ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 р.
№ 3/54-НР

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув касаційну скаргу
обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"

на постанову
від 19.04.2007
Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 3/54/05-нр
господарського суду Миколаївської області

за скаргою
обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"

до
Державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Миколаєва

стягувач
відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго"

за участю представників сторін:

від скаржника  Савицька О.Є. дов. від 10.04.07 № 3407/01

від відповідача не з’явилися

від стягувача    не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2005 року відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” пред’явило в суді позов до обласного комунального підприємства “Миколаївоблтеплоенерго” про зобов’язання укласти  договір № 42/25 від 05.08.2004 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача з приєднаною потужністю 150 кВА (кВт) і більше в редакції позивача.

Зобов’язати відповідача підписати  додаток № 10, що є невід’ємною частиною договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що даний договір та додатки до нього є типовими і сторони не можуть відступати від змісту типового договору, мають право лише конкретизувати його умови.

Справа судами розглядалась неодноразово.

В грудні 2005 року позивач уточнив свої вимоги і просив вважати угоду укладеною з 05.08.2004. Залишити в договорі № 42/25 від 05.08.2004 п.5.1 та п.5.2 в редакції позивача.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.12.2005 позов задоволено.

Залишено в договорі № 42/25 від 05.08.2004 п. 5.1 –"За внесення платежів, передбачених пунктом 3.2 договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 10, споживач сплачує постачальнику пеню у межах подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком"; та п. 5.2 –"За  перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 6 договору та додатком № 1, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин".

Вважати пункти 5.1, 5.2 договору № 42/25 від 05.08.2004 укладеними з дати набрання рішенням по справі № 3/54-НР законної сили.

З обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" стягнуто 127,50 грн. державного мита, 59 грн. витрат по оплаті за інформаційно-технічні послуги по забезпеченню судового процесу на користь ВАТ "Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго"

На виконання рішення господарського суду Миколаївської області по справі № 3/54/05-НР від 16.12.2005 було видано наказ від 11.01.2006 щодо стягнення з ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" на користь ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" 186,50 грн., який пред’явлено для виконання до ДВС у Ленінському районі м. Миколаєва.

В травні 2006 року обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" звернулось до суду зі скаргою на дії органу ДВС, в якій просило поновити строк оскарження та зупинити виконавче провадження по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження № 8/385 від 26.12.2005.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.12.2006 (суддя Філінюк І.Г.) строк поновлено, скаргу задоволено.

Зобов’язано Державну виконавчу службу у Ленінському районі м. Миколаєва зупинити виконавче провадження по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження № 8/385 від 26.12.2005 на підставі п.15 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" .

Задовольняючи скаргу, господарський суд виходив з того, що станом на момент звернення скаржника до державної виконавчої служби - 06.04.2006 і на даний час - ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" входить до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а тому виконавча служба була зобов’язана зупинити виконавче провадження на строк участі скаржника у процедурі погашення заборгованості.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2007 (судді: Ліпчанська Н.В. –головуючий, Андрєєва Е.І., Мацюра П.Ф.) ухвалу скасовано.

Скаргу боржника ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" на дії ДВС у Ленінському районі м. Миколаєва відхилено.

Визнано правомірними дії ДВС у Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови у зупиненні зведеного виконавчого провадження по стягненню з ОКП "Миколаївобленерго" 127,50 грн. державного мита, 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Скасовуючи ухвалу господарського суду і відмовляючи в задоволені скарги, апеляційний господарський суд виходив з того, що між сторонами по справі виникли правовідносини, до яких не може бути застосована дія Закону "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

В касаційній скарзі обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і залишити в силі ухвалу господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України  вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусове виконання рішення господарського суду від 16.12.2005 виданий наказ про стягнення з ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" 127,50 державного мита, 59,00грн. витрат по оплаті за інформаційно–технічні послуги по забезпеченню судового процесу.

01.06.2006 ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” звернулось до господарського суду із скаргою на дії ДВС у Ленінському районі міста Миколаєва на підставі ст.1212 ГПК України.

Мотивуючи заяву скаржник зазначав, що дії ДВС про відмову йому в задоволенні заяви щодо зупинення виконавчого провадження суперечать п.15 ст.34 Закону України „Про виконавче провадження” та Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо–енергетичного комплексу", оскільки ОКП  "Миколаївоблтеплоенерго" внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу України.

Відмовляючи обласному комунальному підприємству "Миколаївоблтеплоенерго" в задоволенні скарги на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Миколаєва, апеляційний господарський суд прийшов до правильного висновку, що дії державної виконавчої служби відповідають вимогам Закону України “Про виконавче провадження”, враховуючи наступне.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" обов’язковому зупиненню виконавче провадження підлягає у випадку, зокрема, внесення паливо енергетичного підприємства до Реєстру підприємств паливо-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо–енергетичного комплексу".

Пунктом 1.4 ст.1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо–енергетичного комплексу" закріплено, що заборгованість –підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка :

1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у т.ч. суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у т.ч. ліквідованих;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно–паливного циклу Міністерства палива та енергетики України;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб’єктами господарської діяльності, у т.ч. за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачена видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями(трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються із бюджетів усіх рівнів.

Стаття 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно–енергетичного комплексу", встановлює, що цей Закон регулює відносини, пов’язані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Дія цього Закону поширюється на підприємства паливно–енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Судовими інстанціями встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач і відповідач внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, що доводить їх участь у процедурі погашення заборгованості, згідно Закону України від 23.06.2005р. № 2711-ІV.

Оскільки, предметом спору у справі було зобов’язання на укладення договору про постачання електричної енергії, та врегулювання розбіжностей за договором №42/25 від 05.04.2004, а не стягнення заборгованості за спожиті енергоносії, апеляційний господарський суд правомірно прийшов до висновку, що між сторонами у справі виникли правовідносини, до яких не може бути застосована дія Закону, у зв’язку з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги.

За таких обставин, прийнята апеляційний господарським судом постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи, викладені скаржником в касаційній скарзі не спростовують мотивованих висновків суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" залишити без задоволення, а постанову від 19.04.2007 Одеського апеляційного господарського суду у справі № 3/54/05-нр без змін.

Головуючий                                                                   Н.Кочерова

Судді:                                                                               В.Рибак

М.Черкащенко