ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 40/116
24.04.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          приватного комерційно-виробничого підприємства «Спецторг»

до           приватного підприємства «Фактум»

про          стягнення 1389,37 грн.

При секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

від позивача: Горщар С.В., представник за довіреністю №70/5 від 29.01.07 року

від відповідача: не з’явився

встановив :

Приватне комерційно - виробниче підприємство «Спецторг»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до приватного підприємства «Фактум»про стягнення 1389,37 грн.  заборгованості за договором поставки №145 від 27.08.02 року (далі договір).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, відповідно до взятих на себе зобов’язань за договором, відвантажив відповідачу товар на суму 4 901,16 грн., що підтверджується наявною матеріалах справи видатковою накладною № И-008058 від 06.10.03 року, а відповідач прийняв його (довіреність серії ЯЕШ №641823 від 23.03.09 року).

Відповідно до 5.1.3 договору оплата за відвантажений товар при проведенні поставки з оплатою «за фактом отримання товару»проводиться протягом двох банківських днів з моменту прийняття зазначеної партії покупцем.

Отже кінцевий строк розрахунків відповідача перед позивачем настав з моменту відвантаження, а саме 06.10.03 року і  закінчився 09.10.03 року.

Відповідач частково розрахувався за відвантажений товар, відповідно до платіжних доручень (від 02.10.03 року в розмірі 2400,00 грн.; від 28.11.03 року в розмірі 1200,00 грн.; від 19.05.07 року в розмірі 600,00 грн.).

Таким чином станом на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача перед позивачем склала 701,16 грн. основного боргу.

В ході досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача вимогу № 6 від 23.02.06 року про оплату  основного боргу у сумі 701,16 грн., нараховану пеню за прострочення платежу у сумі 356,72 грн., збитки спричинені інфляцією в розмірі 173,02 грн., та суму 50% річних у розмірі 1118,12 грн.

В ході судового розгляду справи представник позивача подав заяву про зміну та уточнення позовної зави, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу, а саме 701,16 грн., суму пені 128,08 грн., суму збитків спричинених інфляцією у розмірі 191, 30 грн., суму 50 % річних в розмірі 1298,76 грн., а також витрати пов’язані зі сплатою державного мита 102,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Розгляд справи відкладався. Представник відповідача в судові засідання не з’являвся, витребуваних судом документів не подав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд погоджується з доданими розрахунками до позовної заяви та приходить до висновку,  що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 701,16 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 701,16 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дії відповідача, з несплати заборгованості за відвантажений товар є порушенням грошових зобов’язань, взятих на себе стороною за договором, а тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Відповідно до п 10.3  Договору, у випадку затримки оплати товару відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за весь період прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою  Національного банку України, що діяла в період прострочення.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача в частині суми збитків спричинених інфляцією у сумі 191,30 грн. та пені у сумі 128,08 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 10.5 Договору у разі, якщо прострочення платежу триватиме більше одного місяця позивач має право додатково стягнути з відповідача 50 % річних від простроченої суми за весь період прострочення.

Позивач скористався передбаченим правом за договором та просить стягнути з відповідача штрафні санкції.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідач 50 % річних від простроченої суми заборгованості за весь період підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 1298,76 грн.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82, 83, 84 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства «Фактум»( 04050, м. Київ, вул. Дмитрівська 18/24, фактична адреса 04108, м. Київ, пр-кт Правди 33 кв. 41, , р/р 868 в першій КФ АБ «ВАбанк»,  МФО 320360, або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь приватного комерційно-виробничого підприємства «Спецторг»(18008, м. Черкаси, вул. Смілянська 163, п/р в Черкаській філії АКІБ «УкрСиббанк», МФО 354455) основний борг в сумі 701 (сімсот одна) грн. 16 коп., пеню в сумі 128 (сто двадцять вісім) грн. 08 коп., 50 % річних в сумі 1298 (одна тисяча двісті дев’яносто вісім) грн. 76 коп., збитки від інфляції в сумі 191 (сто дев’яносто одна) грн. 30 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 (сто дві) грн., 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 2539 (дві тисячі п’ятсот тридцять дев’ять)грн. 30коп.

3.  Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          С.М. Мудрий