ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" липня 2007 р.
Справа № 8/5091

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія",  м. Хмельницький

до приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Берегиня",с. Грузевиця Хмельницького району

про визнання договору купівлі –продажу земельної   ділянки    від 03.01.2007 року   дійсним та   визнання    за ТОВ   «Хмельницька універсальна компанія»  право   власності на земельну  ділянку, площею 48,8 га., що знаходиться у  м. Хмельницькому по   вул. Західно-Окружна за кадастровим номером: :33:001:0008.

Суддя   Степанюк А.Г.

Представники сторін:

Позивача:       Ящук Б.С   - представник за довіреністю

Відповідача:  Чухась Д.О - представник за довіреністю

Суть спору:  у позовній заяві  позивач просить суд визнати договір купівлі –продажу земельної   ділянки    від 03.01.2007 року   дійсним та   визнати    за ТОВ   «Хмельницька універсальна компанія»  право   власності на земельну  ділянку, площею 48,8 га., що знаходиться у  м. Хмельницькому по   вул. Західно-Окружна за кадастровим номером: :33:001:0008.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем було вказано на те, що між ним та    ПСП «Агрофірма «Берегиня»було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 48,8 га, вул. Західно-Окружна (кадастровий номер: :33:001:0008), із зобов’язанням сторін в майбутньому укласти основний договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки.

В подальшому, на виконання умов попереднього договору,  03.01.07р. між   позивачем   та    відповідачем було укладено основний договір купівлі – продажу  земельної ділянки.

Згідно п. 4.1. вказаного договору було встановлено зобов’язання сторін про нотаріальне посвідчення даного договору.

Проте,    не зважаючи на  зобов’язання викладені у п.4.1 договору купівлі –продажу  земельної ділянки від  03.01.07р.  ухиляється від нотаріального посвідчення такого договору посилаючись на існуючий мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення встановлений у розділі Земельного кодексу України «Прикінцеві положення».

У письмовому  відзиві на позов   відповідач посилався на  витяг з бази даних АСВДЗК (земельного кадастру ) від 04.01.2007 року де було зазначено, що   вищевказана земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому її продаж, на момент звернення позивача тобто 04.01.2007 року, був  заборонений.

Крім того, у судовому засіданні представником ПСП «Агрофірма  «Берегиня » як на підставу своїх заперечень було зазначено, що відповідно до п. 1  Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України  щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих  актів»                до 01 січня 2008 року не допускається купівля –продаж земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського призначення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників  сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив:

Відповідно до держаного акту про право власності на земельну ділянку від                      29  грудня 2006 року   приватному  сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Берегиня»  на праві приватної власності  належить земельної ділянки площею 488000, кв.м., за адресою: м. Хмельницький  вул. Західна-Окружна (кадастровий номер: :33:001:0008).

03.01.2007 року між товариством  з обмеженою з відповідальністю                                  «Хмельницька універсальна компанія»та  приватним  сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Берегиня»  було укладено договір  купівлі –продажу. Відповідно до 1.1 даного договору  відповідач  зобов'язується передати земельну ділянку у власність позивачу , а позивач зобов'язується прийняти ділянку і оплатити її вартість згідно умов даного договору.   Згідно п. 1.2.  даного Договору Земельна ділянка, що відчужується за даним Договором розташована в м. Хмельницькому по вул. Західно-Окружній, площею 48,8 га., кадастровий номер: :33:001:0008.

Свої зобов’язання стосовно оплати за вказану земельну ділянку позивачем було виконано повністю та відповідачем не оспорюється, що підтверджується довідкою  ПСП  «Агрофірма «Берегиня»  від 09.01.2007  року № 12. Як вбачається із матеріалів справи (лист відповідача від 05 січня 2007 року №11)  відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору.

Досліджуючи надані докази , оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Відповідно до вимог 1  Закону України від 19 грудня 2006 року № 490 –V «Про внесення змін до Земельного кодексу України  щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих  актів»  до 01 січня 2008 року не допускається купівля – продаж земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського призначення.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 19 грудня 2006 року № 490 –V «Про внесення змін до Земельного кодексу України  щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих  актів»   цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.

Офіційною датою опублікування вищевказаного Закону  є 13 січня 2007 року, тобто з дати його офіційного опублікування у газеті «Урядовий кур’єр »№ 6.

Таким чином, на час укладення  сторонами договору та у момент ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення не існувало заборони щодо купівлі-продажу земельних ділянок.

Також судом враховується  наступне:

Згідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Ст. 204 ЦК України встановлює, що  правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він  не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується  прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної   ділянки, єдиного майнового  комплексу,  житлового  будинку  (квартири)  або  іншого нерухомого майна  укладається  у  письмовій  формі   і   підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Для надання вищезазначеному договору купівлі-продажу передбаченої законодавством форми позивач   звернувся до відповідача з пропозицією нотаріального посвідченняс. Проте як вбачається із матеріалів справи (лист відповідача від 05 січня 2007 року №11)  відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору.

Згідно ч. 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте, частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що  підтверджується  письмовими доказами, і  відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У  цьому  разі  наступне  нотаріальне  посвідчення договору не вимагається.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах: договір купівлі –продажувід 03 січня 2007 року  скріплений печатками та підписаний представниками сторін  Оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору, суд прийшов до висновку, що укладений сторонами договір купівлі-продажу  від 03січня 2007 року  є  дійсним.

Зважаючи на викладене заперечення відповідача - Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма   «Берегиня»стосовно  нотаріального посвідчення договору  купівлі –продажу земельної ділянки, що  розташована в м. Хмельницькому по вул. Західно-Окружній, площею 48,8 га., - необґрунтовані і не приймаються до уваги як безпідставні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - визнання права.

У відповідності до ст.ст. 3, 4 Закону України „Про власність” суб'єктами права власності в Україні визнаються: народ України, громадяни, юридичні особи та держава. Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ст. 48 Закону України „Про власність” захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В зв’язку з цим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов товариства  з обмеженою з відповідальністю «Хмельницька універсальна компанія»  м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5. задовольнити  повністю.

1.          Визнати договір купівлі -  продажу земельної ділянки від 03.01.2007 року між товариством  з обмеженою з відповідальністю   «Хмельницька універсальна компанія»та  приватним  сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Берегиня»  дійсним.

2.Визнати  за товариством  з обмеженою з відповідальністю «Хмельницька універсальна компанія»   ()  право власності на земельну ділянку, площею 48,8 га., що знаходиться у  м. Хмельницькому по вул. Західна-Окружна за кадастровим номером: :33:001:0008.

3.Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Берегиня»(Хмельницький р-н, с. Грузевиця) на користь товариства  з обмеженою з відповідальністю „Хмельницька універсальна компанія”  (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5) 102 грн. (сто дві гривні) витрат по оплаті державного мита та 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      А.Г. Степанюк