ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2007
Справа №2-7/5415-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліс» (95048, м. Сімферополь, вул. Сочинська, 56-А, ідентифікаційний код 33086577)

До відповідача – Житлово-будівельного кооперативу НПО «Ефірмасло» (95018, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 26, ідентифікаційний код 22326081)

Про визнання дійсним договору.

Суддя І. І. Дворний

представники:

Від позивача – Ульянкін Д. А., предст., дов. №04 від 03.04.2007 р.

Від відповідача  - Бавренюк О. І., предст., дов. №36 від 03.05.2007 р.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліс» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу НПО «Ефірмасло» про визнання дійсним укладеного між сторонами договору оренди нежилого приміщення по вул. Ракетній, 26.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач – Житлово-будівельний кооператив НПО «Ефірмасло», ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору оренди, який, відповідно до норм цивільного законодавства, підлягає обов’язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідач відзив на позов не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

01.06.2004 р. між Житлово-будівельним кооперативом НПО «Ефірмасло» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліс» (Орендар) був укладений договір оренди, предметом якого є вбудоване нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Сімферополь, вул. Ракетна, 26, яке є власністю ЖБК НПО «Ефірмасло», складається з 5-ти квартир, загальною площею 76 кв. м., та знаходиться в технічно справному стані.

Строк договору: з 01 липня по 01 липня 2034 року (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору за вказане приміщення Орендарем сплачується договірна орендна плата з розрахунку, який буде підписуватись на початок кожного року, виходячи з існуючої на даний момент інфляції тощо.

05.07.2004 р. між сторонами за договором було підписано додаткову угоду №1, відповідно якої сторони вирішили датою підписання договору оренди вважати 01.01.2004 р., а строк дії договору був встановлений з 01.07.2004 р. по 01.07.2034 р.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами були виконані умови Договору.

Так, зокрема, об’єкт оренди був переданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Еліс»  за відповідним актом приймання-передачі, підписаним обома сторонами та скріпленим печатями підприємств (а. с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 209 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Ч. 2 ст. 793 ЦК України (в редакції на час укладання договору оренди) передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Законом України №501-У від 20.12.2006 р. «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору найму будівлі» частина друга статті 793 викладена в такій редакції: "2. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню".

Листом №6  від 04.04.2007 р. позивач звернувся до Житлово-будівельного кооперативу НПО «Ефірмасло»  з пропозицією щодо нотаріального посвідчення укладеного договору.  Проте, до часу подачі позову до суду нотаріальне посвідчення укладеного між сторонами договору не відбулося.

Ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. з ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Матеріалами справи підтверджується домовленність сторін щодо істотних умов договору під час його укладання та виконання сторонами своїх обов’язків, вказаних в угоді. Таким чином, суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо визнання дійсним договору оренди, укладеного 01.07.2006 р. між  Житлово-будівельним кооперативом НПО «Ефірмасло» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліс».

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача у порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним укладений 01.07.2004 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліс» (95048, м. Сімферополь, вул. Сочинська, 56-А, ідентифікаційний код 33086577) та Житлово-будівельним кооперативом НПО «Ефірмасло» (95018, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 26, ідентифікаційний код 22326081)  договір оренди нежилого приміщення по вул. Ракетній, 26 в м. Сімферополі.

3.          Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу НПО «Ефірмасло» (95018, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 26, ідентифікаційний код 22326081) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліс» (95048, м. Сімферополь, вул. Сочинська, 56-А, ідентифікаційний код 33086577) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.