СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто Севастополь

23 жовтня 2007 року
Справа № 2-19/6826-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

без участю представників сторін,

розглянувши апеляційну скаргу Первомайської міжрайонної державної  податкової  інспекції  в Автономної Республіки  Крим на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Мокрушин В.І.) від  25 січня  2007 року у справі № 2-19/6826-2006А за позовом  сільськогосподарського виробничого  кооператива "Мрія" (вул. Леніна, 1,Стахановка, Первомайський р-н,96346) до           Первомайської міжрайонної державної  податкової  інспекції  в Автономної Республіки  ( вул.Гагаріна, б.18, смт.Первомайське, Первомайський район, АР Крим) про спонукання до списання податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про покладення на відповідача списати безнадійні податкові борги з фіксованого сільськогосподарського податку за листопад-грудень 2004 року в сумі 6.718,05грн., з податку  з доходів фізичних осіб 1.574,28грн.

Позов обґрунтований тим, у 2004 році у позивача виникли форс-мажорні обставини, через які він не мав можливості сплатити ці податкові борги, податковий орган не списав борги за листопад-грудень 2004 року, хоч з  фіксованого сільськогосподарського податку борг підлягає списанню до кінця календарного року.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що у позивача існували податкові борги, які у 2004 році  він не сплатив через форс-мажорні обставини.

Постановою місцевого господарського суду позов задоволено, на відповідача покладений обов’язок списати безнадійні податкові борги і пені. З Державного бюджету України на користь позивача повернуто 1.000грн.  –витрат на провадження судової експертизи.

Судове рішення мотивовано тим, що через форс-мажорні обставини позивач не сплатив податкові борги,

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову тому, що судове рішення прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні з 16 до 23 жовтня 2007 року оголошувалася перерва, у засіданні 16 жовтня 2007 року відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, представники позивача підтримали доводи заперечень, 23 жовтня 2007 року сторони не з'явилися в судове засідання, розгляд справи здійснений знову через зміну складу суду.

На підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний господарський суд витребував додаткові докази (а.с. 127-141), розглянув справу і встановив  наступне.

3-5 квітня 2004 року через морози загибли зернові та сільськогосподарські культури на площах позивача, такі несприятливі погодні умови висновком Торгово-промислової палати України №184305-4 від 12 травня 2004 року визнані форс-мажорними обставинами (а.с. 10).

20 травня і 9 грудня 2004 року позивач звернувся до податкового органу з заявами про списання податкових боргів через форс-мажорні обставини з додатком вказаного висновку (а.с. 128, 136).

17 грудня 2004 року рішеннями №555324 і №553424 податкового органу на підставі вказаного висновку Торгово-промислової палати України були списані податкові борги з фіксованого сільськогосподарського податку у сумі 24.632,88грн., який існував на 30 листопада 2004 року, і пені з прибуткового податку у сумі  6.634,20грн. станом на 17 грудня 2004 року (а.с. 11 чи 130, 129).

Відповідно до розрахунків фіксованого сільськогосподарського податку слідує, що позивач декларував за 2004 рік до сплати у бюджет цього податку в сумі 33.590,29грн. і 3.805,04грн., у тому числі по строку сплати до 20 грудня 2004 року –3.359,02грн. і 380,50грн., до 20 січня 2005 року –3.359,03грн. і 380,50грн. (а.с. 12 чи 43, 132 чи 139).

Також з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку слідує, що позивач за 2 квартал 2004 року нараховував і утримав з доходу фізичних осіб податок  2.874,28грн., перерахував до бюджету 1.300грн. (а.с. 14-17 чи 44-45).

Повідомлення податкового органу свідчить про те, що сплачені позивачем  19 січня 2005 року кошти розподілені на погашення боргу –282,94грн., пеня 17грн., залишився борг 16.316,69грн., пеня –992,12грн. а.с. 118).

Про наявність податкових боргів зі вказаних податків також підтверджується картами особливих рахунків позивача, актом звірки на 1 січня 2005 року (а.с. 34-44), а також висновком судової експертизи (а.с. 56-61), довідкою податкового органу (а.с. 127.

Сумісний акт звірки боргу підтверджує наявність у позивача боргів (а.с. 52-53 т.2).

Відповідно до підпункту "г" підпункту 18.2.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" N2181-III від 21 грудня 2000 року (з змінами на час звертання позивача з заявами про списання боргу, далі Закон України №2181-Ш) підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції; під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг юридичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Підпунктом 18.2.3 того ж Закону встановлено, що податкові органи здійснюють щоквартальне списання безнадійного податкового боргу; порядок такого списання визначається центральним податковим органом за узгодженням з Міністерством фінансів України.

Такий порядок визначений центральним податковим органом –Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Державної  податкової адміністрації України N103 від 14 березня 2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 січня 2002 року за N16/6304.

Згідно до пункту 3.4 цього Порядку податковий борг юридичних, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини, наприклад стихія, буря, повінь, нагромадження снігу або ожеледь тощо), тобто не з вини платника податків, які неможливо попередити своїми заходами за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов'язань, підлягає списанню; такий факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України.

Попередньо пункт 4.2 вказаного Порядку передбачав визначення дня виникнення безнадійного податкового боргу. А саме, при обставин непереборної сили таким днем вважалася дата, визначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили, з урахуванням податкового боргу, який був на цю дату.

Але на 9 грудня 2004 року  (остання дата подачі заяви про списання податкового боргу) та на 17 грудня 2004 року (прийняття податковим органом рішень про списання частки боргу) норма Порядку про визначення дати виникнення безнадійного податкового органу була скасована та наказом Державної податкової адміністрації N629 від 3 листопада 2004 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року, прийнято  нові норми :

пункту 4.5, який встановлює, що списанню підлягає податковий борг з фіксованого сільськогосподарського податку, що виникає у зв'язку з непогашенням податкових зобов'язань за період після дня настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) і до закінчення термінів його сплати за бюджетний рік, в якому такі обставини виникли,

пункт 4.6, який передбачає, що списанню підлягає борг по податку з доходів фізичних осіб, який знайшов відображення у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. 1ДФ) та виник у податкового агента внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), починаючи з відповідного місячного податкового періоду звітного кварталу, в якому такі обставини настали, і до закінчення відповідного податкового періоду (кварталу).

Як вбачається з висновку про форс-мажорні обставини, який був доданий до заяв про списання, такі обставини виникли 3-5 квітня 2004 року, тобто у 2 кварталі 2004 року.

Таким чином, борг з фіксованого сільськогосподарського податку підлягав списанню до закінчення термінів його сплати за бюджетний рік, тобто до кінця 2004 року, у тому числі за листопад і грудень 2004 року у загальній сумі 6.718,05грн.  борг з податку з доходів фізичних осіб –за 2 квартал 2004 року, сума якого відповідно до висновку судової експертизи борг за 2 квартал 2004 року склала  1.574,28грн., станом на 17 грудня 2004 року сума боргу за цей період склала 1.472,55грн. (а..с. 59-61). Разом з списанням боргів підлягала списанню пеня по таким боргам.

Посилання відповідача на те, що у 2005 році зупинено списання податкових боргів і те  що щоквартальне прийняття рішень про списання є неспроможним.

Дійсно, Законами України  N2285-IV від 23 грудня 2004 року, N2505-IV від 25 березня 2005 року на 2005 рік зупинена дія підпункту "г" підпункту 18.2.1, підпункту 18.2.3 Закону України №2181-Ш (списання податкового боргу через форс-мажорні обставини).

Однак позивач подавав заяви про списання боргів у 2004 році, до зупинення права на списання боргів, податковий орган у порушення встановленого законом та підзаконнім актом порядку такі заяви у повному обсязі не задовольнив, а тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

На підставі вказаного апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована і задоволенню не підлягає, судом першої інстанції постанова прийнята при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, без порушень  норм матеріального  і процесуального права, інших підстав для його скасування не має.

Керуючись статтями 24, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Первомайської міжрайонної державної  податкової  інспекції  в Автономної Республіки  Крим залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від  25 січня  2007 року у справі № 2-19/6826-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді