ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2007                                                                                   Справа № 32/185-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Донченко К.П., довіреність №62  від 02.07.07

від  відповідача: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  14.06.07р.   у справі №32/185-07

за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

до  приватного підприємства “Связь”, м.Дніпропетровськ

про  стягнення 9 600грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2007р. у справі №32/185-07 (суддя Васильєв О.Ю.) регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відмовлено в задоволенні позову про стягнення в доход держави з приватного підприємства “Связь” 9 600грн. збитків, завданих державі внаслідок бездіяльності посадових осіб підприємства у зв”язку із поверненням останнім на підставі відповідного судового рішення об’єкту незавершеного будівництва “Житловий будинок на 144 квартири заводу “Керміконд”, розташованого у м.Верхньодніпровську по вул.Петровського;

- не погодившись з прийнятим рішенням, регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального права, просить це рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що в порушення ст.104 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті оскаржуваного рішення судом не взято до уваги доводи позивача стосовно неотримання державою при поверненні названого вище об’єкту в тому стані, в якому він був реалізований та про те, що недбале ставлення покупця до виконання умов договору купівлі-продажу від 07.07.98р. №988 та додаткової угоди від 16.11.2000р. №1 призвело до неможливості функціонування об’єкта без додаткового фінансування необхідних робіт для введення його в експлуатацію, у зв”язку з чим державі нанесені збитки, які підлягають стягненню на підставі ст.ст.611, 614 та 1166 Цивільного кодексу України;

- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судове засідання не з’явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,  рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2004р. у справі №10/149 розірвано договір купівлі-продажу №988 від 07.07.1998р. та додаткову угоду №1 від 16.11.2000р. до вказаного договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва –житловий будинок на 144 квартири заводу “Керміконд” по вул.Петровського у м.Верхньодніпровську, укладені між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та приватним підприємством “Связь”.

Дане підприємство зобов’язано повернути об’єкт незавершеного будівництва до державної власності в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

12.04.2005р., на виконання вказаного рішення, комісією, до складу якої входили представники сторін за договором купівлі-продажу та державний виконавець відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського управління юстиції складено акт приймання-передачі названого вище об’єкта незавершеного будівництва, що повертається у державну власність №12/12-7.

Даним актом встановлено, що по блоку секції “Б” - повністю коробка 9-ти поверхової будівлі зі збірних панелей, виконано покрівлю. На всіх поверхах змонтовані плити перекриття, перегородки із залізобетонних блоків, сходи. Демонтовані металеві поручні сходів на всіх сходах. По блоку секції “А” - було змонтовано підвал та частково 1-й поверх, демонтовані стінові блоки, плити перекриття тощо. Об’єкт приватизації у державну власність прийнято із пошкодженням будівельних матеріалів та іншого.

Як вбачається з акту приймання-передачі зазначені збитки завдані об’єкту саме за час володіння ним колишнім власником.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення регіонального відділення Фонду держмайна України по Дніпропетровській області з позовом про стягнення з ПП”Связь” збитків в сумі 9 600грн., розмір яких визначено з посиланням на інструктивний лист Фонду держмайна України  від 28.02.2006р. №23-5 267, виходячи з повної вартості об’єкта.

В обґрунтування позову були покладені положення ст.ст.611, 614, 623 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.611 названого Кодексу у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Ст.623 Кодексу встановлено, що боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Отже, з наведених норм випливає, що для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідно що б порушення зобов’язання дійсно призвело за собою наявність у кредитора збитків.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, яка виразилася в невиконанні або неналежному виконанні зобов’язання, розміру збитків, причинного зв”язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вини боржника.

При цьому кредитор не повинен доводити вину боржника в порушенні зобов’язання, але на нього покладено обов’язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов’язання боржником, розміру завданих збитків та прямого причинного зв”язку між порушенням зобов’язання та завданими збитками.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо досліджуваної справи, то розмір збитків та причинний зв’язок між порушенням відповідачем зобов’язань по договору купівлі-продажу та настанням збитків належним чином позивачем не доведені.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд правильно послався на наданий відповідачем до матеріалів справи акт приймання-передачі об’єкта незавершеного будівництва –житлового будинку на 144 квартири по вул.Петровського заводу “Керміконд” від 09.07.98р., в якому відсутні відомості щодо технічного стану об’єкту.

На вимогу колегії суддів відповідні документи позивачем також не надані.

За таких обставин рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.101-103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду  Дніпропетровської області від  14.06.07р.   у справі №32/185-07 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        Т.А.Верхогляд

Суддя                                                                                                       Л.О.Чимбар