КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2007                                                                                           № 18/287

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Баришніков А.Г., Маштаков Є.Д.

від відповідача - Гуз І.К., Андрійцов М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Колективного виробничо-торгового взуттєвого підприємства "Київ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.06.2007

у справі № 18/287

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудсервіс"

до                                                   Колективного виробничо-торгового взуттєвого підприємства "Київ"

про                                                  стягнення 262122,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Атомбудсервіс» звернулося до суду з позовом, у якому просило судстягнути з  ТОВ «Підприємство «Київ» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 257 971,97 грн. та 4 150,77 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 27.06.2007 р. позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Підприємство «Київ» звернулось  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення  скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що договір №17/7 від 03.03.2006 р. є неукладеним. Також відповідач стверджує, що додаткова угода №1 від 19.04.2006 р. до договору, додаткова угода №2 від 26.09.2006 р. до договору, договірна ціна на демонтажні роботи на об’єкті за травень 2006 року, довідка про вартість виконаних підрядних робіт за квітень 2006 року, довідка про вартість виконаних підрядних робіт за вересень 2006 року, акти приймання виконаних робіт за вересень 2006 року, акт звіряння взаєморозрахунків на 07.12.2006 р. є недійсними, оскільки підписані з боку відповідача не уповноваженою особою. При цьому, відповідач наголошує на тому, що зазначені документи повинні бути підписані Головою правління та Заступником голови правління – фінансовим директором, а  підписані лише Головою правління відповідача.

Позивач у  відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2007 р. зупинено  апеляційне провадження у справі № 18/287 до набрання чинності рішенням Господарського суду Запорізької області у справі  № 7/253/07 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атомбудсервіс» про визнання неукладеним  договору підряду № 17/7 від 03.03.2006 р., визнання недійсними додаткових угод до вказаного договору та актів приймання виконаних робіт за договором підряду № 17/7 від 03.03.2006 р.

У зв’язку з відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ» від позову  по  справі № 7/253/07, провадження у вказаній справі було припинено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 р. провадження у справі № 18/287 було поновлено.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає  наступне.

03.03.2006 р. між сторонами укладений договір №17/7 на проведення демонтажу, реконструкції, будівельно-монтажних робіт на об’єкті відповідача, що знаходиться за адресою:  м. Київ, вул. Січневого повстання, 34.

Відповідно до розділу 4 договору та додаткової угоди № 2 від 26.09.2006 р. до нього, сторонами визначено орієнтовну вартість робіт по договору, що складає  864 076,40 грн. (з ПДВ).

Відповідно до ч. 1 ст. 853, ст. 882 Цивільного кодексу України, розділів 5 та 6 договору відповідач зобов’язаний прийняти у позивача якісно виконані роботи, підписавши при цьому акти виконаних робіт форм КБ-2в та КБ-3 відповідальними представниками сторін, та провести з ним розрахунок за цим договором або негайно заявити про допущені в роботі недоліки.

Згідно з п. 5.1. розділу 5 «Порядок розрахунків» вищевказаного договору відповідач повинен був проводити оплату робіт на протязі 3-х днів з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт.

На виконання умов договору позивачем були виконані роботи, про що свідчать  підписані уповноваженими особами сторін довідки про вартість виконаних робіт та акти приймання виконаних підрядних робіт за квітень, травень, вересень 2006 року  (типова форма № КБ-2в та КБ-3) на загальну суму  863 708,00 грн.

Так, позивачем були фактично виконані роботи в квітні 2006 року на суму 324 030,00 грн., в травні 2006 року на суму 298 046,40 грн., у вересні 2006 року на суму 241 632,00 грн.

Відповідач частково розрахувався за договором № 17/7 від 03.03.2006. Станом на 01.10.2006 р. відповідачем було оплачено позивачу за фактично виконані роботи кошти у розмірі 622 076,40 грн., про що свідчать виписки Київської міської філії АКБ „Укрсоцбанк” по особовому рахунку за 26.05.2006р., 16.06.2006р., 05.07.2006р., 19.07.2006р.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин вважається схваленим у разі, якщо особа вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Таким чином, Колективне виробничо-торгове взуттєве підприємство «Київ» своїми діями схвалило договір № 17/7 від 03.03.2006.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 241 632,00 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно із  частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем 26.04.2007 р. на адресу відповідача був направлений лист – вимога з проханням перерахувати на користь позивача заборгованість у розмірі 241 632,00 грн., який залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Наявна заборгованість підтверджується також актом взаємозвірки розрахунків станом на 07.12.2006 р.

За прострочку виконання зобов’язань позивачем нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 257 971,97 грн. та 4 150,77 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин вимоги ТОВ «Атомбудсервіс» про стягнення з ТОВ «Підприємство «Київ» суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 257 971,97 грн. та 4 150,77 грн. трьох процентів річних з простроченої суми є обгрнутованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2007 року у справі № 18/287 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга ТОВ «Підприємство «Київ»  підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2007 року у справі № 18/287 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Підприємство «Київ»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

19.10.07 (відправлено)