ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2007                                                                                                              Справа № 5/293-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді  Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

за участю представників:

від позивача: Лелеко В.В., довіреність №518  від 10.11.05,  юрисконсульт;

від відповідача представник у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2007р. у справі №5/293-07

за позовом відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м. Кривий Ріг

до дочірнього підприємства “Станіслав”,  м. Кривий Ріг

про стягнення 3 916, 44 грн,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007 року відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до дочірнього підприємства “Станіслав” з позовом про стягнення 3 916, 44 грн, вказував, що між ним та відповідачем було укладено договір №2200 на постачання електричної енергії, відповідно до умов якого він зобов”язався постачати електричну енергію, а відповідач –сплачувати вартість отриманої електроенергії. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору в частині оплати за спожиту електроенергію, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3 916, 44 грн за період з липня 2003 року по жовтень 2004 року. (а. с. 2 –3)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2007 року (суддя Шевченко С.А.) в позові відмовлено. Рішення мотивовано посиланням на те, що згідно копіїї витягу з ЄДРПОУ найменування споживача електроенергії є дочірнє підприємство “Станіслав”  Болгарської фірми “От “Станіслав Йорданов”, а позов поданий до дочірнього підприємства “Станіслав”, тобто до неналежного відповідача. (а. с. 45)

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги, при цьому скаржник посилається на слідуючі обставини:

·          відповідно до п. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України суддя при підготовці справи до розгляду вирішує питання про заміну неналежного відповідача;

·          оскільки представник відповідача участь у розгляді справи не приймав, він не зміг заявити клопотання про заміну відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 року назву відповідача уточнено і визначено, що його повна назва згідно виписки із Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України по Дніпропетровській області є: дочірнє підприємство “Станіслав” Болгарської фірми “От “Станіслав Йорданов”. (а. с. 41, 63)

Представник відповідача в судове засідання не з”явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. (а. с. 66)

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представника відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що оскаржене рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається із матеріалами справи, 21.07.1997 року між сторонами по справі було укладено договір №2200 на постачання електричної енергії, відповідно до умов якого позивач зобов”язався поставити електричну енергію, а відповідач –сплачувати вартість отриманої електроенергії та інших платежів згідно умов договору, який був в подальшому пролонгований на послідуючі періоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про електроенергетику”, п. 1.2 Правил користування електричною енергією, споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Згідно ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов”язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є однією з підстав виникнення зобов”язань.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судовою колегією та вбачається з матеріалів справи, зокрема з рахунків та довідок про спожиту електроенергію, розрахунку позовної вимоги, позивачем свої договірні зобов”язання виконано.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата платіжних документів здійснюється абонентом в п”ятиденний строк після дати, вказаній в платіжному документі. (а. с. 8)

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про порушення відповідачем умов договору в частині оплати і вважає необхідним стягнути заборгованість за спожиту електроенергію за період з липня 2003 року по жовтень 2004 року в сумі 3 916, 44 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Ніхто із сторін заяви про застосування позовної давності не подавав.

Висновок суду про те, що позов заявлений не до належної сторони, не відповідає дійсності. Позивач вказав в позові назву відповідача в скороченому вигляді, в зв”язку з чим назва відповідача була судом апеляційної інстанції уточнена.

З огляду на наведене, та, керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2007 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства “Станіслав” Болгарської фірми “От “Станіслав Йорданов” на користь відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” 3 916, 44 грн, витрати на сплату державного мита –102 грн, витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу –118 грн, витрати на сплату державного мита за розгляд апеляційної скарги –51 грн.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                                     Л.В. Чоха

Судді:                                                                                            І.А. Сизько

І.В. Тищик