Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2007 р.
Справа № 11/09-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Білоконь Н.Д., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -  не з'явився

прокурора - Кріциної Н.Г., посв. №116 від 27.09.01 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. № 1468 Х/1-12) на рішення господарського суду Харківської області від
14.03.07 р. у справі № 11/09-07

за позовом прокурора м.
Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та
приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської
ради, м. Харків,

до комунального підприємства
охорони здоров"я "Центральна районна аптека№ 34", м. Харків,

про розірвання договору оренди, стягнення
1709,27 грн. та виселення,

встановила:

Прокурор м. Харкова в інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна
Харківської міської ради, позивача, звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до комунального підприємства охорони здоров'я
"Центральна районна аптека № 34", відповідача, про розірвання
договору оренди № 435 від 03.04.2000р. у зв"язку з порушенням відповідачем
договірних зобов"язань, виселення відповідача з займаного нежитлового приміщення
площею 38,9 кв. м, розташованого в м. Харкові по вул. Ньютона, 6 літ «А»,
зобов'язання передати це приміщення позивачеві, а також стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати в розмірі 1458,01 грн. та 251,26 грн. пені за
прострочення платежу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.03.2007р.
у справі № 11/09-07 (суддя  Черленяк  М.І.) позов задоволено.

Розірвано договір оренди № 435 від 03.04.2000р., укладений між
Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та
комунальним підприємством охорони здоров'я
"Центральна районна аптека № 34".

Виселено комунальне підприємство охорони здоров'я "Центральна
районна аптека № 34" із займаного нежитлового приміщення площею 38,9 кв.
м, розташованого в м. Харкові по вул. Ньютона, 6, літ «А»та  передано вказане приміщення Управлінню
комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна
Харківської міської ради.

Стягнуто з комунального підприємства охорони здоров'я  "Центральна районна аптека № 34" на
користь позивача 1458,01 грн. заборгованості з орендної плати, 251,26 грн. пені,
Державного
бюджету України - 272,00 грн. державного мита; на користь державного
підприємства «Судовий інформаційний центр»- 118,00 грн. судових витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідач
з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить це  рішення  скасувати.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що
заборгованість за договором оренди №435 від 03.04.00 р. виникла через порушення
орендодавцем умов п. 4.6 договору щодо збільшення орендної плати в
односторонньому порядку без погодження цього питання з орендарем, що прямо
заборонено частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України.

Також вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято за відсутності
відповідача, не повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи,
що відповідно до пункту 2 частини 3 статті 104 Господарського процесуального
кодексу України є безумовною підставою для скасування рішення та що у
зв"язку з неповідомленням про розгляд справи відповідач не зміг надати
доказів в порядку статей 32, 33, 34, 36, 37, 39 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча
належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить
залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Посилається, зокрема, на те, що відповідач в порушення вимог
договору оренди №435 від 03.04.2000 р. та Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" орендну плату вносив несвоєчасно та не в
повному обсязі, у зв"язку з чим
утворилась заборгованість зі сплати орендної плати та пеня за
прострочення платежу, що відповідно до статті 782, частини 1 статті 783
Цивільного кодексу України є підставою для розірвання договору оренди та
повернення орендодавцеві орендованого приміщення.

Також вказує на те, що всупереч вимогам п.п. 3.1.10  договору оренди №435 від 03.04.00 р.
відповідач не уклав договори на оплату експлуатаційних витрат; приміщення не
узгоджено з органами пожежної державної охорони і санітарно-епідеміологічної
служби району.

Крім того, позивач зазначає, що орендна плата за договором №435
від 03.04.2000 р. не збільшувалась позивачем в односторонньому порядку, як на
те вказує відповідач в апеляційній скарзі, так як згідно з пунктом 3.1.4
додаткової угоди від 01.05.2000 р. до договору оренди  №435 від 03.04.00 р. розмір орендної плати за
кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем орендної плати за
попередній міясць на індекс інфляції за поточний місяць.

18.07.2007 р. від позивача надійшло письмове клопотання про
відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю направити свого
представника в судове засідання.

Колегія суддів розглянула клопотання позивача та дійшла висновку
про його відхилення, оскільки нез"явлення представника позивача в судове
засідання не перешкоджає розгляду даної апеляційної скарги.

Прокурор у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить
залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення
прокурора, перевірила правильність застосування місцевим господарським судом
при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права
та дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським
судом першої інстанції, 03 квітня 2000 року між Управлінням комунального майна
та приватизації Харківської міської ради, правонаступником якого є позивач,
орендодавцем, та комунальним підприємством охорони здоров'я "Центральна
районна аптека № 34", орендарем, був укладений договір оренди нежитлового
приміщення № 435 (далі договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець
передав орендарю в тимчасове строком до 15.05.03 р платне користування
нежитлове приміщення загальною площею 38,9 кв.м., розташоване за адресою: м.
Харків, вул. Ньютона, 6, літ. "А", яке є комунальною власністю
територіальної громади м. Харкова.

У зв"язку з відсутностю заяви однієї із сторін про припинення
або зміну договору  протягом 30 днів
після закінчення його строку відповідно до пункту 6.8 договору оренди він
неодноразово продовжувався на той самий строк та на тих самих умовах і на день
прийняття рішення місцевим господарським судом та на день прийняття постанови
апеляційним господарським судом був чинним.

Пунктами 4.3, 4.4 договору оренди передбачено, що орендна плата в
місяць без урахування ПДВ та індексу інфляції складає 31,67 грн. та вноситься
щомісяця не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітнім. Розмір орендної
плати за кожен  місяць визначається
шляхом коригування орендарем розміру місячної орендної плати за попередній
місяць на індекс інфляції за поточний місяць та вноситься ним самостійно.

Пунктом 5.2. договору оренди встановлено, що у разі несвоєчасного
перерахування орендної плати або не в повному обсязі, відповідач сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується
пеня за кожен день прострочення.

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд
правильно застосував норми матеріального права, зокрема статті 526, 530, 611,
651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, а частиною 1 статті 530 цього Кодексу встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки, розірвання договору.

А відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України,
договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, зокрема,
порушувались умови договору щодо своєчасного та в повному обсязі внесення
орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день
подачі позовної заяви склала 1458,01 грн., що свідчить про істотне порушення
позивачем умов договору оренди №435 від 03.04.2000 р. та, крім того,
відповідачем було порушено умови пункту 3.1.10. цього договору оренди щодо
зобов'язання відповідача в трьохмісячний термін укласти договори на оплату
експлуатаційних витрат, узгодити приміщення з органами пожежної охорони і
санітарно-епідеміологічної служби району по місцю знаходження об"єкту
оренди, укласти договір на користування земельною ділянкою.

А отже господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про
розірвання договору оренди №435 від 03.04.2000 р., стягнення 1458,01 грн.
заборгованості з орендної плати за цим договором та 251,26 грн. пені за
прострочення перерахування орендної плати.

Ствердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що
заборгованість за договором оренди №435 від 03.04.00 р. виникла через порушення
орендодавцем умов п. 4.6 договору та збільшення орендної плати в
односторонньому порядку без погодження цього питання з орендарем, що прямо
заборонено частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України, не може вважатися
обгрунтованим, оскільки мало місце не збільшення розміру орендної плати, а його
коригування з урахуванням індексу інфляції, оскільки пунктом 3.1.4 укладеної 01.05.2000
р. сторонами додаткової угоди до договору оренди  №435 від 03.04.00 р. розмір орендної плати за
кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендарем орендної
плати за попередній міясць на індекс інфляції за поточний місяць.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неповідомлення його
належним чином про дату, місце та час судового засідання спростовується
матеріалами справи, зокрема, поштовим повідомленням про вручення відповідачеві
копії ухвали господарського суду Харківської області  від 17.01.2007 р. про порушення провадження у
справ №11/09-07 та призначення її до розгляду на 12.02.2007 р. об 11:15 год.
(а.с. 19).

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване
рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для
скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 77, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи відхилити.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2007р. у
справі № 11/09-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                              (підпис)                           Слюсарева Л.В.

Суддя                             (підпис)                           Білоконь Н.Д.

Суддя                             (підпис)                           Фоміна В.О.