ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.07                                                                                               Справа №02-7/1244

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Шевченко Т. М. судді  Шевченко Т. М.    , Коробка Н.Д.  , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі Акімовій Т.М.,

за участю представників: позивача:         Татаренко А.М., дов.№55 від 06.02.07;

відповідача:     не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», м. Енергодар Запорізької області

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2007 року по справі № 02-7/1244

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», м. Енергодар Запорізької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь», м. Запоріжжя

про стягнення 278,74 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ «Південь» пені в розмірі 278,74 грн. за прострочення поставки продукції.

Господарським судом Запорізької області (суддя Кутіщева Н.С.) 23.05.2007 у справі № 02-7/1244 позовна заява з доданими до неї документами була повернута позивачу на підставі п.п.4, 6 ст. 63 ГПК України. Ухвала суду мотивована тим, що до позовної заяви не додано належних доказів сплати державного мита у встановленому порядку, а саме: не вірно вказані реквізити ЄДРПОУ для зарахування держмита, а також позивачем не представлено належних доказів відправки відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, а надано лише опис вкладення без поштової квитанції або фіскального чеку, що, на думку суду, не є належним доказом надсилання копії позовної заяви іншій стороні у справі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, позивач - ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС», звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Заявник вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню та передачі справи для розгляду по суті господарському суду Запорізької області.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №2272 від 06.08.2007 справу призначено до розгляду у складі колегії: головуючий суддя – Шевченко Т.М., судді – Коробка Н.Д., Мойсеєнко Т.В.

За клопотанням представника позивача апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник заявника (позивача) підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибули, письмового відзиву на апеляційну скаргу не надано, про причини неявки не повідомлено. Про час, місце та дату розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності відповідача, за наявними матеріалами.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п.  2, 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів та сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Недодержання вимог статей 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.4, 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано опис вкладення у цінний лист на ім’я ТОВ «Південь», а також платіжне доручення №7066 від 12.04.2007 про сплату державного мита в розмірі 102 грн. за позовною заявою про стягнення штрафних санкцій з ТОВ «Південь».

Висновок господарського суду про те, що опис вкладення не є належним доказом відправки відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є помилковою оцінкою фактичних обставин справи. Таке посилання суду не відповідає вимогам ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України. Однак, позивачем фактично подано документ, в даному випадку опис вкладення у цінний лист, з якого вбачається, що на адресу відповідача було направлено копію позовної заяви №28-22/5779 від 17.04.2007 та копію довіреності особи, що підписала позовну заяву від 01.02.2007. При наявності сумніву в достовірності доказу про направлення копії позовної заяви відповідачу у справі суд міг витребувати додатково необхідні докази, зокрема, поштову квитанцію або фінансовий чек.

Зазначене узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною у роз’ясненнях ВГСУ від 18.09.97 №02-5/289. У вирішенні питання про  наслідки порушення позивачем вимог статті 57 слід  виходити  з  того,  що  підставою  для  повернення позовної заяви є тільки відсутність доказів сплати державного мита у  встановлених порядку і розмірі витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу, відправлення відповідачеві копії позовної  заяви  і  доданих  до  неї  документів.

При вирішенні питання про повернення позовної заяви, необхідно також враховувати викладене у роз’ясненнях ВГСУ від 04.03.98 №02-5/78. Платіжне    доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція установи банку про  прийняття  платежу готівкою  додаються  до  позовної  заяви  (заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява) оплачується державним митом.

Згідно з пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита у разі безготівкового перерахування державного мита з рахунку платника відповідальний виконавець установи банку зобов'язаний на лицевій чи зворотній стороні останнього примірника платіжного доручення, який видається платнику, зробити відповідний напис (помітку) про зарахування державного мита до державного бюджету.  Відсутність відповідних реквізитів не є підставою для повернення позовної заяви, оскільки платіжне доручення вважається достатнім доказом сплати державного мита, Оскільки однією  з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України, господарський суд у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету може і повинен витребувати від підтвердження територіального органу казначейства, якому державне мито перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі. Позовна заява повертається на підставі п. 4 ст. 63 ГГК України лише у разі не подання доказів сплати державного мита у встановленому  порядку та розмірі. З цих же підстав повертаються позовні заяви з платіжними дорученнями на перерахування державного мита не до державного бюджету України.

Як вбачається з доданого до позовної заяви платіжного доручення №7066 від 12.04.2007, державне мито сплачено в розмірі 102 грн., призначення платежу - за позовною заявою про стягнення штрафних санкцій з ТОВ «Південь», на зворотній стороні є відмітка про те, що держмито зараховано до державного бюджету. На думку колегії суддів зазначений документ є достатнім та належним доказом сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

За таких обставин оскаржувана ухвала не є законною і обґрунтованою, винесена у невідповідності висновків обставинам справи, внаслідок неправильного застосування норми процесуального права, тому підлягає скасуванню та направленню на розгляд до місцевого господарського суду, відповідно до ч.4 ст.106 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», м. Енергодар Запорізької області, задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2007 року у справі № 02-7/1244 скасувати.

Справу №02-7/1244 передати на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ст. 84 ГПК України постанову оформлено та підписано 08.08.2007.

Головуючий суддя Шевченко Т. М.

судді  Шевченко Т. М.

Коробка Н.Д.  Мойсеєнко Т. В.