СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

09 липня 2007 року
Справа № 2-7/2975-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Рижкова С.В., довіреність б/н від 02.07.2007;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 08.05.2007 у справі № 2-7/2975-2007,

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ОЛДІМ" (вул. Глінки, 72, м.Сімферополь, 95022)

до          відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6, м.Сімферополь, 95034)

про стягнення 116259,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя І.І. Дворний) від 08.05.2007 у справі № 2-7/2975-2007 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ОЛДІМ" до відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про стягнення 116259,57 грн. З відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ОЛДІМ" стягнуто 99724,80 грн. заборгованості, 11125,93 грн. інфляційних витрат, 4689,01 грн. –3% річних. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати у частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 11125,93 грн. та 3 % річних в сумі 4689,01 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

У зв’язку з зайнятістю у іншому судовому процесі судді Гонтаря В.І. 09.07.2007 за розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду Т.С. Видашенко у складі судової колегії була проведена заміна судді Гонтаря В.І. на суддю Борисову Ю.В.

У судове засідання відповідач не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представника позивача судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У лютому 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "ОЛДІМ" звернулось до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства "Крименерго", просило стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи у розмірі 99724,80 грн., 11845,76 грн. інфляційних витрат, 4689,01 грн. –3% річних, посилаючись на невиконання відкритим акціонерним товариством "Крименерго" зобов’язань за договором підряду № 16/900 від 01.12.2004.

Заперечуючи проти позову, відкрите акціонерне товариство "Крименерго" вважає його безпідставним. (а.с. 29-30).

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні принципи виконання зобов’язань та норми про відповідальність за порушення умов договору.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від зобов'язання або одностороння зміна  його  умов  не  допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору підряду від 01.12.2004 № 16/900 позивач повинен був до 30.04.2005 здійснити роботи з ремонту трансформаторних підстанцій у Судакському структурному підрозділі відповідача на суму 162422,00 грн.

Згідно пункту 4.2. договору відповідач повинен був сплатити позивачу 50% від ціни договору до початку робіт, однак сума передплати так і не була перерахована позивачу.

З боку позивача зобов'язання за договором були виконані належним чином та у необхідному обсязі.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що вимога про сплату суми боргу, позивачем надіслана відповідачу ціною кореспонденцією 22.06.2006, тобто, у встановленому порядку.

Оскільки зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення,  висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості в сумі 99724,80 грн. відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що  боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт невиконання відповідачем зобов’язань за договором підряду від 01.12.2004 № 16/900, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення боргу з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права.

Так, посилання відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на статтю 232 Господарського кодексу України та частину 2 статті 536 Цивільного кодексу України є безпідставним, оскільки, як було встановлено вище, розмір річних встановлений саме статтею 625 Цивільного кодексу України.

Також критично оцінюються доводи апеляційної скарги щодо відсутності заявленої позивачем до звернення ним до суду окремої вимоги про стягнення сум інфляції та річних, оскільки зазначені суми є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами та наслідком несплати належних коштів, отже, стягуються незалежно від вини боржника.

Відсутність претензійного порядку та положення статті 8, 124 Конституції України не забороняють позивачеві вимагати стягнення вищезгаданих сум шляхом безпосереднього звернення.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.05.2007 у справі № 2-7/2975-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

О.А. Щепанська