ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"26" вересня 2007 р.
Справа №  4/294

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №  4/ 294

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галпін", м. Жидачів Жидачівський район Львівська область

до відповідача: приватного підприємства "Барім", м. Кіровоград

про стягнення 165000 грн.

Представники сторін:

від позивача - Капаловска Н.Є. , довіреність № 4  від 01.01.07;

від відповідача: участі  не  брали.  Про час  та місце  розгляду  справи  відповідач  належним  чином  повідомлений  у  відповідності  до  вимог  Інструкції  з  діловодства  в  господарських  судах  України (вих.№ 10625  від  24.04.2007 р.)   Поштове  відправлення №1431916 яке направлялось  за  вказаною  відповідачем при укладенні  договору з  позивачем та  зазначеною в  довідці  Головного управління статистики в Кіровоградській  області  адресою м.Кіровоград  вул.Героїв Сталінграда  20А адресою  вручене  відповідачу   31.08.2007 року.

Відповідач  в порядку ст.22 ГПК України заявив  клопотання  про розгляд справи без його участі.

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено  позов про  стягнення  з  Приватного підприємства  “ Барім” м.Кіровоград  на користь   Товариства з  обмеженою  відповідальністю “Торговий  дім  “Галпім” м. Жидачів Львівської області  заборгованість  за  отриманий  товар в  розмірі  165000 грн., суму  сплаченого  державного  мита в розмірі   1650 грн. та  118  грн.  витрат  на  інформаційно- технічне  забезпечення  судового  процесу.26.09.2007 року  через канцелярію  суду надійшли  уточнення позовних вимог згідно до яких позивач  фактично збільшив  суму позову  за  рахунок заявлення до стягнення пені за неналежне виконання  зобов'язань на суму   4573 грн. 80 коп. та  штрафу в розмірі   16500 грн.

Однак, господарським судом не розглядається  вказане звернення позивача, оскільки  ним не подано доказів про направлення  вказаної   заяви  відповідачу та  не подано до суду доказів про сплату державного мита у  встановленому порядку та розмірі. Крім того,  діючи в межах наданих   повноважень згідно до довіреності  №4 від 01.01.2007 року,   представник   позивача в  судовому засіданні   заявила про  необхідність не враховувати вказані уточнення  позовних вимог та про те, що вона наполягає на стягнення з  відповідача  суми основного боргу 165000 грн. Про відмову від   уточнених позовних вимог  представник  позивача   подала письмову заяву.  Отже, господарський суд вважає за необхідне провести розгляд справи  в  межах  заявлених позовних вимог на суму 165000 грн.

Дослідивши  матеріали  справи та  правовідносини  між учасниками спору і  надавши  їм правову оцінку, господарський  суд -,

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами спору  02.07.2007 року   укладено  договір  поставки №77-Д  продукції ( в  подальшому  договір), за  умовами  якого   згідно  до п.1.1  продавець (позивач)  зобов'язався   поставляти  товари, а  покупець (відповідач) приймати товар та  своєчасно  його оплачувати на умовах даного договору.

Предметом договору сторони визначили проведення господарських операцій по купівлі – продажу   яєчного порошку на підставі заявок покупця. При  укладанні договору  сторонами також  згідно  п.3.1 визначено, що  оплата  за отриманий  товар повинна здійснюватись за кожну поставлену партію товару  наступного дня з моменту передачі (поставки) товару.

На виконання  умов договору  позивач, згідно до узгодженої сторонами комерційної заявки  від 18.07.2007 року  за видатковою накладною  №24-07-1К від 24.07.2007 року  через повноважного представника  відповідача за довіреністю серії ЯНИ №043221 поставив відповідачу  10000 кг яєчного порошку  на суму  165000 грн. включаючи ПДВ.

Однак, в порушення  умов  договору  відповідач  не оплатив отриманий від позивача товар, в результаті   невиконання відповідачем своїх зобов'язань    по оплаті  отриманого товару   виникла  заборгованість в розмірі  165000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги на суму 165000 грн. підтримав  повністю. Відповідач  позовні вимоги не визнає, просить відмовити в позові, оскільки відсутня його вина в  невиконанні умов договору. Після отримання товару від позивача  він поставив  товар своїм   контрагентам  без попередньої оплати, а вони до сих пір з ним не розрахувались.

Дослідивши матеріали  справи  та  проаналізувавши  правовідносини, що  виникли між  учасниками  спору, господарський  суд  приходить  до  переконання, що  позовні вимоги  підлягають  до  повного   задоволення.

Таким чином, господарський суд вважає  обґрунтованими  вимоги  про стягнення  суми основного боргу в розмірі  165000 грн..

Такий   висновок  господарський  суд зробив  на підставі  наступного.

Господарський суд вважає, що  викладені   умови  договору, права та обов'язки  сторін, порядок виконання  договору,   дають підстави вважати, що фактично сторонами укладено  договір купівлі-продажу.

За  приписом   ст.265  Господарського  кодексу  України до  правовідносин поставки,  які не  врегульовані цим  кодексом, застосовуються  відповідні  положення  Цивільного  кодексу  України про  договір  купівлі-продажу.

Таким  чином,  господарський суд вважає, що  між  сторонами  виникли  правовідносини, що  підпадають  під  дію     глави  54  Цивільного  кодексу  України.

Так, згідно  ст.712 Цивільного  кодексу України  за   договором  поставки  продавець (постачальник),  який  здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у  встановлений  строк (строки)  товар  у  власність  покупця для  використання  його  у підприємницькій  діяльності  або в  інших  цілях, не  пов'язаних  з особистим,  сімейним   або  іншим подібним використанням,  а  покупець  зобов'язується  прийняти  товар  і  сплатити  за  нього  певну  грошову  суму.  До договору  поставки  застосовуються  загальні  положення  про  купівлю-продаж,  якщо  інше  не встановлено  договором,  законом  або не випливає  з  характеру  відносин  сторін.

Як вбачається  із  матеріалів  справи,   відповідач   прийняв  товар  повністю, але не  виконав  свої  зобов'язання  по  оплаті  поставленого товару.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це  саме  договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в   видатковій   накладній  (а.с. 8).

На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в документах на отримання  товару  про ціну з ПДВ.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного  законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його  прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за  несвоєчасне виконання  грошового  зобов'язання..

Спір  фактично виник  через  небажання    відповідача  провести  оплату  поставленого  позивачем  товару. Укладений   між сторонами  договір та  норми   діючого  законодавства  не містять підстав для  звільнення   відповідача від  обов'язку  виконати  зобов'язання  по  оплаті  поставленого  товару.

Позивач правомірно просить стягнути наявний  борг  в  розмірі 165000  грн.    з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі.

Поряд з цим, господарський суд  звертає увагу на ту обставину, що  сторонами  при здійсненні  господарських операцій  виконувались вимоги            п.п. 1 і 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України  12.06.1996р. за N 293/ 1318 ( надалі –інструкція),   сировина, матеріали паливо... та інші  товарно-матеріальні цінності, а також  нематеріальні активи, грошові документи  і цінні папери  ( надалі – цінності) відпускаються покупцям або передаються  безплатно тільки за довіреністю одержувачів.  Вимоги вказаної інструкції поширюються на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб’єктів господарської діяльності. Згідно п.п. 1 і 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України  12.06.1996р. за N 293/ 1318 ( надалі –інструкція),   сировина, матеріали паливо... та інші  товарно-матеріальні цінності, а також  нематеріальні активи, грошові документи  і цінні папери  ( надалі – цінності) відпускаються покупцям або передаються  безплатно тільки за довіреністю одержувачів.  Вимоги вказаної інструкції поширюються на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб’єктів господарської діяльності.

Довіреність на одержання цінностей від постачальника  за нарядом, договором, замовленням... або іншим документом, що його замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей ( п. 6 Інструкції). Цим же пунктом встановлений порядок виписки довіреності.

Відповідно до вимог пунктів  12, 13 і 15 Інструкції забороняється  відпускати цінності у випадках  подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або  з незаповненими реквізитами.... Після  закінчення відпуску цінностей служби, що здійснювали їх відпуск, здають довіреності разом з  документами на відпуск останньої партії цінностей працівникам, на яких покладено обов’язки з ведення бухгалтерського обліку. Відповідальність за дотримання постачальником встановленого порядку  відпуску за довіреністю  цінностей  покладається на посадових осіб підприємства-постачальника.

Товар отримано представником  відповідача   Степашко  С.М. на підставі довіреності  серії ЯНИ №043221 від  24.07.2007 року  з терміном дійсності  до  03.08.2007 року.

Отримання   товару  відповідач не заперечив, на оглянутих  в судовому засіданні  оригіналі  видаткової  накладної  є  підпис  Степашко  С.М.  та    відтиск  печатки  відповідача  з зазначенням довіреності на підставі якої проведено передачу  товару. Відсутність розрахунку  у відповідача з контрагентами, яким  було  передано  товар  в ході подальших господарських операцій перебуває поза межами   предмету розгляду  даної справи і не може слугувати підставою для звільнення  відповідача від сплати  заборгованості, тому пояснення відповідач  про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог судом не приймаються до уваги та розцінюються як необґрунтовані.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на  відповідача повністю,  оскільки через невиконання ним  зобов'язання  позивач змушений був звертатись до суду за захистом своїх прав та поніс додаткові витрати.

Керуючись  ст.ст. 34,49, 82,  84, 116, 117 ГПК  України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути з   Приватного підприємства  “ Барім” м.Кіровоград   вул. Героїв Сталінграда  20 А (р/р 129 в АКБ "Правекс - Банк" м. Київ МФО 321983) заборгованість за  отриманий  товар в розмірі    165000 грн., суму сплаченого державного мита в розмірі 1650 грн.  та  118 грн.  витрат на інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу  на користь  Товариства з  обмеженою  відповідальністю “Торговий  дім  “Галпім” м. Жидачів Львівської області  вул. Друкарська  2 (р/р 00 у Жидачівському відділенні ПЛФ ВАТ "Кредобанк" МФО 325365).

Наказ  видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського  апеляційного господарського суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                             Ю.І. Хилько