ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 16/415ад.
Суддя господарського суду Луганської
області Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали
справи за позовом
Прокурора Ленінського  району м. Луганська в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного Фонду в Ленінському районі м. Луганська,          м. Луганськ
до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ
про стягнення  9581 грн. 08коп.
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
від позивача -Соколов М.М., дов. від
27.09.06. №311,
від відповідача -ОСОБА_2, дов. від
від заявника -Середа Ю.А.,
посвідчення від 05.07.07. №311,
Суть спору: заявлено
вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача недоїмки по сплаті
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1
635 грн. 21 коп. та фінансових санкцій у сумі 7 945 грн. 87 коп.
Вказані позовні вимоги заявлені
прокурором на таких підставах.
Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних
послуг з коштів  Пенсійного фонду, що
формуються  за рахунок страхових
внесків  роботодавців, бюджетних та інших
джерел визначає Закон  України  від 09.07.03 № 1058-ІУ “Про
загальнообов'язкове державне  пенсійне  страхування” (далі -Закон).
Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування  до Пенсійного фонду  України
встановлений однойменною  Інструкцією,
затвердженою постановою  правління
Пенсійного фонду  України від 19.12.03. №
21-1 та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.01.04. № 64/8663 (далі -Інструкція).
З матеріалів справи  вбачається, що відповідач зареєстрований в
Управлінні Пенсійного фонду України  в
Ленінському районі м. Луганська  як платник
збору  на обов'язкове державне
пенсійне  страхування.
Проведеною позивачем позаплановою
документальною перевіркою діяльності відповідача з приводу правильності
обчислення і своєчасної сплати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за період з 27.06.02. по 29.03.07. з урахуванням
додаткової інформації Ленінської МДПІ м. Луганська встановлено, що відповідач
невірно вказав в звітах розмір свого оподаткованого доходу за період з
2002-2004 роки, у зв'язку з чим позивачем відповідачеві донараховано внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за перевіряємий період в сумі
1713,07грн., що є 33,2% від суми прибутку розміром 5304грн. Крім того,
позивачем донараховано внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з фонду оплати праці двох найманих працівників: фонд оплати
період повинні були сплачені відповідачем в сумі 6415,14грн. по ставці в 33,2%
За результатами перевірки складено
акт перевірки від 29.03.07. №178 (а.с.13-15), в якому вказано, що відповідачем
порушено вимоги п.1ст.14, п.1ст.19 Закону та ст.ст. 2,4 Закону  України
“Про збір на загальнообов'язкове державне  пенсійне
На підставі даного акту перевірки до
відповідача застосовано штрафні санкції: рішенням позивача від 11.04.07. №212 на
суму 6766,21грн. (а.с.10, акт на а.с.11-12) за ненадання розрахунку сум
страхових внесків протягом періоду квітня 2005 року - лютий 2007 року; рішенням
позивача від 12.04.07. №215 на суму 1179,66грн. (а.с.7, акт на а.с. 8-9) за
ненадання розрахунку сум страхових внесків за період 2004 рік. При цьому
сума внесків, що підлягає до сплати 436,91грн., а не 1713,07грн. В
позовній заяві вказано про нарахування 491,91грн. і не зазначено протягом
розгляду справи про розбіжність грошових сум. З яких підстав і яка саме грошова
сума прийнята до розрахунку в матеріалах справи не вказано.
Таким чином, фінансові санкції в сумі
7945,87грн. застосовано до відповідача на підставі вказаних двох рішень і акту
перевірки від 29.03.07. №178 (а.с.13-15) і саме дані документи визначені
прокурором як підстава позову в частині 7945,87грн. санкцій.
Згідно наданих відповідачем звітів за
січень-лютий 2007року борг по внесках складає 582,66грн.
З урахуванням сплачених відповідачем
грошових сум у розмірі 5799,50грн. (у тому числі 1159,20грн. єдиного податку)
прокурором також заявлено до стягнення борг по внесках в сумі 1635,21грн., що
дорівнює донарахованим в акті перевірки від 29.03.07. №178 (а.с.13-15) сумам
(6415,14грн.+436,91грн.+582,66грн.=7434,71грн-5799,50грн.=1635,21грн.).
Слід зазначити, що вказана в позовній
заяві сума сплаченого єдиного податку у розмірі 1159,20грн., не має посилання
Прокурор у позовній заяві просить
стягнути з відповідача на користь позивача недоїмки по сплаті страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1 635 грн. 21 коп.
та фінансових санкцій у сумі 7 945 грн. 87 коп.
Відповідач відзивом від 11.09.07. та
додатком до відзиву  від 24.09.07. проти
позову заперечує за таких підстав.
З огляду на вимоги Указу Президента України
від 03.07.98. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»позивач неправомірно здійснив перевірку та
донарахував внески, оскільки відповідач є платником єдиного податку і не має
обов'язку сплачувати збори до пенсійного фонду України.
Борг по внесках в сумі 582,66грн.
сплачено відповідачем до подачі даного позову грошовим платежем згідно
квитанцій в сумі 503,40грн. і 79,26грн. сплачено при оплаті єдиного податку.
Дані твердження відповідач доводить завіреними копіями платіжних квитанцій,
У застосованих до відповідача
фінансових санкціях має місце складова сума грошових коштів, сплачених за час
діяльності найманого працівника ОСОБА_3, але заявник та позивач не здійснили
чіткого розрахунку суми позовних вимог. Крім того, відповідач вказує, що один з
двох найманих працівників, працював з 05.09.06. та звільнився з роботи у
відповідача 01.11.06. і працює в іншому підприємстві, а санкції розраховано з
квітня 2005 року по лютий місяць 2007 року включно. Тобто, за одну особу
нараховано двічі суми податків. Дані твердження відповідач доводить довідкою
Луганського комунального підприємства «Луганськтранссервс» від 29.01.07. №20.
Також, відповідач вказує про
немотивований доказами розрахунок позовних вимог, з якого неможливо зробити
висновок про часткову (або у повному обсязі) оплату відповідачем зобов'язань
-по сплаті внесків чи єдиного податку (або санкцій).
Враховуючи вищевикладене, повно,
всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши
надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність
кожного  окремо і у сукупності, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до норми ст.19 Основного
закону держави -Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Компетенцію відповідача по проведенню
перевірок суб'єктів підприємницькою діяльності визначено Законом України “Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне  страхування”, Законом
України «Про здійснення контролю за сплатою збору на загальнообов'язкове
державне  пенсійне  страхування та збору на обов'язкове соціальне
страхування», Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,  Указу Президента України від 03.07.98.
№727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» та інш. підзаконними актами, в тому числі відомчими
положеннями управління пенсійного фонду України щодо посадових обов'язків.
Дослідивши матеріали справи і
вислухавши представників сторін та прокурора, суд дійшов висновку про порушення
позивачем вимог вказаних законів при проведенні перевірки, в результаті чого
перевірка була проведена поза межами компетенції представника позивача -
головного спеціаліста відділу надходження доходів Управління Пенсійного Фонду в
Ленінському районі м. Луганська Ковальською М.В. Так, перевірка має бути
проведена за період не більш 1095 календарних днів, тоді як перевірка проведена
за період майже 5 років.
Представник пенсійного фонду здійснив
перевірку діяльності відповідача і склав акт без дотримання вимог закону щодо
пільг оподаткування, якими користується відповідач з 01.04.05. як платник
Крім того, інформація, зазначена в
акті  перевірки від 29.03.07. №178
(а.с.13-15), який є підставою для постановлення рішень, які визначені підставою
даного позову, не підтверджена жодним доказом: документи, що були надані
представнику позивача при проведенні перевірки, не містять тієї інформації і
тих висновків, про які вказує позивач в акті перевірки і в рішеннях від
11.04.07. №212, від 12.04.07. №215.
Висновки рішень від 11.04.07. №212,
від 12.04.07. №215, які є підставою позову, та акту перевірки від 29.03.07.
№178 суперечать вимогам Кодексу законів про працю України, оскільки трудове
право України не містить вказівок про «ставлення особової відмітки на трудовому
договорі про його розірвання»або укладення угоди про розірвання трудового
договору. Між тим в акті перевірки  від
29.03.07. №178 вказано, що громадянин ОСОБА_3 звільнений з
підприємства-відповідача 11.10.06. і виданий наказ про звільнення, але трудовий
договір не розірвано і тому позивач донараховує внески і застосовує фінансові
санкції по лютий 2007 року включно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку
про порушення позивачем вимог закону при перевірці діяльності відповідача.
Крім того, суд встановив, що позивач
не надав жодного доказу в підтвердження заявлених до стягнення несплачених
внесків і фінансових санкцій, а також не заперечив доводів відповідача про
невірний розрахунок позовних вимог і про оплату відповідачем платежів з єдиного
податку та до пенсійного фонду.
Таким чином, правові акти
індивідуального характеру - рішення від 11.04.07. №212, від 12.04.07. №215, які
є підставою позову, незаконні і не відповідають правовому акту вищої юридичної
сили - ст.19 Основного закону держави -Конституції України, тому позовні вимоги
не підтверджені належними доказами і їх слід визнати такими, що не підлягають
Відповідно до ст.94 КАС України суд
не вирішує питання про судові витрати, оскільки заявник звільнений від їх
На підставі викладеного, ст.19
Конституції України, Закону України “Про загальнообов'язкове державне  пенсійне
страхування”, Законом України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,  Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»,
керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 157,158 -163, ст.167, Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд
Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову
складено у повному обсязі та підписано 01.10.2007р.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява
про  апеляційне  оскарження
та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного
суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу -
з  дня  складення
в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Р.М. Шеліхіна