ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.08.07
Справа № 10/700-06.

За позовом : Відкритого акціонерного товариства “ Сумигаз ”, м. Суми

до відповідача : Приватного підприємства “ Силікат-С ”, м. Суми

третя особа : Дочірне підприємство «Газовик» Відкритого акціонерного товариства «Сумигаз», м. Суми

про встановлення сервітуту

СуддЯ   ЛЕВЧЕНКО П. І.

За участю представників сторін :

від позивача:           Петренко Н.А.

від відповідача:           Лисенко С.І.

від третьої особи : Рибалко Л.І.

В засіданні приймала участь секретар судового засідання Литвиненко Ю.В.

Суть спору : позивач просить встановити на його користь безоплатний, без визначення строку сервітут ( в обсязі права безоплатного користування , права на здійснення поточного та профілактичного ремонту, права безперешкодного проїзду рухомого залізничного складу) щодо належної Приватному підприємству „Силікат-С” ділянки залізничної колії довжиною 304 метри , яка знаходиться за адресою : м. Суми, вул. То полянська , 22 .

Відповідач проти позову  заперечує, посилаючись на те, що його право власності  на під’їзну залізничну колію не зареєстровано, а тому на думку відповідача, він не має необхідного обсягу  дієздатності  для укладення  договору про встановлення сервітуту.

Крім того, відповідач вважає , що скраплений газ до зливних резервуарів позивача по вул. Тополянській , 22 в м. Суми може постачатися автоцистернами, на підтвердження чого надав суду  інформацію сайтів мережі Інтернет з пропозиціями здачі в оренду автоцистерн для перевезення  скрапленого газу, надання послуг з доставки скрапленого газу, зокрема, автотранспортом. Відповідач також посилається на те, що зміст договорів купівлі-продажу скрапленого газу, які укладаються  ВАТ „Укрнафта” на Українській аграрній біржі, не виключає можливості поставки скрапленого газу покупцям автотранспортом, а не лише залізницею.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи , господарський суд встановив :

На підставі договору  купівлі-продажу від 30.05.2003 року Приватне підприємство „Силікат-С” (відповідач) придбав у власність у ВАТ „Птахорадгосп Сумський „ під’їзну залізничну колію по вул. Тополянській , 22 в м. Суми за ціною 81 600 грн. 00 коп. і отримав цю під’їзну колію у власність від продавця згідно акту прийому-передачі від 12.06.2003 року .

Ці факти встановлені рішенням господарського суду Сумської області від 01.02.2007 року у справі № 3/799-06 за позовом ПП „Силікат-С” до КП „Сумське міське  БТІ” , яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду  від 06.006.2007 року у справі № 3/799-06 .

Тим рішенням господарський суд зобов’язав КП „Сумське міське БТІ” зареєструвати  у встановленому  порядку право власності  ПП „Силікат-С” на під’їзну залізничну колію по вул. Тополянській , 22 в м. Суми на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2003 року .

У вищезгаданих рішенні та постанові у справі № 3/799-06 визначено, що довжина належної ПП „Силікат-С” на праві власності  під’їзної колії по вул. Тополянській, 22 в м. Суми складає 304 метри.

Таким чином, вищезгаданим рішенням та постановою у справі № 3/799-06 спростовуються заперечення відповідача проти позову у даній справі стосовно відсутності  у нього необхідного обсягу дієздатності для укладення договору про встановлення сервітуту.

Відповідач є юридичною особою, яка ліквідується за рішенням її власника  від 02.08.2006 року , але на цей час ліквідація не завершена і з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців відповідач не  виключений .

Відповідач є власником ділянки під’їзної залізничної колії довжиною 304 метри по вул. Тополянській, 22 в м. Суми і є на даний час юридичною особою .

Цього достатньо для того, щоб відповідач міг укласти договір  про встановлення сервітуту з позивачем щодо права користування згаданою ділянкою залізничної колії .

По вул. Тополянській,20 в м. Суми знаходиться Сумська газононаполювальна станція , власником і орендодавцем  якої є позивач , а орендує її підприємство  „Газовик” ( третя особа у даній справі) на підставі договору оренди № 13/47 від 01.06.2000 року .

Дочірнє підприємство „Газовик” створене наказом ВАТ „Суми газ” від 11.04.2000 року , зокрема, для більш якісного забезпечення потреб населення області скрапленим газом.

До матеріалів справи долучено виробничо-технічний паспорт Сумської газононаповнювальної станції від 01.01.2001 року ( т. 2, а.с.45-52 )

Згідно виробничо-технічного паспорту  газоногазононаповлювальної станції , яка знаходиться  в м. Суми по вул.Тополянській,20 , найближча залізнична станція – Суми П.З.Д., відстань від газононаповолювальної станції  до заводу – постачальника скрапленого газу по залізній дорозі 200 км.

До складу газонаповнювальної станції входить залізничний тупик, залізнична естакада.

Таким чином, як свідчить виробничо-технічний паспорт Сумської газонаповнювальної станції, ця станція розрахована та пристосована на приймання скрапленого газу, який надходить саме залізничним транспортом у залізничних цистернах з магістральної залізничної гілки .З залізничної естакади скраплений газ зливається з залізничних цистерн до зливних резервуарів , які пристосовані до приймання скрапленого газу саме з  залізничних цистерн , які подаються на залізничну естакаду.

Відповідач є власником саме тієї ділянки залізничної колії № 25 довжиною 304 метри  по вул. Тополянській, 22  в м. Суми , яка забезпечує  можливість доставки скрапленого газу у залізничних цистернах від магістральної залізничної гілки  до газонаповнювальної станції позивача . Газонаповнювальна станція працює з 1962 року  і увесь цей час вищезгадана ділянка залізничної колії № 25 використовувалась і використовується позивачем та його дочірнім підприємством  „Газовик” як орендарем Сумської газонаповнювальної станції для проїзду рухомого складу на територію станції.

Скраплений газ з резервуарів позивача, які знаходяться на Сумській газонаповнювальній станції розподіляється позивачем серед підприємств-споживачів Сумської області та населення Сумської області. Отже, зазначена вище дільниця залізничної колії має стратегічне значення для споживачів ( у тому числі населення) Сумської області , які потребують своєчасної та безперебійної поставки скрапленого газу .

Позивачем 05.05.2006 року було отримано від відповідача листа без номера і дати , в якому відповідач запропонував позивачеві як кінцевому користувачеві згаданої вище під’їзної колії розглянути можливість придбання  ділянки залізничної колії у власність по ринковій ціні  за 612 тис. грн. без ПДВ ( том 1 а.с. 13).

Позивач, не погодившись з пропозицією відповідача , направив відповідачеві пропозицію щодо укладення договору про встановлення  сервітуту від 12.10.2006 року № 13/1860 ( т.1, а.с. 14 ) , але відповідач відхилив цю пропозицію листом від  29.10.20006 року ( т. 1, а.с. 15) , запропонувавши позивачеві придбати ділянку залізничної колії за ціною вже 900 000 грн. Для позивача є неприйнятною така пропозиція відповідача.

Позивач на протязі тривалого часу підтримував залізничну колію № 25 в належному стані, здійснював її капітальний ремонт, що підтверджується актами №№ 1,2,3 приймання  виконаних робіт від 20.04.1997 року, від 29.04.1997 року , від 09.06.1997  року ( том 2, а.с.92-94) .

ВАТ «Сумигаз» є підприємством з державною часткою власності  , його засновником є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» Забезпечуючи споживачів ( у тому числі населення) Сумської області скрапленим  газом ВАТ «Сумигаз» виконує важливу загальнодержавну  функцію щодо забезпечення цим видом палива підприємств та населення області .

Відповідно наданих суду  схем примикання  під’їзної колії № 25 по вул. Тополянській, 22 в м. Суми частина  колії належить відповідачеві , а гранична  її частина ( кінцева, яка означена на схемі жовтим кольором ,  т. 1, а.с. 134, 135 ) належить позивачеві. Ця колія підведена до залізничної естакади та зливних резервуарів , в яких  зберігається скраплений газ.

Схеми примикання  свідчать, що не існує іншої під’їзної колії , через які можуть подаватися залізничні цистерни  на залізничну  естакаду позивача для зливу в резервуари позивача , які знаходяться під залізничною естакадою.

Згідно договору № 36  на транспортні послуги від 21.03.2006 року , укладеному між ВАТ « Сумське міжгалузеве підприємство  промислового залізничного  транспорту» та ДП «Газовик» ВАТ « Сумигаз» здійснюється подавання та збирання вагонів (цистерн) для поставки скрапленого природного газу ( т. 1, а.с. 137-141) .

Вагонообіг  ВАТ «Сумигаз» по залізничній колії  відповідача складає 2-4 залізничні цистерни скрапленого газу об’ємом 50-75 куб.м. щомісячно на протязі 2006-2007  років , що підтверджується довідкою ВАТ «Сумигаз» (т. 1, а.с. 143) .

Зважаючи на те, що Сумська газонаполювальна  станція пристосована виключно для отримання  скрапленого газу від постачальників по залізниці та зливу його з залізничних цистерн , що подаються  на залізничну естакаду для зливу в резервуари , договори купівлі-продажу скрапленого газу ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» укладає з ВАТ «Укрнафта» лише з умовою поставки скрапленого газу залізницею .

Іншої під’їзної залізничної колії до  Сумської газонаповнювальної станції , крім тієї, що є власністю відповідача, не існує , а постачання автотранспортом  в даному разі є неможливим , оскільки газонаповнювальна  станція збудована саме на залізничній колії і пристосована лише для приймання (зливу) скрапленого газу через залізничну естакаду з залізничних цистерн .

Тобто, іншого способу для задоволення  своїх потреб та потреб споживачів скрапленого газу Сумської області  в даному випадку у позивача немає крім встановлення права користування  ділянкою залізничної колії № 25, яка належить відповідачеві .

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування  чужим майном може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб , які не можуть бути  задоволені іншим способом.

Статтею 402 ЦК України визначено, що сервітут  може бути встановлений договором , законом, заповітом  або рішенням суду , а в разі недосягнення домовленості про   встановленні сервітуту та про його умови спір вирішується  судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Оскільки відповідач ухиляється від укладення договору про встановлення сервітуту і відсутня таким чином домовленість  про умови такого договору, суд вважає позовні вимоги  правомірними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним .

Згідно ст.ст. 44,49 ГПК України на відповідача  покладаються  судові витрати у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.  401,402,403 ЦК України , ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85 ГПК України , господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю .

2.          Встановити на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» ( м. Суми, вул. Лебединська, 13; )  безоплатний, без визначення строку сервітут в обсязі права безоплатного користування , права на здійснення поточного та профілактичного ремонту, права безперешкодного проїзду рухомого залізничного складу, щодо належної Приватному підприємству „Силікат-С” ( м. Суми, вул.Воскресенська,2 ;  ) ділянки залізничної під’їзної колії №25 довжиною 400 метри , яка знаходиться за адресою : м. Суми, вул. Тополянська , 22 .

3.          Стягнути з Приватного підприємства „Силікат-С” ( м. Суми, вул.Воскресенська,2 ;  ) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Сумигаз» ( м. Суми, вул. Лебединська, 13; ) 85 грн. 00 коп.  витрат по держмиту,  118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Повний текст рішення підписаний суддею 14 серпня 2007   року.