СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.10.07                                                                                 Справа № 8/543ад.

Суддя   господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Сватівської міжрайонної державної податкової інспекції Луганської області,  місто Сватове  Луганської області,

до Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач», смт Білокуракине  Луганської області,

про звернення стягнення на активи на суму  207 грн. 00 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

за участю прокурора (заявника) -  Кадацького М.В., - посвідчення №259 від 14.06.07 року;

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача –не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на активи відповідача  на  суму   207 грн. 00 коп., а також судових витрат.

На підставі ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ)  попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 21.09.07 року; відповідач до цього засідання не прибув.

Прокурором подано  клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та п 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАС України, а тому  його задоволено судом.

У судовому засіданні він позов підтримав у повному обсязі.

Позивач до судового засідання не прибув, але звернувся до суду з  клопотанням  (вих. №б/н від11.10.07 року) про розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи, що частиною 3 ст. 122 КАСУ стороні надано право заявляти таке клопотання, суд його задовольняє.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, позов не оспорив, до судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений судом до відома про дату, час та місце судових слухань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що згідно матеріалам справи юридичною адресою  відповідача є смт. Білокуракине, вул. Леніна, 85 Луганської області.

04.09.07 року за вих. №1475 та 26.09.07 року за вих. №1698 судом на цю адресу спрямовано поштові відправлення, які містять ухвали суду про призначення справи до судових слухань, а також повістки.

Оператором поштового зв’язку жодне з цих поштових відправлень не повернуто до суду.

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу місцезнаходженням юридичної особи  є адреса органу чи особи, які  відповідно до установчих документів юридичної особи або закону виступають від її імені, - судом саме на цю адресу було спрямовано вищеназвані поштові відправлення;

У зв’язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, -  в якому сказано, що поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника,  письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

Будь-які інші відомості про юридичну адресу відповідача в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що ним вжито належних заходів з метою постановки відповідача до відома про дату, час та місце судового слухання, а  тому, керуючись ст.ст. 40, 49, 51, ч. 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, вважає за можливе розглянути спір по суті за відсутності відповідача.

І.Заслухавши прокурора, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

1. 22.03.1991 року Білокуракинською районною державною адміністрацією Луганської області  Відкрите акціонерне товариство «Білокуракинський агропостач»(далі –ВАТ «Білокуракинський агропостач», - відповідач), ідентифікаційний код 00902918,  зареєстроване в  якості юридичної особи, у зв’язку з чим до ЄДРПОУ внесено  реєстраційний  запис  №00902918, що підтверджується матеріалами справи.

Сватівською міжрайонною державною податковою інспекцією Луганської області (далі –МДПІ, - позивач) 06.05.94 року Товариство взято на облік в якості платника податків, реєстраційний запис №65.

2.Відповідно до вимог пункту 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі - ЗУ №2181-ІІІ)  20.07.07 року за вх. №4877 відповідач надав до МДПІ податкову декларацію з податку на прибуток за І квартал 2007 року (звітний податковий період –квартал), в якій самостійно узгодив своє податкове зобов’язання у розмірі 37,00 грн.

Граничний термін надання цієї декларації –до 40 днів, наступних за звітним кварталом, - тобто її подано несвоєчасно -  пізніше встановленого строку на 70 днів.

МДПІ за цим фактом 27.07.07 року проведено перевірку, за результатами якої складено акт №1274/15/00902918          від 27.07.07 року «Про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності», в якому зафіксовано вищезгадане порушення.

На підставі цього акту МДПІ  27.07.07 року винесено податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якому щодо платника податку застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн.

Це рішення отримано особисто головним бухгалтером Товариства Захарченко Н.С.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем це рішення не оскаржено та не оспорено, воно є чинним на час розгляду спору судом.

Заходів до сплати суми самостійно узгодженого податкового зобов’язання та штрафних (фінансових) санкцій  відповідачем не вжито.

ІІ.Заслухавши  прокурора,  дослідивши та оцінивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі  з таких підстав.

1.Згідно статті 4 Закону України  від 25.06.1991 року №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” (далі –ЗУ №1251-ХІІ) платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Пунктом  3 частини 1 ст.14 цього Закону податок на прибуток підприємств віднесено до загальнодержавних податків.

Платниками цього податку є юридичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі) (ст. 4 ЗУ №1251-ХІІ).

Матеріалами справи належним чином доведено, що відповідач щодо сплати податку на прибуток  припустився порушення  вимог  підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яким встановлено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначені у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних  днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Він, крім того, припустився порушення вимог:

підпункту 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 цього Закону, згідно якому платник  податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених  підпунктом  "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

підпункту «б»п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, яким встановлено, що   податкові  декларації  подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному  півріччю  (у  тому числі  при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків),  - протягом 40 календарних днів,  наступних за  останнім  календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Підпунктом 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 ЗУ №2181-ІІІ за неподання податкової звітності у встановлені строки передбачена відповідальність платника податків, а саме: платник податків,  що не подає податкову декларацію у строки,  визначені законодавством,  сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних   мінімумів   доходів  громадян  за  кожне  таке неподання або її затримку.

Суд вважає доведеним, що відповідач припустився порушення вищеперелічених статей  Закону України №2181-ІІІ, - а тому МДПІ цілком правомірно  щодо нього поставлено вимогу про сплату податкового  боргу.

2.Відповідно до п.п.3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ, активи платника  податків можуть бути  примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу  виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві власності або повного господарського відання.

Таким чином, позивач, будучи суб'єктом владних повноважень, належним чином довів суду законність та обґрунтованість своїх дій та рішень.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу, а також факт його ухилення від його сплати, - суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до частини 4 ст.94 КАС України суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, ст.14 ЗУ від 25.06.1991 №1251-ХІІ «Про систему оподаткування»;  п.1.7 ст.1; п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3; п.п. 4.1.1, 4.1.4 п. 4.1 ст. 4; п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 ст. 3 Закону України  від 20.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», керуючись ст.ст. 40,49, 51, ч. 6 ст. 71, ст. 86, ч. 3 ст. 122, ст.ст. 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач», ідентифікаційний код 00902918, яке знаходиться за адресою: смт Білокуракине, вул. Леніна, 85 Луганської області, - на користь Державного бюджету  на рахунок 0118, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач: державний бюджет у Білокуракінському районі Луганської області, код платежу –11021000, - податковий борг з податку на прибуток у сумі 207 (двісті сім) грн. 00 коп., - звернувши стягнення на активи боржника.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою прокурора у судовому засіданні 12.10.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 17.10.2007 року.

Суддя                                                                                          А.П.Середа