ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.10.07 р.
Справа № 2/332

Суддя господарського суду Донецької
області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання
Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго”             м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Слов'янськтепломережа” м. Слов'янськ

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Слов'янськ

про стягнення заборгованості в сумі
39034,45 грн.

За участю

представників сторін:

від позивача:      Караваєва Н.В. за довір.

від відповідача:  не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне
підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Слов'янськтепломережа” м. Слов'янськ, звернувся до господарського суду
Донецької області позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Слов'янськ про
стягнення 39034,45грн. з яких : 20080,50грн. - заборгованість по постачанню
теплової енергії, 18035,21грн. - пеня, 692,99грн. - інфляційних збитків,
225,75грн. - 3% річних.

В позовних вимог позивач
посилається на невиконання відповідачем умов договору на постачання теплової
енергії № 522 від 25.10.2004р., акт на включення опалення від 12.11.2006р.,
рахунки.

У судовому засіданні позивачем було
надано розрахунок пені за несвоєчасну оплату за теплову енергію згідно
подвійної облікової ставки НБУ за кожен день просрочки у сумі 901,97грн., але
заяви про уточнення позовних вимог не надано.

Відповідач у судове засідання,
відзиву по заявленим вимогам не надав, про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чим, про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення від 25.09.2007р. № 02-62/46047.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута
згідно зі ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

25.10.2004р. між Обласним
комунальним підприємством „Донецьктеплокомуненерго” ВО “Слов'янськтепломережа”
(Постачальник) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Споживач), був укладений
договір № 522 про постачання теплової енергії.

Пунктом 1.2 договору передбачено,
що Постачальник бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію
для всіх об'єктів загальною площею 3345,8м2, а Споживач зобов'язується
оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни,
передбачені договором. В залежності від тарифів не енергоносії (газ,
електроенергію, воду), тариф може змінюватись в більшу чи меншу сторону без
узгодження з Споживачем.

Відповідно до п. 1.3. договору
початок та тривалість опалювального періоду встановлюється рішенням
Облдержадміністрації, міської влади. Нормативна тривалість опалювального
періоду 186 днів. За понаднормативну тривалість опалювального періоду сторони
виконують розрахунки за фактичний термін споживання теплової енергії.

Пунктом 2.1. договору встановлено,
що теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно договору на опалення
та вентиляцію - в період опалювального сезону, гаряче водопостачання - протягом
року.

Розділом “Облік теплової енергії”
встановлено, що облік споживання теплової енергії здійснюється за приладами
обліку / розрахунковим способом.
Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до Енергопостачальної організації
звіт про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в додатку
1 до договору. При відсутності приладів обліку або виході його з ладу -
кількість теплової енергії, що відпущено “Споживачу”, визначається
Енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом.

Розділом “Порядок розрахунків”
визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться
виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим
періодом є календарний місяць. Споживач за 5 днів до початку розрахункового
періоду сплачує Енергопостачальній організації 100% вартості зазначеної в
договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з
урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Якщо
Споживач розраховується за показниками приладів обліку:

-          при перевищенні фактичного
використання теплової енергії понад заявлене та сплаченого до початку
розрахункового періоду це перевищення окремо оплачується Споживачем не пізніше
25 числа поточного місяця;

-          у випадку, коли фактичне використання
теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового
періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками
приладів обліку.

Споживач, що не має приладів обліку,
кількості фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним
навантаженням, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія
від теплових джерел Енергопостачальної організації та кількості годин (діб)
роботи теплоспоживального обладнання Споживача в розрахунковому періоді згідно
діючих “Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на
опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові
потреби в Україні” КГМ 204 України 244-94. Різниця між заявленою та фактично
спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15-го числа місяця,
наступного за розрахунковим.

В підтвердження виконання договору
з боку позивача надано акт про включення опалення від 12.11.2006р.

Позивачем були виставлені рахунки,
які додані до матеріалів справи за квітень 2007р. на суму 1756,62грн., за
березень 2007р. на суму 6173,11грн., за лютий 2007р. на суму 9927,05грн., за
січень 2007р. на суму 9741,34грн., а всього на загальну суму  27598,12грн.

Відповідач не своєчасно та не в
повному обсязі оплачував вартість відпущеної теплової енергії в наслідок чого
за ним утворилася заборгованість станом на 01.07.2007р. в розмірі 20080,50грн.

Позивач у судовому засіданні
пояснив, що відповідачем після подачі позову до суду 21.09.2007р. платіжним
доручення № 1 було погашено суму боргу в розмірі 20080,50грн.

На підставі зазначеного провадження
по справі стосовно стягнення 20080,50грн. підлягає припиненню на підстав п.11
ст. 80 ГПК України.

Зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст.526 ЦК України),

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Також позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних за період з січня 2007р. по червень 2007р. в розмірі
225,75грн. та індекс інфляції за період з січня 2007р. по червень 2007р. в сумі
692,99грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних в
сумі 225,75грн. та індексу інфляції в розмірі 692,99грн., суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача на підставі п. 7.2.3. договору, яким передбачена,
відповідальність Споживача за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову
енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а для суб'єктів
підприємницької діяльності 1% від належної до сплати суми за кожен день
прострочення, але не більше100% суми заборгованості, в розмірі 18035,21грн. за
період 16.03.2007р. по 01.07.2007р.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку  суми пені з врахуванням
подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.03.2007р. по 01.07.2007р. розмір
пені складає 901,97грн.

Приписами ст. 1 Закону України “Про
відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення
плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибуденкових територій”
суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі приміщення для
провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою
сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Обов'язковою умовою
договорів про надання комунальних послуг та утримання прибуденкових території є
забезпечення виконання зобов'язань відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до приписів ст. 6 ЦК
України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів
цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між
сторонами.

Згідно до ч.1 ст. 230, ч. 1 ст. 231
ГК України штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплачувати у разі порушення ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.
Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

За приписами ст. 3 Закону України
“Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір
пені, обчислюється від суми прострочення платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за
який сплачується пеня.

Таким чином Законом України “Про
відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання
внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибуденкових
територій”, оскільки вказаним Законом встановлений розмір пені та верхнє
обмеження цього розміру у відсотковому відношенні до суми боргу, а ст. 3 Закону
України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання”
також встановлена верхня гранична межа, але у кратному співвідношенні до
розміру облікової ставки НБУ у відповідний період.

В обґрунтування нарахування пені в
розмірі 1% від суми простроченого платежу позивач посилається на Закон України
„Про відповідальність  суб'єктів
підприємницької діяльності за  несвоєчасне
внесення плати за споживані комунальні послуги” № 686-ХIV від 20.05.1999, при
цьому не враховуючи  положення  ст. 3 Закону України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996 та ч. 2 ст. 343
Господарського кодексу України.

Тобто нарахування пені по подвійній
обліковій ставці НБУ та, виходячи із розміру 1%, має істотну різницю.

Закон України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996 та Господарський
кодекс України є діючими та встановлюють граничний розмір пені, який у
порівняні з Законом України „Про відповідальність  суб'єктів підприємницької діяльності за  несвоєчасне внесення плати за споживані
комунальні послуги” № 686-ХIV від 20.05.1999 є більш лояльним.

Відповідно до ст. 24 Конституції
України всі сторони рівні перед законом та маються однакові права та обов'язки.

Таким чином, встановлювати переваги
одних осіб над іншими при нарахуванні пені суперечить Конституції України, яка
є основним Законом держави.

Згідно розрахунку суду розмір пені за
період з 16.03.2007р. по 01.07.2007р. складає 825,31грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи
практику, що склалася при розгляді таких спорів, суд вважає, що вимоги позивача
щодо стягнення пені за період з 16.03.2007р. по 01.07.2007р. підлягають
частковому задоволенню в сумі 825,31грн.

У зв'язку з не виконанням
відповідачем умов договору суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані,
доведені належним чином та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу
в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст.
82 -85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго”              м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Слов'янськтепломережа” м. Словьянськ до Приватного підприємця ОСОБА_1
м. Слов'янськ про стягнення 39034,45грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в інтересах виробничої одиниця
„Слов'янськтепломережа” (84112, м. Слов'янськ, вул.. Іскри, 5, р/р
1812 в ПІБ м. Слов'янськ, МФО 334561, ЗКПО 05540965) пеню в сумі -
825,31грн., суму інфляції в розмірі - 692,99грн., 3% річних в розмірі -
225,75грн., судові витрати: державне мито у розмірі 218,24 грн., та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 65,97 грн.

Стосовно стягнення 20080,50грн.
провадження по справі припинити на підставі п. 11  ст. 80 ГПК України у зв'язку з погашенням.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Мартюхіна Н.О.