ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2007 р.

№ 11/67

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка
М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2006р.

у  справі                    №11/67 господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом                 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моноліт"

до відповідача
суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_1

про                              стягнення 132
376,48грн.

за участю
представників:

ТОВ "Моноліт" -  не з'явилися;

СПД ОСОБА_1 -не
з'явилися;

ДВС у Васильківському районі
Дніпропетровської області - не з'явилися

в с т а н о в
и л а :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 04.04.2006р. задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Моноліт" та постановлено стягнути на його
користь з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 128 793,22грн. основної
заборгованості, 2704,65грн. збитків від інфляції, 878,61грн. річних, 1323,76грн.
в рахунок відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т.1 а.с.30-31).

На виконання рішення суду
05.05.2006р. видано наказ (т.1 а.с.44).

27.09.2006р. відповідач у справі
-СПД ОСОБА_1  звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з скаргою на бездіяльність ДВС у Васильківському
районі Дніпропетровської області щодо виконання рішення у даній справі.

У поданій скарзі відповідач просив
зобов'язати ДВС у Васильківському районі Дніпропетровської області: прийняти
постанову про закінчення виконавчого провадження, порушеного на виконання
рішення у даній справі; скасувати  арешт
та оголошення заборони на відчуження майна.

В обґрунтування вимог скарг,
відповідач вказує на те, що ним у добровільному порядку повністю виконано
рішення у даній справі, про що повідомлено органи ДВС та надано заяву позивача
щодо відсутності заборгованості (т.1 а.с.46-47).

Позивач у справі -ТОВ
"Моноліт" у запереченнях на скаргу пояснив, що рішення у даній справі
виконано відповідачем не у повному обсязі (т.1 а.с.69).

ДВС у Васильківському районі
Дніпропетровської області, заперечуючи проти доводів скарги, просить у її
задоволені відмовити. При цьому, ДВС у Васильківському районі Дніпропетровської
області вказує на неповне виконання рішення суду у даній справі (т.1 а.с.76).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.01.2007р. у задоволенні поданої скарги
відмовлено (т.1 а.с.105-107).

Відмовляючи у задоволенні поданої
скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не у повному
обсязі виконано рішення суду у справі, а позивачем відкликано заяву про відмову
від примусового виконання рішення суду.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 12.03.2007р. ухвала господарського суду
Дніпропетровської області від 11.01.2007р. залишена без змін (т.1 а.с.131-132).

Не погоджуючись з прийнятими у
справі судовими актами, СПД ОСОБА_1 звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2007р.
та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2007р.
скасувати, а справу направити на новий розгляд скарги на бездіяльність органів
ДВС до суду першої інстнації.

Вимоги поданої касаційної скарги
обґрунтовані порушенням судами норм процесуального права, а саме ст.ст.33,34,38
ГПК України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідачем оскаржується
бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо не прийняття постанови
про закінчення виконавчого провадження, порушеного за наказом суду, виданим на
виконання рішення у даній справі.

Відповідач вважає, що ДВС у
Васильківському районі Дніпропетровської області зобов'язано було закінчити
виконавче провадження, оскільки відбулось повне виконання рішення суду у даній
справі та враховуючи заяву представника позивача щодо відмови від виконання
рішення.

Відповідно до пп.1,8 ч.1 ст.37
Закону України "Про виконавче провадження",  виконавче провадження підлягає закінченню у
випадках, зокрема, визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення
суду; фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що заява представника
ТОВ "Моноліт" щодо відмови від примусового виконання рішення у
даній справі до винесення відповідної постанови державним виконавцем відкликана
ТОВ "Моноліт" (т.1 а.с.77).

Також судами не встановлено, що
рішення у даній справі фактично виконано відповідачем добровільно. Так,
відповідно до рішення, суд задовольнив позов ТОВ "Моноліт" та
постановив відновити його порушене право шляхом стягнення грошових коштів
з відповідача. Враховуючи, що спосіб виконання рішення у даній справі у
встановленому законом порядку судом не змінювався, судами, враховуючи вимоги
щодо належності та допустимості доказів, встановлені ст.34 ГПК України,
обґрунтовано не прийнятий в якості доказу виконання рішення суду документ щодо
передачі майна позивачу -накладну, у якій до того ж не зазначено підстави
передачі майна.

В силу ст.111 7 ГПК
України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція
на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При
цьому, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

За таких обставин, суди дійшли
правильного висновку щодо правомірної відмови органу ДВС закінчити виконавче
провадження, порушене на виконання рішення у даній справі, та визнали
необґрунтованими вимоги відповідача, викладені у скарзі.

Враховуючи зазначене, підстав для
зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК
України, колегія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 12.03.2007р. у справі №11/67
господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін, а касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 -без задоволення.

Головуючий  суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Палій В.М.