ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 7/93

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Удовиченка О.С.

суддів:
Панової І.Ю.

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на ухвалу

господарського суду Полтавської області від 30.11.2006 р.

у справі
№ 7/93 господарського суду Полтавської  області

за заявою
до
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
Миргородського заводу будівельних матеріалів

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Крючкова І.В.

в судовому засіданні взяли участь представники :

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України":
Мицько Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Полтавської області від 11.10.2005 р. у справі № 7/93 Миргородський завод будівельних матеріалів (далі - боржник) відповідно до ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон) було визнано банкрутом, оскільки боржник та його керівні органи відсутні за місцезнаходженням, підприємницька діяльність припинена з 2001 року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.11.2006р.                (суддя Іванко Л.А.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Миргородського заводу будівельних матеріалів, ліквідовано банкрута та припинено провадження у справі.

Ухвала мотивована тим, що у боржника недостатньо майна для погашення вимог кредиторів, а висновки щодо проведення розрахунків з кредиторами, розпорядження ліквідаційною масою у відповідності зі ст. 31 Закону відповідають дійсному майновому стану банкрута, а тому не вбачається підстав для подальшого продовження  ліквідаційної процедури.

ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” звернулась до Вищого господарського суду  України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 30.11.2006р. скасувати, справу передати на розгляд до господарського суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали  норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст. 4-2, 4-3, 43, 22, 104 ГПК України, норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статей 42, 43 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

В своїй касаційній скарзі ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд Полтавської області не звернув уваги на те, що ліквідатором не вчинено всіх можливих заходів для пошуку та формування ліквідаційної маси боржника, як того вимагає ст. 25 Закону.

Відповідно до ст. 32 Закону господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції при винесенні ухвали від 30.11.2006 р. про затвердження ліквідаційного звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника не було належним чином повідомлено ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", як кредитора у справі про банкрутство боржника, про час та місце проведення засідання, на якому була винесена оскаржувана ухвала, що є підставою для її скасування.

Колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалу від 30.11.2006 р. про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника і припинення провадження у справі винесено передчасно та в порушення вимог ст. 32 Закону.

Згідно із ст. 11110 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Полтавської області не ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді справи та не відповідає вимогам постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29.12.76  “Про судове рішення” із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 № 4, від 25.12.92              № 13.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 30.11.2006 р. у справі № 7/93 підлягає скасуванню, а справа - направленню на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Господарському суду Полтавської області при розгляді звіту ліквідатора та інших матеріалів справи слід врахувати зазначене та належним чином дослідити всі доводи кредиторів та докази, наявні в матеріалах справи на підтвердження наявності майна у боржника, здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 30.11.2006 р. у справі № 7/93 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Головуючий                                                                                 О.С. Удовиченко

Судді                                                                                             І.Ю. Панова

М.І. Хандурін