ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"05" жовтня 2007 р.
Справа № 3/249

« 05 »  жовтня  2007
року
справа №  3/249

11 год. 30 хв.

За позовом  Державної податкової інспекції у
Семенівському районі м.Семенівка, вул.Червона Площа, 10

до   Приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про припинення підприємницької
діяльності

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового
засідання   Карнабеда Т. О.

Представники
сторін :

від позивача:
не з”явився

від відповідача:  не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач заявив позов про припинення
підприємницької діяльності відповідача
через неподання ним з 01.01.2002р., тобто більше року, податкових
декларацій та документів бухгалтерської звітності.

Відповідач в засідання суду не
з”явився.

Суд,  з”ясувавши обставини та докази по справі,
встановив наступне:

Розпорядженням Семенівської
районної державної адміністрації від
29.08.2000р. здійснена державна реєстрація суб”єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 (
ідент. номер НОМЕР_1 ). Перебуває на обліку в ДПІ у Семенівському районі з
26.12.2000р.

В силу пункту 17 статті 11 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N
509-XII органам державної податкової служби надано право звертатися у
передбачених законом випадках до суду із заявою (позовною заявою) про
скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 9 Закону
України “Про систему оподаткування”
платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести
бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність
і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до
державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів
декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Так, відповідно до статті 46 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
від 15.05.2003р. № 755-IV ( набрав чинності з 1 липня 2004 року ) державна  реєстрація припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця проводиться у разі, зокрема, постановлення
судового  рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Однією з підстав для   постановлення   судового
рішення  про припинення  підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця
є неподання протягом  року  органам державної податкової служби
податкових декларацій,  документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову є припинення підприємницької діяльності відповідача. Позовні
вимоги мотивовані тим, що в порушення статті 9 Закону України “Про систему
оподаткування” приватний підприємець ОСОБА_1 не подає податкової звітності з
01.01.2002р. ( жодного звіту не подано ), тобто більше року, що підтверджується
довідкою від 10.05.2007р.

До матеріалів даної справи
податковим органом додано копію довідки від 21.10.2003р. № С -13  з якої вбачається, що ОСОБА_1 засуджений
04.10.2002р. Чернігівським апеляційним судом до 15 років позбавлення волі.

Відповідно до п.п.15.4.1 п.15.4
ст.15 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”  від 21.12.2000р. № 2181-III граничні  строки
для  подання податкової
декларації, визначені  пунктом  4.1
статті  4,  заяв
про   перегляд   рішень контролюючих  органів,
визначені  пунктом 5.2 статті
5,  заяв про повернення  надміру
сплачених  податків,   зборів
(обов'язкових платежів),
визначені   пунктом   15.3
цієї  статті,  підлягають продовженню керівником податкового
органу  (його  заступником)
за письмовим  запитом платника
податків,  якщо такий платник податків
протягом зазначених строків, зокрема, перебував у місцях позбавлення волі за
вироком суду.

Такий письмовий запит відповідача на
продовження терміну  відсутній.

При таких обставинах, коли вимоги
позивача підтверджуються матеріалами справи, вони підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 46 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” від
15.05.2003р. № 755-IV передбачено, що фізична
особа  позбавляється  статусу
підприємця  з дати внесення  до
Єдиного  державного  реєстру
запису  про   державну реєстрацію    припинення
підприємницької   діяльності   фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ч.5 ст.49 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
від 15.05.2003р. № 755-IV  порядок  державної
реєстрації  припинення
підприємницької діяльності за судовим рішенням,
що не  пов'язано  з
банкрутством фізичної   особи   -
підприємця,  здійснюється  за
процедурами, встановленими частинами дев'ятою - вісімнадцятою
статті  47  цього Закону.

Керуючись Законом України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, ст.ст. 69,
70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Припинити підприємницьку
діяльність  Приватного підприємця ОСОБА_1
( АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1 ).

Зобов”язати відповідача для
здійснення процедури державної
реєстрації    припинення
підприємницької  діяльності вчинити дії,
передбачені ч.9, 11 ст.47 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців” від 15.05.2003р. № 755-IV.

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                В.
М. Репех

Повний текст постанови
підписаний