ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" березня 2007 р.                                                                              Справа № 5/011-07

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС», м. Київ

до
Приватного підприємства  «Гіппократ», м. Українка

про
стягнення 283288 грн.

за участю представників:

позивача:
Туліголовець А.Л. –дов. від 11.01.2007р. №007/2007; Кліванська О.П. –дов. від 31.01.2007р. №053/2007

відповідача:
не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС»(далі –позивач) до Приватного підприємства  «Гіппократ»(далі –відповідач) про стягнення 283288 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором на переробку цукрових буряків №11/12-2006/11  від 11.12.2006р. щодо сплати вартості наданих послуг з переробки цукрового буряку на загальну суму 283288 грн.

В судовому засіданні представник позивача відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України подав заяву про уточнення позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача  3146326,18 грн., в т.ч., 3118526,18 грн. боргу, 27800,66 грн. пені.

Судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, з огляду на неотримання ним рахунків-фактури щодо сплати за договором №11/12-2006/11  від 11.12.2006р. Від відповідача також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку з тяжким захворюванням генерального директора підприємства, яке відхилене судом через відсутність доказів в підтвердження зазначеного та підстав для його задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 11.12.2006р. було укладено договір на переробку цукрових буряків  №11/12-2006/11, відповідно до умов якого позивач –виконавець надає послуги з переробки цукрових буряків, а відповідач –замовник, в свою чергу,  приймає та сплачує вартість наданих йому послуг згідно умов договору.

На виконання умов зазначеного договору відповідач поставив, а  позивач прийняв 398 вагонів цукрового буряку заліковою вагою 17633,797 т. Факт поставки підтверджується актами приймання - передачі від 21.12.2006р. і від 30.12.2006р., відомостями про прийнятий цукровий буряк,  залізничними накладними №32607525, №07966759, №07966760, №07966761, №07966762, №07966763, №07966764, №07966765, №07966766, №07966767, №07966768, відомостями вагонів, які перевозяться маршрутами за вказаними накладними, актом № 2749 та дорожньою відомістю № 08772331(вказані документи знаходяться в матеріалах справи).

Згідно пунктів 3.1. і 3.2. договору відповідач повинен упродовж 10 календарних днів з дня надходження партії цукрового буряку перерахувати позивачеві грошові кошти за надані йому послуги в розмірі 160,00 грн. за тонну цукрового буряку, з вирахуванням забруднень та інших вирахувань, передбачених діючими стандартами. Готова продукція фасується в мішкотару. Вартість мішкотари відповідач сплачує окремо.

Вартість наданих послуг з переробки 17633,797 т цукрового буряку відповідно до умов договору становить 2821407,52 грн.

Згідно довідки про переробку давальницького цукрового буряку відповідача на заводі позивача було виготовлено 1626,2 т цукру, 1328 т патоки та 13820 т жому.

Отриманий цукор був розфасований в мішкотару по 50 кг. Загальна кількість використаної мішкотари складає 32524 шт. Вартість одного мішка, за бухгалтерською довідкою №39/2007 від 26.01.2007р., складає 1,45 грн. Вартість використаної мішкотари складає 47159,80 грн.

Відповідно до п.3.3. договору відповідач повинен зробити позивачеві 100% передоплату вартості перевезення цукрового буряку залізничним транспортом, яку останній сплачує за перевезення залізничним транспортом. В разі несплати 100% передоплати, вся відповідальність за простій вагонів покладається на відповідача.

Згідно листа Сумської дирекції залізничних перевезень Статутного територіального об’єднання «Південна залізниця»Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту та зв’язку України від 27.12.2006р. за №Дн-3 18/10-1000 вартість залізничного перевезення цукрового буряку (за вищеперерахованими залізничними накладними) зі станції Хоробичі (Білорусія) до станції Веринський цукровий завод (Україна) становить 511 958,20 грн. Позивачем сплачено вартість залізничного перевезення цукрового буряку, що підтверджується листом Сумської дирекції залізничних перевезень від 13.02.2007р, відповідно до якого залізниця стверджує про повний розрахунок за надані нею послуги з перевезення цукрового буряка.

Судом встановлено, що 29.12.2006р. відповідачем здійснена часткова оплата за договором №11/12-2006/11 від 11.12.2006р.  в сумі 262000 грн. –залізничний тариф, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №215 від 29.12.2006р.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість за залізничне перевезення в розмірі 249958,20грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово скеровувались на адресу відповідача вимоги сплатити вартість наданих послуг з переробки 17633,797 т цукрового буряку, вартість використаної мішкотари та витрати з перевезення цукрового буряку залізничним транспортом. Проте вказані вимоги залишені без задоволення.

Отже, в порушення своїх договірних зобов’язань відповідач за надані послуги з переробки цукрового буряку, його перевезення залізничним транспортом та використану мішкотару не розрахувався у повному обсязі, в зв’язку з чим за ним, на час розгляду справи, рахується заборгованість на загальну суму 3118526,18 грн. (2821407,52 грн. - вартість наданих послуг з переробки 17633,797 т цукрового буряку, 249958,20грн. - вартість перевезення цукрового буряку залізничним транспортом, 47159,80 грн. - вартість використаної мішкотари)

Відповідно до приписів частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов до відповідача про стягнення 3118526,18 грн. заборгованості.

Разом з тим, на підставі пункту 6.1. договору позивач просить стягнути з відповідача за неналежне виконання грошового зобов’язання пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки, що за його розрахунком складає 27800,66 грн.

Приписами статті 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов’язання. Так, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розрахунок позивача пені відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Таким чином, беручи до уваги викладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3118526,18 грн. та 27800,66 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Гіппократ»(08720, Київська область, м. Українка, вул. Юності, 6, ідентифікаційний номер 23239666) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС»(01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18а, ідентифікаційний номер 21614 (три мільйони сто вісімнадцять тисяч п’ятсот двадцять шість) грн. 18 коп. - боргу, 27800 (двадцять сім тисяч вісімсот) грн. 66 коп. - пені, 25500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя