ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"27" березня 2007 р.                                                                              Справа № 5/033-07

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом
Державного інституту «УкрНДІпроцивільсільбуд», м. Київ

до
Закритого акціонерного товариства «Агробудмеханізація», м. Бориспіль

про
стягнення 44811,23 грн.

за участю представників:

позивача:
Макарова М.І. –дов. від 26.02.2007 р. № 305

відповідача:
Богданов В.В. –дов. від 10.02.2006 р. № 105

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного інституту «УкрНДІпроцивільсільбуд»(далі –Позивач) до Закритого акціонерного товариства «Агробудмеханізація»(далі –Відповідач) про стягнення 44811,23 грн., з яких 42970 грн. основний борг, 1841,23 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором від 19.02.2004 року № 24036 щодо здійснення повного розрахунку за проведену науково-технічну продукцію.

В судовому засіданні представник позивача надав до суду обґрунтований розрахунок позовних вимог, яким повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача надав до суду відзив № 254 від 27.03.2007 р., яким просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 19.02.2004 року було укладено договір № 24036 на створення науково-технічної продукції, відповідно до умов якого відповідач –замовник доручає, а позивач –виконавець приймає на себе виконання: проект та робоча документація напірного каналізаційного колектору та головної КНС житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Озерна»на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області. Згідно п. 3.1. договору при завершенні робіт по договору виконавець представляє замовникові акт здавання-прийняття науково-технічної продукції з додатком до нього комплекту наукової, технічної та іншої документації, що передбачена технічним завданням в 4-х примірниках.

Сторонами у справі 15.02.2006 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 24036 від 19.02.2004 р. на створення (передачу) проектно-вишукувальних робіт, відповідно до умов якої Замовник доручає та сплачує, а виконавець бере на себе виконання таких робіт: проект та робоча документація напірного каналізаційного колектору від КНС житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Озерна»до каналізаційних очисних споруд смт Козин Обухівського району Київської області. Уточнення обсягів робіт договору згідно листа замовника № 108 від 10.02.2006 року. Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що за виконані роботи замовник сплачує виконавцю всього 179816 грн. Згідно п. 3 угоди замовник після підписання угоди, перераховує Виконавцю за виконання робіт аванс в розмірі 50% від вартості робіт, що становить: 89908 грн. Дійсна угода є невід’ємною частиною договору.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору виконані роботи по створенню проекту та робочої документація напірного каналізаційного колектору від КНС житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Озерна» до каналізаційних очисних споруд смт Козин Обухівського району Київської області, про що свідчать  складені сторонами та підписані без будь яких зауважень з боку відповідача Акти здавання-прийняття проектно-вишукувальної продукції за вищезазначеним договором на загальну суму 179816 грн., а саме: за березень на суму 34422 грн., за квітень на суму 23897 грн., за червень на суму 121497 грн.

Відповідно до п. 2.2.2. договору остаточний розрахунок за договором з зарахуванням оплат у вигляді авансу здійснюється в п’ятиденний термін після підписання замовником акту здавання-прийняття робіт.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату за проведену науково-технічну продукцію в сумі 136846 грн. (з врахуванням сплачених авансом сум), що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача та листом відповідача № 621 від 14.08.2006 року, які залучені до матеріалів справи.

Таким чином, заборгованість відповідача складає 42970 грн. –різниця між перерахованими коштами та загальною вартістю проведеної науково-технічної продукції.

Отже, в порушення своїх договірних зобов’язань відповідач за проведену науково-технічну продукцію не розрахувався, у зв’язку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість на загальну суму 42970 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 42970 грн. заборгованості за проведену науково-технічну продукцію.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання зобов’язання пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми, що за розрахунком позивача складає 1841,23 грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

На підставі п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок пені позивачем є арифметично вірним, відповідає  вимогам законодавства та обставинам справи.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 42970 грн. та пені в сумі 1841,23 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Агробудмеханізація»(08304, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 76-А, ідентифікаційний номер 13708491) на користь Державного інституту «УкрНДІпроцивільсільбуд»(03039, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 50, ідентифікаційний номер 02497683) 42970 (сорок дві тисячі дев’ятсот сімдесят) грн. заборгованості, 1841 (одну тисячу вісімсот сорок одну) грн. 23 коп. пені, 448 (чотириста сорок вісім) грн. 11 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя