ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 201/10-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому
судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:
Чорноштан О.Г. та представників відповідача –Гончарова Е.В.,      Путної О.В.

касаційну скаргу
Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на постанову
від 26.03.2007

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду

у справі
№ 201/10-05

господарського суду
Київської області

за позовом
Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до
Закритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт"

про
стягнення 36459947,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005 року державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося з позовом до закритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт", згідно якого, уточнивши в ході розгляду справи свої вимоги, просило стягнути з відповідача заборгованість за надані  послуги з аеропортового обслуговування, відповідно до укладеного між сторонами додатку В1.3/2.5.9-3 (10-088) від 20.12.2002, за період з листопада 2002 року по лютий 2005 року включно, з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних в сумі 36459947,36 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.11.2005 у справі № 201/10-05 позов задоволено. Стягнено з ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 30119908,80 грн. основного боргу, 5054931,77 грн. інфляційних витрат та 1285106,79 грн. річних.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.01.2006, яка була залишена без змін постановою Вищого господарського суду від 07.04.2006, вищезазначене судове рішення було скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.03.2007, прийнятою за результатами розгляду заяви позивача про перегляд постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.01.2006 за нововиявленими обставинами, заяву Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишено без задоволення, а вищезазначену постанову апеляційної інстанції від 27.01.2006 у справі № 201/10-05 –без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 26.03.2007, а справу передати на новий розгляд до Київського міжобласного апеляційного господарського суду. Зокрема, скаржник посилається на те, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме ст.ст. 112, 114 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, і це відповідає наявним матеріалам справи, позивач, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, посилається на те, що 13.12.2006 господарським судом міста Києва винесено постанову у справі № 14/536-А за позовом Державного міжнародного аеропорту "Бориспіль" до Міністерства транспорту та зв’язку України, якою визнано нечинними та скасовані накази Міністерства транспорту та зв’язку України від 15.09.2003 № 709, від 28.10.2003 № 833, від 18.11.2003 № 892, від 12.12.2003 № 971, від 16.01.2004 № 14, від 04.03.2004 № 173, від 22.03.2004 № 232, від 26.04.2004 № 342, від 25.06.2004 № 555 в частині, що стосується Державного міжнародного аеропорту "Бориспіль" з дати їх прийняття, яка відповідно до ст. 254 КАС України набрала законної сили 24.12.2006. У цьому зв’язку, на думку позивача, скасування вищезазначених наказів Міністерства транспорту та зв’язку України є нововиявленою обставиною, оскільки дана обставина спростовує факт, покладений в основу постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.01.2006, а також у зв’язку з тим, що дані накази скасовані з дати їх прийняття Міністерством транспорту та зв’язку України, тобто їм надано зворотної сили.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

У цьому зв’язку, залишаючи без змін постанову апеляційного суду від 27.01.2006, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що зазначені посилання заявника в даному випадку не можуть братись до уваги, оскільки приймаючи зазначену постанову, суд, брав до уваги накази Міністерства транспорту України від 06.06.2002 № 369, від 13.03.2003 №192 та наказ Державіаслужби від 13.09.2004 № 47, якими було визначено порядок надання авіаційним перевізникам знижок до аеропортових зборів при виконанні міжнародних повітряних перевезень в аеропортах України, у тому числі у Державному міжнародному аеропорту "Бориспіль" в розмірі від 10 до 30 відсотків від встановленого тарифу в залежності від кількості пасажирів, перевезених такими перевізниками за внутрішніми українськими повітряними рейсами. Тобто, під час винесення постанови, апеляційний суд враховував зовсім інші накази Міністерства транспорту та зв’язку України, ніж ті, що були скасовані поставою господарського суду м. Києва.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про те, що скасування зазначених наказів Міністерства транспорту та зв’язку України ніяким чином не впливає на висновок суду апеляційної інстанції щодо недоведеності позивачем факту наявності заборгованості по господарському договору та висновок суду стосовно належності виконання відповідачем умов договору щодо оплати виставлених позивачем рахунків-фактури, які були предметом розгляду у справі, є правильним.

Така позиція судову апеляційної інстанції щодо наявності підстав для перегляду постановленого судового рішення за цією справою не суперечить вимогам ст.ст. 112, 113 ГПК України та відповідає тим роз’ясненням, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1981 № 1 “Про практику перегляду судами у зв’язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили”, з урахуванням внесених до неї змін.

Таким чином, оскаржувана постанова ґрунтується на фактичних обставинах справи та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.03.2007 у справі № 201/10-05 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Харченко В.М.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.