ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.09.07                                                                                           Справа  № 11/324

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Луганськвуглетехпоставка»№1384 від 22.01.07р.

на рішення господарського суду Рівненської області від 11.01.2007року

у справі    №11/324

за позовом ТзОВ «Луганськвуглетехпоставка», м. Луганськ

до відповідача 1 ТзОВ НВП «Діогран», м. Рівне

до відповідача 2 фірма «Маль-Бут»м. Сенніца Ружана, Польща

про визнання недійсним договору про переведення боргу

За участю:

Від позивача: не з’явився;

Від відповідача: не з’явився;

Від відповідача: не з’явилися;

В ході судових засідань представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Грязнов В.В.) від 11.01.2007р. у справі №11/324 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задоволити, з огляду на те, що господарським судом не було враховано того, що при укладенні договору про переведення боргу від 23.11.2005р. сторонами не було дотримано вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору, оскільки основний договір купівлі-продажу частки у товаристві укладено з дотриманням нотаріального посвідчення договору, тому вважає, що згідно ст. 513 ЦК України договір переводу боргу повинен бути укладений також у нотаріальній формі. У доповненні до апеляційної скарги посилається на розірвання спірного договору з підстав його невиконання сторонами.

Відповідач 1 у відзиві зазначає, що спірний договір укладено з дотриманням вимог чинного законодавства, підстав для визнання договору недійсним немає, тому просить залишити рішення господарського суду без змін.

Відповідач 2 відзиву на апеляційну скаргу не надіслав, явку представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлявся про час розгляду справи, враховуючи те, що справа неодноразово відкладалася, представник відповідача 2 в судові засідання не з’являвся, колегія дійшла висновку про розгляд справи без його участі, оскільки вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду по суті.

За клопотанням сторін справа слуханням відкладалася з 24.04.07р. на 5.06.07р.та на 16.08.07р., а також строк розгляду справи продовжувався до 18.09.07р.

18.09.07р. в судове засідання представники сторін не з’явились, належним чином повідомлялися про час розгляду справи. Позивачем подано клопотання про відкладення та продовження строку розгляду справи, проте у задоволенні такого відмовлено за безпідставністю, враховуючи те, що справа неодноразово відкладалася, колегія вважає за можливе та доцільне справу закінчити у відсутності представників сторін, за наявними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 11.01.2007 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

20.04. 2005р. між ТзОВ НВП “Діогран” (продавець) та Фірмою “Маль-Бут” (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки Товариства з обмеженою відповідальністю. Згідно пп. 1.1, 2.1, 3.1 договору продавець зобов’язується передати у власність покупця частку в статутному фонді ТзОВ НВП “Діогран”, а покупець –прийняти і оплатити цю частку; статутний фонд складає 1 051 859,10 грн., розмір частки 1 041 340,52 грн. –99% часток статутного фонду. Покупець зобов’язується сплатити 104 134,52 грн. Термін оплати –до 12.04.2007р., вид розрахунків –безготівковий. Договір підписано представниками ТзОВ НВП “Діогран”та Фірми “Маль-Бут”, скріплено відбитками печаток сторін. Даний договір 20.04.2005р. посвідчено приватним нотаріусом Сохацькою О.В., про що внесено реєстровий запис №609.

21.04.05р. між ТзОВ НВП “Діогран” (продавець) та Фірмою “Маль-Бут” (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки Товариства з обмеженою відповідальністю та додаток до нього, яким згідно преамбули внесено зміни до договору купівлі-продажу частки товариства від 20.04.2005р. –шляхом викладення його в новій редакції. Згідно пп. 1.1, 2.1, 3.1 договору продавець зобов’язується передати у власність покупця частку в статутному фонді ТзОВ НВП “Діогран”, а покупець –прийняти і оплатити цю частку; статутний фонд складає 1 051 859,10 грн., розмір частки 1 041 340,52 грн. Покупець зобов’язується сплатити за частку 1 041 340,52 грн. Термін оплати –до 12.04.2007р., вид розрахунків –безготівковий. Договір підписано представниками сторін, скріплено відбитками печаток сторін, змін та доповнень сторони до договору не вносили.

23 листопада 2005р. між Фірмою “Маль-Бут” (первісний боржник) ТзОВ “Луганськвуглетехпоставка” (новий боржник) та ТзОВ НВП “Діогран” (кредитор) укладено договір про переведення боргу №1-05. Згідно пп. 1.1, 1.2, 3.1, 3.2 Договору, первісний боржник переводить, а новий боржник приймає борг Фірми “Маль-Бут”за Договором купівлі-продажу частки ТзОВ б/н від 21 квітня 2005р., який укладено первісним боржником і кредитором. Новий боржник приймає на себе зобов’язання первісного боржника по сплаті кредиторові 1 041 340,52 грн. за частку у статутному фонді ТзОВ НВП “Діогран”. Згідно п. 5.1 Договору договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписано представниками та скріплено відбитками печаток сторін. Змін та доповнень сторони до Договору не вносили.

Аналізом наявних у справі доказів встановлено, що платіжними дорученнями №3304 від 30.03.2006р. та №3316 від 31.03.2006р. ТзОВ “Луганськвуглетехпоставка” згідно договору про переведення боргу перерахувало на розрахунковий рахунок ТзОВ НВП “Діогран” 1 041 000,00 грн. (а.с. 11-13).

ТзОВ “Луганськвуглетехпоставка” звернулося з позовом про визнання недійсним договору про переведення боргу №1-05 від 23.11.2005р., вважаючи його таким, що укладений з порушенням законодавства, посилаючись на те, що під час укладення спірного договору не було дотримано передбаченої ст.ст. 513, 521 ЦК України вимоги щодо форми договору, оскільки договір про переведення боргу укладено у простій письмовій формі, тоді як договір купівлі-продажу частки від 21.04.2005р. був посвідчений нотаріально.

Перевіряючи доводи позивача та аналізуючи діюче законодавство, що регулює дані правовідносини встановлено що, статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має спрямовуватись на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.(ч.4 ст.203 ЦК України).

Згідно п. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Спірний договір №1-05 про переведення боргу, укладений з дотриманням вимог, що ставляться до правочинів про заміну боржника у зобов’язанні і визначені ст.ст. 520-522 ЦК України, що також зазначено у преамбулі самого договору. Висновок господарського суду про те, що позивачем не наведено умов (з визначенням конкретного положення договору), які не відповідають діючому законодавству, є обгрунтованим.

Як встановлено з матеріалів справи договір купівлі-продажу частки Товариства з обмеженою відповідальністю від 20.04.2005р. укладений між фірмою «Маль-Бут»та ТОВ «НВП «Діогран»у письмовій формі та посвідчено нотаріально. 21.04.05р. до цього договору були внесені зміни, шляхом викладення договору у новій редакції. Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту; згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як вбачається з рішення господарського суду Рівненської області від 26.12.05р. по справі №14/369 договір купівлі-продажу частки товариства в новій редакції від 21.04.05р. визнано дійсним.

З урахуванням того, що основним договором у зобов’язанні з переведення боргу за договром №1-05 від 23.11.05р. є договір купівлі-продажу частки товариства від 21.04.05р., який укладений у простій письмовій формі та визнаний рішенням суду дійсним, та з огляду на відсутність законодавчо закріпленої вимоги про нотаріальне посвідчення договору про переведення боргу та укладення основного боргу у простій письмовій формі, колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що нотаріальне посвідчення спірного договору не вбачається за обов’язкове.

Покликання скаржника в доповненні до апеляційної скарги на те, що договір від 23.11.05р. №1-05 в силу пунктів 3.1, 4.2, 5.1 повинен вважатися розірваним у зв’зку з неналежним виконанням з його боку умов по оплаті, не можуть братися колегією до уваги, оскільки дані твердження не відповідають обраному способу захисту порушеного права.

Крім цього, посилання скаржника на те, що згідно платіжних доручень кошти в розмірі 1041000 грн. на виконання умов договору №1-05 від 23.11.05р. не перераховувалися, оскільки в них зазначено: «перерахунок грошових коштів згідно договору переведення боргу №1 від 27.03.07р.» спростовуються листом філії ВАТ «Укрексімбанку»в м. Луганську, поданим самим скаржником, в якому зазначено, що «згідно листа клієнта від 16.11.06р. ТзОВ «Луганськвуглетехпоставка», правильним слід вважати призначення платежу «перерхування грошових коштів згідно договору переводу боргу №1-05 від 23.11.05р. за придбання частки ТзОВ «Діогран»без ПДВ». Крім цього, як встановлено з матеріалів справи та пояснень представників сторін, будь-якого іншого договору про переведення боргу, укладеного між сторонами на час оплати 1 041 000 грн. скаржником не існувало.

Враховуючи те, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували невідповідність договору вимогам законодавства і в апеляційній скарзі ототожнюючи право його оспорення з правом оспорення договору купівлі-продажу частки ТОВ від 21.04.2005р., стороною якого він не є, колегія погоджується з висновком господарського суду та вважає, що в позові відмовлено підставно.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Рівненської області від 11.01.2007р. по справі за №11/324 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Рівненської області.

Головуючий–суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.