України у м. Ковелі 04.08.2000 змін до
договору оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від 02.09.1997, що був укладений
ним з ЗАТ “Ковельський центральний універмаг”. Внаслідок цього сторонами по
зазначеному договору були визначені Відділ по управлінню майном комунальної
власності виконкому Ковельської міськради (орендодавець) та підприємець ОСОБА_1
(орендар). В подальшому, 11.08.2003р. між цими сторонами був укладений новий
договір оренди зазначених нежитлових приміщень НОМЕР_3.

20.01.2003р. головою Ковельської
міської ради було прийнято розпорядження НОМЕР_4, яким зобов'язано Відділ по
управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міськради укласти
договори оренди з підприємцями, які користувались нежитловими приміщеннями в
будинку по АДРЕСА_1 як суборендарі по договорах з підприємцем ОСОБА_1
(орендодавець).

21.01.2203р. на підставі цього
розпорядження укладено договір оренди
НОМЕР_5 з СПД-ФО ОСОБА_2 на частину нежитлового приміщення площею
39,0кв.м., розміщеного на третьому поверсі будівлі по АДРЕСА_1.

03.07.2003 рішенням господарського
суду Волинської області у справі № 01/22-34А визнано недійсним розпорядження
Ковельського міського голови НОМЕР_4 від 20.01.2003р..

22.06.2005р. СПД-ФО ОСОБА_1
звернулася до господарського суду Волинської області з позовом про визнання
недійсним договору оренди нежитлового приміщення НОМЕР_5 від 21.01.2003р.,
укладеного на підставі незаконного розпорядження НОМЕР_4. Крім зазначеного,
позов мотивовано й тим, що  згідно п.4.2,
5.1 Положення про патент на право оренди будівель, затв. наказом Фонду
державного майна України № 90 від 31.01.1995, яке діяло на час купівлі
підприємцем ОСОБА_1 патенту, власник патенту мав виключне право на укладення
договору оренди будівель (споруд, приміщень).

16.01.2007р., виходячи з законності
та обґрунтованості позовних вимог, рішенням господарського суду Волинської
області (суддя Бондарєв С.В.), залишеним без змін 26.03.2007р. постановою
Львівського апеляційного господарського суду (судді: Мирутенко О.Л.
-головуючий, Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) позов задоволено, визнано недійсним
договір оренди нежитлового приміщення НОМЕР_5 від 21.01.2003р., укладений між
Відділом по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської
міськради та  СПД-ФО ОСОБА_2 Зобов'язано
СПД-ФО ОСОБА_2 повернути Відділу по управлінню майном комунальної власності
виконкому Ковельської міськради частину нежитлового приміщення вартістю 18
190,00грн. та площею 39,0кв.м. розміщеного на
третьому поверсі будівлі по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі СПД-ФО ОСОБА_2
посилався на неповне встановлення попередніми судовими інстанціями фактичних
обставин, що призвело до неправильного застосування норм матеріального, тому
просив скасувати ухвалені судові рішення, а справу направити для нового
розгляду.

Проаналізувавши мотиви, викладені у
касаційній скарзі, у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів
визнає касаційну скаргу необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої та апеляційної інстанції, здійснивши всебічний, повний та об'єктивний
розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надавши
належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам  й твердженням сторін, дійшли обґрунтованого
висновку, що спірний договір укладено з порушенням чинного законодавства, що є
підставою для визнання його недійсним з застосуванням передбачених законом
правових наслідків (ст. 48 ЦК УРСР). У зв'язку з чим, підстав для зміни або
скасування  оскаржуваних рішень немає.
Викладені у касаційній скарзі СПД-ФО ОСОБА_2 доводи також не спростовують
обґрунтовано висновку попередніх судових інстанцій.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПО С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.03.2007р. та
рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2007 у справі №
05/41/4-92 -без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан