ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2007 р.
№ 6/26

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу
РВ ФДМУ по Закарпатській області

на
постанову від 05.06.2007 р. Львівського апеляційного  господарського суду

у справі
№ 6/26 Господарського суду Закарпатської області

за позовом
РВ ФДМУ по Закарпатській області

до
Ужгородської міської ради

Третя особа
ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс"

про
зобов’язання до передачі та приймання будівель

За участю представників сторін:

позивач  –Продан О.С. дов. від 03.09.07 р. № 18

відповідач - не з’явились,

третя особа - не з’явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.01.2007 р. (суддя Кадар Й.Й.) позов задоволено. Зобов'язано ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс"

передати житловий фонд –будинки в м. Ужгород, по вул. Загорській, 11; по вул. Капушанській, 143А, 143Б, 143/5 та житлове приміщення на 2-му поверсі в будівлі по вул. Грушевського, 2 в м. Ужгород до власності територіальної громади міста Ужгород. Зобов'язано Ужгородську міську раду прийняти даний житловий фонд, який перебуває на балансі ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс" - будинки в м. Ужгород, по вул. Загорській, 11; по вул. Капушанській, 143А, 143Б, 143/5 та житлове приміщення на 2-му поверсі в будівлі по вул. Грушевського, 2 в м. Ужгород до власності територіальної громади міста Ужгород.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 р. (судді –Кузь В.Л., Юркевич М.В., Городечна М.І.) рішення господарського суду Закарпатської області від 30.01.2007 р. скасовано, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, РВ ФДМУ по Закарпатській області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права та залишити без змін рішення місцевого господарського суду.

Відповідач та третя особа не скористалися наданим правом на участь у засіданні.

Відзиву від відповідача не надходило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно до роз’яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є законним тоді,  коли  суд,  виконавши  всі  вимоги процесуального  законодавства  і  всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Прийняті у справі рішення та постанова вказаним вимогам не відповідають.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідно до Закону України "Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 р. житловий фонд, який не увійшов до статутного фонду ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс", а саме будинки в м. Ужгород, по вул. Загорській, 11; по вул. Капушанській, 143А, 143Б, 143/5 та житлове приміщення на 2-му поверсі в будівлі по вул. Грушевського, 2 в м. Ужгород повинні бути передані до власності територіальної громади міста Ужгород. Господарським судом було взято до уваги реєстр державного майна від 13.11.2006  р., яке не увійшло до статутного фонду ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс" під час приватизації, але знаходилось на його балансі.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві РВ ФДМУ по Закарпатській області визначив ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс" як третю особу без самостійних вимог. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2007 р. порушено провадження у справі та зобов'язано третю особу  - ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс"  вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Зобов'язуючи рішенням третю особу передати житловий фонд –будинки в м. Ужгород, по вул. Загорській, 11; по вул. Капушанській, 143А, 143Б, 143/5 та житлове приміщення на 2-му поверсі в будівлі по вул. Грушевського, 2 в м. Ужгород до власності територіальної громади міста Ужгород, судом в процесі розгляду справи не було змінено процесуальний статус третьої особи – ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс" в передбаченому ст. 24 ГПК України порядку.

Тому, господарським судом в порушення вимог процесуального законодавства (ст. ст. 21, 23, 24, 27 ГПК України) неправомірно було задоволено позов, зобов’язуючи третю особу вчинити певні дії.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд вийшов за межі позовних вимог, зобов'язавши ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс" вчинити певні дії, з огляду на те, що господарський суд має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони. Необхідною умовою є наявність двох зазначених умов одночасно.

Разом з цим, матеріали справи не містять клопотання позивача про зобов’язання ВАТ "Закарпатм’ясопромсервіс" передати житловий фонд –будинки в м. Ужгород, по вул. Загорській, 11; по вул. Капушанській, 143А, 143Б, 143/5 та житлове приміщення на 2-му поверсі в будівлі по вул. Грушевського, 2 в м. Ужгород до власності територіальної громади міста Ужгород.

Слід зазначити, що приймаючи постанову, апеляційний господарський суд помилково прийшов до висновку про те, що зазначена справа у відповідності до ст. 3 КАС України є справою адміністративної юрисдикції.

Норма ст. 3 КАС України передбачає, що справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їхніх прав і обов'язків у правовідносинах,  у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого суб'єкта, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого суб’єкта владних повноважень. У випадку коли суб'єкт, в тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак адмінстративної справи.

В даному випадку, вимоги про передачу майна, яке на момент судового розгляду не було комунальною власністю не можуть бути визнані виконанням повноважень відносно комунального майна, передбачених ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а отже за суттю спору дана справа не є справою адміністративної юрисдикції.

Спірні правовідносини сторін не засновані на адміністративному чи іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої.

Викладене свідчить про те, що судами при розгляді справи не були достатньо враховані вимоги законодавства. Як наслідок, прийняте у справі рішення не відповідає ст. 84 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно ст. ст. 1115, 1117 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або  вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над  іншими, збирати  нові докази або додатково перевіряти докази.

У зв’язку із вищевикладеним колегія суддів вважає, що приймаючи рішення та постанову, суди порушили і неправильно застосували норми матеріального права та процесуального права, в зв’язку з чим, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції (ст.1117 ГПК України), рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд місцевому господарському суду.

При новому розгляді справи, місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, витребувати та надати об’єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представника позивача оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.01.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року у справі № 6/26 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий    суддя                                                                  Муравйов О.В.

Судді                                                                                           Полянський А.Г.

Фролова Г.М.