ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" червня 2007 р.                                                                              Справа № 10/168-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Семекстрейд-ІСТ”, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Термінал”, с. Коржі

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача: Приватне підприємство „Стелсі” (третя особа 2);

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Трубіж” (третя особа 4);

Приватне підприємство „Племзавод „Трубізький”  (третя особа 5).

про стягнення  1125595,00  грн.

Представники сторін:

Від позивача –Мельник Н.Й. (довіреність від 20.02.2007р. № 76)

Від відповідача –не з’явився

Від третьої особи 2 –Холошин А.О. (довіреність від 11.06.2007р.)

Від третьої особи 4 - не з’явився

Від третьої особи 5 - не з’явився

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Семекстрейд-ІСТ" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Термінал”  (відповідач) про стягнення 1 125 595,00 грн. заборгованості з яких: 677 473,90 грн. боргу за отриману продукцію, 424 850,40 грн. штрафу за порушення зобов'язання, 7 537,09 грн. індексу інфляції за весь час прострочення, 15 733,61 грн. річних за неправомірне користування коштами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2007 р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 14.05.2007 р.

Відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 10.04.2007р. було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові суми відповідача.

Згідно з ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2007р. було продовжено строк вирішення спору по справі № 10/068-07 на один місяць до 10.07.2007р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.05.2007 р. відповідно до ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд", Приватне підприємство "Стелсі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Трубіж” та Приватне підприємство „Племзавод „Трубізький”.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, які виникли за Договором № 21/04-2006 поставки продукції від 3 квітня 2006 року, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж" щодо оплати за отриманий товар.

24 січня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж", відповідачем та позивачем було укладено Договір про переведення боргу, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався виконати зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Трубіж” перед позивачем за Договором № 21/04-2006 поставки продукції від 3 квітня 2006 року у сумі основного боргу у розмірі 435 744,00 грн..

У зв'язку з цим Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором поставки продукції № 21/04-2006 від 3 квітня 2006 року, а саме: суму основного боргу у розмірі 435 744,00 грн., крім того 5 577,52 грн. індексу інфляції та 6 971,90 грн. трьох відсотків річних, штраф у розмірі 424 850,40 грн., всього на загальну суму 873 143,82 грн., а також 8 731,44 грн. понесених ним судових витрат.

Крім того, позивач позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем  Договору № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" та Приватним підприємством "Племзавод "Трубізький" щодо оплати за отриманий товар.

22 березня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" було укладено Договір відступлення, згідно з умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" набув права Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" за Договором № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року.

27 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого Приватне підприємство "Стелсі" набуло право вимоги від Приватного підприємства "Племзавод "Трубізький" за Договором № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року.

24 січня 2007 року між Приватним підприємством "Племзавод "Трубізький", відповідачем та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір про переведення боргу, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався виконати зобов'язання Приватного підприємства "Племзавод "Трубізький" перед Приватним підприємством "Стелсі" за Договором № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року, а саме сплатити суму основного боргу у розмірі 127 056,36 грн.

1 березня 2007 року між позивачем та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір факторингу № 4/03/07, згідно з умовами якого Приватне підприємство "Стелсі" відступив позивачу права грошової вимоги до відповідача, у тому числі сум основного боргу, процентів, неустойок (штрафів, пені) у повному обсязі, за Договором  від 01.07.2005р. № 05/07-2005.

У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму основного

боргу у розмірі 127 056,36 грн., крім того 927,51 грн. індексу інфляції та 5 183,90 грн. трьох відсотків річних.

Також, позивач обґрунтовує позовні вимоги укладенням 1 червня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж" Договору № 04/07-2005 на поставку продукції та 10 січня 2006 року Договору поставки продукції № 02/01. Згідно зазначених договорів Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Трубіж" продукцію.

22 березня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" було укладено Договір відступлення, згідно з умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" набув права Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року

27 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого Приватне підприємство "Стелсі" набуло право вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року.

24 січня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж", відповідачем та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір про переведення боргу, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався виконати зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" перед Приватним підприємством "Стелсі" за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року.

1 березня 2007 року між позивачем та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір факторингу № 3/03/07, згідно з умовами якого позивач набув права вимоги до відповідача за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року у розмірі 114 673,54 грн., у тому числі процентів, неустойок (штрафів, пені) у повному обсязі.

У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки продукції 01.06.2005р. № 04/07-2005 та договором поставки продукції від 10.01.2006р. № 02/01, а саме: суму основного боргу у розмірі 114 673,54 грн., 1 032,06 грн. суму інфляційних втрат та 3577,81 грн. трьох відсотків річних.

Позивач просить об'єднати позовні вимоги, що ґрунтуються на укладених Договорах № 21/04-2006 поставки продукції від 3 квітня 2006 року, № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року та № 04/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року і № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року як такі, які є однорідними і у відношенні яких беруть участь ті ж самі сторони.

Представник позивача  в судовому засіданні 18.06.2007р. позовні вимоги підтримав, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних ухвалою суду документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами від 10.04.2007р. та  від  14.05.2007р., які які направлялись відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах  України, яка затверджена наказом Вищого господарського суду  України № 75 від 10.12.2002р., а саме рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані Господарським судом документи не надано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу  у відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи  доказами.

Під час розгляду справи представником позивача було надано довідки Головного управління статистики у  Дніпропетровській області  від 15.05.2007р.  № 18/13-1023, № 18/13-1021, в яких зазначено, що станом на 03.05.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Сімплі-Трейд” та Товариство з обмеженою відповідальністю „Проммасенерго” вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У зв’язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку про необхідність виключення ТОВ „Сімплі-Трейд” та  ТОВ „Проммасенерго” з числа третіх осіб.

Представник третьої особи   -  приватного підприємства „Стелсі” в судове засідання 18.06.2007р. з’явився позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники третьої особи 4, третьої особи 5 в судове засідання 18.06.2007р. не з’явивлись, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи 2 дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив

Між  Товариством  з обмеженою відповідальністю "Трубіж" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Семекстрейд-ІСТ” (постачальник, позивач) було укладено Договір поставки продукції № 21/04-2006 від 3 квітня 2006 року, відповідно до умов якого постачальник  поставив, а покупець  придбав комбікорми, кормові добавки, сировину для виробництва комбікормів (далі - продукцію).

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав свої зобов'язання за договором повністю, а саме поставив покупцю продукцію згідно Додатків до Договору № 21/04-2006.           Товариство з обмеженою відповідальністю "Трубіж"  за поставлену продукцію розрахувалось частково.

Внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж" своїх обов'язків за Договором № 21/04-2006 виник борг у розмірі 435 744,00 грн.

Зазначені факти підтверджуються видатковими накладними, Актом звірки взаємних розрахунків, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж" від 31.12.2006 року № 334, який підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Відповідно до п. 9.2 Договору поставки продукції № 21/04-2006 від 3 квітня 2006р. у випадку порушення покупцем строків оплати, покупець на основі претензії постачальника, виплачує в безспірному порядку на користь постачальника штраф в розмірі 0,5% від вартості  неоплаченої продукції за кожен день просрочки оплати.

Відповідно до Договору про переведення боргу від 24 січня 2007 року відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Термінал” прийняв борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" та зобов'язався виконати зобов'язання перед позивачем в строк до 09.02.2007р. в сумі 435744,00 грн.

Заявлену позивачем претензію № 05-1 від 05.03.2007 року відповідач визнав повністю (відповідь на претензію від 28.3.2007р. № 33).

Крім того, відповідно до укладеного Договору № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" продав, а Приватне підприємство "Племзавод Трубізький" придбав продукцію.

Умови Договору № 05/07-2005 на поставку продукції Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" виконав повністю, що підтверджується видатковими накладними.

Внаслідок неналежного виконання Приватним підприємством "Племзавод Трубізький" своїх обов'язків за Договором № 05/07-2005 у останнього виник борг у розмірі 127056,36 грн., що підтверджується Актами звірки взаємних розрахунків, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" та Приватним підприємством "Племзавод Трубізький" від 10.07.2006 року, Приватним підприємством "Стелсі" та Приватним підприємством "Племзавод Трубізький" від 27.12.2006 року, Приватним підприємством "Стелсі" та відповідачем від 27.02.2007 року, які підписані повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Договором відступлення від 22 березня 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" свої права за Договором № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго", у свою чергу, згідно Договору відступлення права вимоги (цесії) від 27 грудня 2006 року відступив право вимоги за Договором № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року Приватному підприємству "Стелсі".

Договором про переведення боргу від 24 січня 2007 року відповідач прийняв борг Приватного підприємства "Племзавод Трубізький" та зобов'язався виконати зобов'язання перед Приватним підприємством "Стелсі".

Договором факторингу № 4/03/07 від 1 березня 2007 року позивач набув права вимоги до відповідача за Договором № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року, відповідно до чого надіслав відповідачу повідомлення.

Заявлену позивачем претензію № 05-3 від 05.03.2007 року відповідач визнав повністю (відповідь на претензію від 28.03.2007р. № 35).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж" було укладено Договір на поставку продукції № 04/07-2005 від 1 липня 2005 року та було укладено Договір поставки продукції від 10 січня 2006 року № 02/01. Згідно зазначених договорів Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Трубіж" продукцію.

Внаслідок неналежного виконання ТОВ „Трубіж” своїх обов'язків за Договором № 02/01 у останнього виник борг у розмірі 114673,54 грн., що підтверджується Актами звірки взаємних розрахунків, які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" та ТОВ „Трубіж” від 10.07.2006р., між ПП „Стелсі” та ТОВ „Трубіж” від 27.12.2006р. та між ПП „Стелсі” та ТОВ „Корпорація „Термінал” від 27.02.2007р., які підписані  повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

22 березня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" було укладено Договір відступлення, згідно з умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" набув права Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімплі-Трейд" за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року.

27 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проммасенерго" та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого Приватне підприємство "Стелсі" набуло право вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року.

24 січня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубіж", відповідачем та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір про переведення боргу, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався виконати зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" перед Приватним підприємством "Стелсі" за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року.

1 березня 2007 року між позивачем та Приватним підприємством "Стелсі" було укладено Договір факторингу № 3/03/07, згідно з умовами якого позивач набув права вимоги до відповідача за Договором № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року у розмірі 114 673,54 грн., у тому числі процентів, неустойоки (штрафів, пені) у повному обсязі.

Заявлену позивачем претензію № 05-3 від 05.03.2007 року відповідач визнав повністю (відповідь на претензію від 28.03.2007р. № 35).

В силу ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічне положення містить ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 3 Додатків до зазначених Договорів визначено, що сплату вартості продукції відповідач здійснює протягом 3-5 днів на розрахунковий рахунок відповідача.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, яка визначає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

В силу ч. 2 ст. 20 ГК України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В частині 1 ст. 230 Господарського кодексу України зазначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Також у п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу  України  штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

Цивільним кодексом України встановлені санкції за прострочку виконання грошових зобов'язань, а саме ч. 2 ст. 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна вимога закону була передбачена і в статті 214 ЦКУРСР 1963 року.

При цьому індекс інфляції враховується при простроченні виконання грошового зобов'язання у всіх випадках.

Передбачені ст. 625 ЦК України річні як плата за користування чужими грошовими коштами, правова природа яких є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань, тобто вони не є мірою відповідальності (штрафними санкціями, передбаченими ст. 230 ГК України), а тому період нарахування відносно річних не обмежується шістьома місяцями від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, як то передбачено для штрафних санкцій (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Судом встановлено, що договором поставки продукції від 03.04.2006р. № 21/04-2006 досягнуто згоди щодо стягнення неустойки у розмірі 0,5% від вартості  неоплаченої продукції за кожен день прострочки оплати, що за своєю правовою природою є пенею.

З поданого позивачем розрахунку розміру неустойки, що підлягає  стягненню вбачається, що останнім було нараховано неустойку  за 195 днів прострочки, що є порушенням  приписів п. 6 ст. 232 ГК України, а тому відповідно до уточненого розрахунку суду неустойка  за прострочення виконання зобов’язань за Договором   поставки продукції від 3 квітня 2006 року № 21/04-2006 становить 398705,76 грн.

Таким чином, за Договором № 21/04-2006 поставки продукції від 3 квітня 2006 року стягненню підлягає сума основного боргу - 435 744,00 грн., 398705,76 грн. неустойки, 5 577,52 грн. суму інфляційних втрат, 6 971,90 грн. - 3 % річних, згідно Договору № 05/07-2005 на поставку продукції від 1 липня 2005 року суму основного боргу - 127 056,36 грн., 927,51 грн. суму інфляційних втрат, 5 183,90 грн. - 3 % річних, згідно Договору № 02/01 поставки продукції від 10 січня 2006 року суму основного боргу - 114 673,54 грн., 1 032,06 грн. суму інфляційних втрат, 3 577,81 грн. - 3 % річних.

Стаття 49 ГПК України визначає покладення державного мита у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем договорів, тому судові витрати покладаються  на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи фактичні обставини справи, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  "Корпорація

Термінал" (07560, Київська обл., Баришівський р-он, с. Веселинівка, вул. Леніна,

58, ) на користь Товариства з обмеженою

відповідальністю  "СЕМЕКСТРЕЙД-ІСТ"  (49051,   м.  Дніпропетровськ, вул.

Курсантська, буд. 11, ) 677473,90 грн. основного боргу, 7

537,09 грн. суму інфляційних втрат, 15733,61 грн. 3% річних, 398705,76 грн. неустойки, а також судові витрати: 10994,51 грн. державного мита та 115,26

грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.  В решті позовних вимог відмовити.

4.  Копію рішення надіслати сторонам.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Тищенко О.В.