ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.07.07
Справа  № А-14/276

Львівський апеляційний господарський суд  у складі колегії:

головуючого-судді                                   Мурської
Х.В.

суддів                                                         Давид
Л.Л.

Кордюк Г.Т.

При
секретарі судового засідання
Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув апеляційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Снятин, вих. НОМЕР_1 від 06.02.2007
року

на
постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2007 року

у справі
№ А-14/276, суддя Булка В.І.,

за позовом
Закритого акціонерного товариства «Птахофабрика Снятинська Нова», м. Снятин

до відповідача 1: Снятинської
міської ради

до відповідача 2:
Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації

до відповідача 3:
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Снятин

про
визнання нечинним рішення,

за участю представників сторін:

від Позивача: Петричка Л.М.
-представник;

від Відповідача 1: не з'явились;

від Відповідача 2: не з'явились;

від Відповідача 3: ОСОБА_1 -СПД.

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 23.01.2007 року у справі № А-14/276 позов  Закритого акціонерного товариства
«Птахофабрика Снятинська Нова»- задоволено. Визнано нечинним Рішення
Снятинської міської ради НОМЕР_2 від 29.12.2004 року в частині оформлення права
власності на нерухоме майно, а саме, пташник №13, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Коломийське МБТІ зобов'язано здійснити відповідні зміни в державному
реєстрі прав власності на нерухоме майно, шляхом скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно - пташник №13. Приватного підприємця ОСОБА_1
зобов'язано в місячний термін здійснити демонтаж будівельних матеріалів із
пташника №13.

Постанова місцевого господарського
суду мотивована тим, зокрема, що оскаржуване рішення Снятинською міською радою
прийняте з порушенням вимог чинного законодавства. Так, місцевим господарським
судом встановлено, що Приватний підприємець ОСОБА_1 здійснив реєстрацію права
власності на підставі Рішення міської ради НОМЕР_2 від 29.12.2004 року, до
якого Рішенням цієї ж ради за НОМЕР_3 від 22.03.2006р. внесено суттєві зміни
-пташник № 13 визнано рухомим майном. А відтак, законні підстави для реєстрації
майна в Коломийському МБТІ у ОСОБА_1 були відсутні, оскільки відповідно до п.
1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, реєстрації підлягають тільки об'єкти нерухомого майна. Крім
того, Коломийське МБТІ не вчинило жодних дій, спрямованих на внесення змін до
правовстановлюючих та технологічних документів щодо названого вище об'єкта,
будучи ознайомленим, при цьому, з Рішенням Снятинської міської ради НОМЕР_3 від
22.03.2006 року. Судом взято до уваги й той факт, що пташник № 13 розташований
на території виробничого підрозділу №1 між приміщеннями Позивача, що не
дозволяє останньому в повному обсязі забезпечити вимоги технологічного процесу
та дотримуватись вимог ветеринарного законодавства.

Не погоджуючись з вказаною постановою
місцевого господарського суду, Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2007
року у даній справі скасувати з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В
судовому засіданні Скаржник уточнив вимоги апеляційної скарги, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану постанову місцевого господарського суду
скасувати, у задоволенні позову Закритого акціонерного товариства «Птахофабрика
Снятинська Нова»- відмовити.

Коломийське МБТІ у своєму поясненні
підтримує доводи апеляційної скарги, просить оскаржувану постанову місцевого
господарського суду скасувати, у задоволенні позову -відмовити.

Снятинська міська рада просить суд
апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги задоволити, постанову
Господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2007 року у справі №
А-14/276 скасувати, у задоволенні позову - відмовити з підстав, викладених у
заяві вих. № 274 від 03.07.2007 року.

Закрите акціонерне товариство
«Птахофабрика Снятинська Нова»на неодноразові вимоги суду відзиву на апеляційну
скаргу не подало, проте його представник в судовому засіданні заперечила проти
доводів Скаржника, просить оскаржувану постанову місцевого господарського суду
залишити без змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

4 липня 2007 року представником
Позивача на розгляд суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у
зв'язку з тим, що, на переконання Позивача, поданий Підприємцем ОСОБА_1 проект
землеустрою щодо відведення земельної ділянки є фіктивним, а тому не може
слугувати належним доказом у справі, в зв'язку з чим на звернення Позивача
сесія міської ради організувала комісію по розгляду даного питання.

Однак, подане клопотання судовою
колегією відхилене як необґрунтоване, оскільки предметом розгляду у даній
справі є визнання нечинним рішення виконкому Снятинської міської ради НОМЕР_2
від 29.12.2004 року щодо оформлення права власності на нежитлові приміщення за
ПП ОСОБА_1, а не оформлення права власності на земельну ділянку, на якій
розташовані дані нежитлові приміщення.

В судовому засіданні Скаржник та
представник Позивача підтримали свої доводи та заперечення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим
господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.12.2004 року Рішенням Виконавчого комітету Снятинської міської ради НОМЕР_2
(а.с. 9), задоволено заяву ПП ОСОБА_1
щодо оформлення права власності на нежитлові приміщення в АДРЕСА_1, а
саме: приміщення по відгодівлі птиці №№ 1, 2, 3, 13 та 1/3 столярного цеху,
трактор ЮМЗ -6, причеп ППЕ -4, обладнання ЦБК, котел «Данса»та трансформаторну
підстанцію ЗПТ -369. Пунктом другим даного Рішення Коломийське МБТІ зобов'язано
оформити свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення за ПП ОСОБА_1
згідно даного рішення.

На підставі заяви ПП ОСОБА_1, з
метою виконання Рішення Виконавчого комітету Снятинської міської ради НОМЕР_2
від 29.12.2004 року, Коломийським МБТІ ПП ОСОБА_1 видано Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 10.03.2005 року, а саме на пташники №№ 1, 2, 3
та 13, оригінали яких колегією оглянуто в судовому засіданні (копії наявні в
матеріалах справи).

22 березня 2006 року Виконавчим
комітетом Снятинської міської ради на підставі клопотання Позивача прийнято
Рішення НОМЕР_3 (а.с.10), яким внесено зміни в п. 1 Рішення НОМЕР_2 від
29.12.2004 року, а саме визначено оформити право власності на пташник № 13 по
вул. Широка, 34 за ОСОБА_1 як на рухоме майно. Коломийське МБТІ зобов'язано
внести зміни до Рішення НОМЕР_2 від 29.12.2004 року.

Зі змісту даного Рішення вбачається,
що воно прийняте на підставі рішення зборів Позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач 31.03.2006 року та 30.05.2006 року звертався у Коломийське МБТІ з
заявами про скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від
10.03.2005 року, а саме на пташник № 13, обґрунтовуючи свої вимоги прийнятим
Виконавчим комітетом Снятинської міської ради Рішенням НОМЕР_3 від 22.03.2006
року.

Коломийське МБТІ своїми листами від
04.05.2006 року та від 26.06.2006 року ( а.с. 11, 12) повідомило Позивача про
те, що воно не має права без згоди власника майна самостійно погасити
реєстрацію. Крім того, наголосило на тому, що згідно Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року № 7/5 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445, реєстрації
підлягають тільки об'єкти нерухомого майна.

9 листопада 2006 року ЗАТ
«Птахофабрика Снятинська Нова»звернулось в Господарський суд Івано-Франківської
області з позовом про визнання нечинним Рішення Снятинської міської ради
НОМЕР_2 від 29.12.2004 року.

Місцевий господарський суд,
задовольняючи позов, дійшов висновку про те, що Рішення Виконавчого комітету
Снятинської міської ради НОМЕР_2 від 29.12.2004 року прийняте з порушенням
чинного законодавства. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що
Протоколом загальних зборів КСП «Птахофабрика Снятинська»НОМЕР_4 від 03.04.2000
року пташник №13 передано ОСОБА_1 як рухоме майно, про що свідчить Звіт
про експертну оцінку вартості будівель, споруд, інфраструктури,
автотранспортної та автотракторної техніки, обладнання, незавершеного
будівництва, що належить КСП «Птахофабрика Снятинська»і розташовні за адресою:
АДРЕСА_1, розроблений Івано-Франківською спілкою споживчих  товариств, кооперативним підприємством
«Коопінвестексперт»24.02.2000 року. Згідно додатку НОМЕР_5 до даного звіту,
пташник № 13 рахується на балансі КСП «Птахофабрика Снятинська»як «розвалений».

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 11.04.2007 року, 11.05.2007 року та від 13.06.2007 року
Позивача було зобов'язано подати суду для огляду в судовому засіданні оригінал
Протоколу НОМЕР_4 від 03.04.2000 року. Позивачем дана вимога суду не виконана,
причини про неможливість подання даного Протоколу -не повідомлено.

Судова колегія, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи та додатково подані докази, дійшла висновку про
скасування постанови місцевого господарського суду у даній справі, з огляду на
наступне.

Підставами визнання акту недійсним
є невідповідність його вимогам чинного законодавства та визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акту
недійсним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акту, прав та
охоронюваних законом інтересів - позивача у справі.

У справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди  перевіряють чи прийняті вони:

1) на підставі та у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для прийняття  рішення (вчинення дії (ч.3 ст.2 КАС
України)).

В апеляційній скарзі Скаржник
звертає увагу суду на ту обставину, що підставою для його звернення у Виконком
Снятинської міської ради щодо оформлення права власності на нежитлові
приміщення слугував Протокол НОМЕР_5 загальних зборів пайовиків КСП «Птахофабрика
Снятинська»від 24.02.2000 року, згідно виписки з якого ОСОБА_1 передано майнові
паї, в які увійшли і пташники №№ 1, 2, 3 та 13.

Позивач даної обставини не
спростував, що також не знайшло свого відображення і в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст.116 ЗК України,
громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування
земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п.п. 34,
42 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень
сільських, селищних, міських рад належить зокрема, вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних відносин. Частина 1 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»передбачає, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні акти у формі рішень. У відповідності до ч.10
вказаної статті, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Стаття 12 Земельного кодексу
України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до вимог цього Кодексу.

В матеріалах справи наявне Рішення
другої сесії Снятинської міської ради від 21.02.2002 року № 1 «Про надання
земель в оренду», яким вилучено із постійного користування КСП «Птахофабрика
Снятинська»земельні ділянки сумарним розміром 5, 6 га і передано їх в оренду на
три роки для обслуговування виробничих приміщень чотирьом підприємцям, зокрема
ОСОБА_1 передано 1,5 га. Підприємців зобов'язано укласти договори оренди землі
з міськвиконкомом.

Як вбачається з матеріалів справи,
на виконання даного Рішення між Снятинської міською радою та ОСОБА_1 укладено
договір НОМЕР_4 від 13.01.2003 року на право тимчасового користування землею,
згідно якого Орендодавець передає Орендарю земельну ділянку площею 1,5 га, яка
розташована в АДРЕСА_1 строком на три роки. 14 січня 2006 року, і
відповідно,  18 січня 2007 року, між тими
ж сторонами укладено тимчасові Договори оренди земельної ділянки площею 1,5 га,
яка розташована в АДРЕСА_1 строком дії на один рік.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК
України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або
користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, міська
рада, вилучивши в установленому законом порядку з постійного користування КСП
«Птахофабрика Снятинська»земельну ділянку площею 5,6 га, передала право
користування (оренди) частиною земельної ділянки -площею 1,5 га ОСОБА_1 в
порядку, передбаченому ЗК України, а прийнявши рішення про оформлення права
власності на спірне приміщення (пташник № 13), не порушила при цьому будь-яких
прав Позивача у справі чи третіх осіб.

Відповідно до п.12 Перехідних
положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених
пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані
державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у
статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Статтею 125 Земельного кодексу
України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, який посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Представник Позивача, піддаючи
сумніву докази, які містяться в матеріалах справи, а саме копії витягу з
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для
обслуговування виробничих приміщень в АДРЕСА_1, не довів належними і
допустимими доказами у справі факт надання вказаної земельної ділянки в оренду
саме йому.

Як свідчать матеріали справи, право
власності на спірні об'єкти нерухомого майна, на момент прийняття Виконавчим
комітетом Снятинської міської ради Рішення НОМЕР_3 -ПП ОСОБА_1 було
підтверджено.

Водночас, слід зазначити, що згідно
Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002
року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за
№ 157/6445, реєстрації підлягають тільки об'єкти нерухомого майна, тоді як
Рішенням Снятинської міської ради НОМЕР_3 від 22.03.2006 року Коломийське МБТІ
фактично зобов'язано видати свідоцтво про право власності на пташник № 13 як на
рухоме майно.

В ст. 8 Конституції України
закріплено принцип верховенства права, зміст якого полягає в обов'язку органів
державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб відновити стан
законності, який був порушений їхніми ж рішеннями та діями.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що органи місцевого самоврядування в межах однієї
адміністративно-територіальної одиниці вправі самостійно, поза судовим
порядком, скасувати рішення, прийняте її органами та посадовими особами.

Матеріали справи свідчать про те,
що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам та
наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є
необґрунтованими, а тому оскаржувану постанову Господарського суду
Івано-Франківської області від 23.01.2007 року у справі № А-14/276 слід
скасувати, у задоволенні позову -відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198,
202, 205, 207, 209, 254  КАС України, -

Львівський апеляційний
господарський суд П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу -задоволити.

2.          Постанову Господарського суду
Івано-Франківської області від 23.01.2007 року у справі № А-14/276 -скасувати,
у задоволенні позову - відмовити.

3.
Судові витрати по справі віднести на рахунок Позивача, про що місцевому
господарському                     суду
видати виконавчий лист.

4.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути
оскаржена в
касаційному порядку.

5.
Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Повний текст постанови оформлено та
підписано 26.07.2007 року.

Головуючий суддя                                                                Мурська
Х.В.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя                                                                                       Кордюк
Г.Т.