ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/183-3411
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Півторака М.Є.

при секретарі судового засідання  Клим Т.П.

Розглянув матеріали справи

За позовом: Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8.

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Козлівський цегельний завод“, смт. Козлів, вул. Личакова, 26 Козівського району Тернопільської області.

За участю представників:

Позивача: Гафтко Н.Л. –головного спеціаліста Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, доручення № 04-81/648 від 04.07.2007 року.

Відповідача: не прибув.

В розпочатому судовому засіданні  представнику позивача роз’яснено його процесуальні права та обов’язки, передбачені  ст.ст. 27,29,49,51,59 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи: До господарського суду Тернопільської області  звернулося з позовною заявою Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8 до ВАТ “Козлівський цегельний завод“ , смт. Козлів Козівського району Тернопільської області про стягнення заборгованості в сумі 23 389,31 грн., в тому числі 628,57 грн. пені.

Обґрунтовуючи позов, Позивач посилається на те, що підприємство не виконало  встановленого відповідно до статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, про що позивач дізнався із даних статистичного „Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік” (Форма № 10-ПІ), поданого підприємством.

Як стверджує позивач, норматив робочих місць на підприємстві складає в кількості 6 (шість) робочих місця для працевлаштування інвалідів, однак ВАТ “Козлівський цегельний завод“ смт. Козлів Козівського району Тернопільської області у 2006 році  було працевлаштовано 5 інвалідів.

Спираючись на положення ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” та на Порядок сплати підприємствами (об’єднаннями, установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року № 1767, Позивач просить стягнути штрафні санкції у розмірі середньорічної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце не зайняте інвалідом.

Ухвалою від 02 серпня 2007 р. порушено провадження в адміністративній справі та  призначено попереднє судове засідання на 15:15 год. 21 серпня 2007 р.

В порядку статті 128 КАСУ розгляд справи відкладався до 16 годин 26.09.2007 року та 15 год. 20 хв. 11.10.2007 року.

На розгляд справи представник відповідача не з’явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд встановив наступне:

У відповідності до ч. 1 статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб’єктів  при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров'я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (далі –Фонд), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434, Фонд є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно пункту 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

Тернопільське обласне відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, відповідно до зазначеного Положення, є юридичною особою і на нього покладено контроль за додержанням підприємствами встановлених нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та здійснення контролю за своєчасним і повним надходженням до бюджету Фонду коштів від підприємств, які не забезпечують установлених нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Закон України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами, а також, встановлює порядок визначення нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів.

Згідно даних Звіту про зайнятість інвалідів (Форма № 10-ПІ) за 2006 рік, поданого відповідачем, середньооблікова чисельність його штатних працівників облікового складу за рік складає 163 чоловік, тобто відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, норматив робочих місць для працевлаштуванні інвалідів для ВАТ “Козлівський цегельний завод“ смт. Козлів Козівського району Тернопільської області становить –7 ( шість ) робочих місця.

Даний норматив працевлаштування відповідачем не дотримано –у 2006 році на підприємстві  працевлаштовано 5 інвалідів.

Як стверджує позивач, і вбачається із Звіту, середньорічний розмір заробітної плати на підприємстві складає 11380,37 грн., а за 2 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач до 15.04.2007 р. повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 22 760,74 грн.

Окрім того, за несвоєчасну сплату адміністративно-господарської санкції, позивач нарахував ВАТ “Козлівський цегельний завод“, смт. Козлів Козівського району Тернопільської області 628,57 грн. пені на підставі ч. 3 ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів України”, згідно з якою визначається, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені та обчислюється виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки.

Пунктом 3 статті 51 КАС України передбачено, що сторони можуть досягти примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження у справі.

03 жовтня 2007 року Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало до господарського суду заяву про закриття провадження по справі №10/183-3411, в зв’язку зі сплатою відповідачем ВАТ «Козлівський цегельний завод»адміністративно-господарських санкцій, що підтверджується належним чином посвідченою копією платіжного доручення №736 від 01.10.2007р.

Отже, на час розгляду позову в суді, а саме 11 жовтня 2007 року, заборгованість відповідача перед Тернопільським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів повністю погашена.

Відповідно до пункту 3 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення.

З огляду на наведене, враховуючи те, що пункт 3 статті 157 КАС України встановлює як  підставу для закриття провадження у справі досягнення сторонами примирення, суд закриває провадження у адміністративній справі в силу приписів ст. 157 п. 3 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 51, 157 КАС України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження у адміністративній справі № 10/183-3411.

2.Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя                                                                                М.Є. Півторак