СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.07                                                                                 Справа № 3/331(14/293).

Судова колегія у складі суддів Доманської М.Л. - головуючої, Зюбанової Н.М.,                Пономаренко Є.Ю., розглянувши матеріали  справи за позовом

Приватного підприємства „Секьюріті бізнес компані”, м.Сєвєродонецьк

до  Акціонерного банку „Український комунальний банк”, м. Луганськ.

про стягнення 10350 грн. 14 коп.

за участю  представників сторін:

від позивача: Варламова  І.В. (дов. від 07.02.07),

від відповідача: Селівьорстова Ю.А. (дов. від 05.06.07  № 305),

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.07.06 (Судя Лісовицький Є.А.) у справі № 14/293 позов задоволено повністю, з відповідача (Акціонерного банку „Український комунальний банк”) на користь позивача (Приватного підприємства „Секьюріті бізнес компані”) стягнуто 8214 грн. 40 коп. –боргу, 2135 грн. 74 коп. –пені, 103 грн. 50 коп. –витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. –витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з позивача на користь Державного бюджету стягнуто державне мито у сумі 01 грн. 50 коп.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 26.09.06 у справі 14/293 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення,  рішення господарського суду Луганської області від 20.07.06 у справі № 14/293 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.07 у справі № 14/293 касаційну скаргу АБ „Український комунальний банк” задоволено частково, постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.09.06 та рішення господарського суду Луганської області від 20.07.06 у справі № 14/293 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Розпорядженням заступника голови суду від 11.07.07 для розгляду справи                          № 3/331(14/293) призначено колегію у складі суддів: Доманська М.Л. (головуючий у колегії), Зюбанова Н.М., Пономаренко Є.Ю.

За клопотанням відповідача здійснювалась технічна звукова фіксації судового процесу.

Заявою про зміну позовних вимог від 18.06.07 № 42 позивач в порядку ст. 22 ГПК України змінив предмет позову та звернувся з проханням стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8 214 грн. 40 коп. та 2 135 грн. 74 коп. –пені за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов»язання. Заява позивача про зміну предмету позову від 18.06.07 № 42 прийнята судом як така, що не суперечить ст.22 ГПК України.

Листом, зданим у судовому засіданні 07.06.07, запереченнями на позовну заяву від 04.06.07 № 32-18/494/733, що надійшло до суду 06.07.07, та від 24.07.07 № 32-18/684/1055, зданим у судовому засіданні 25.07.07,  відповідач у справі проти позову заперечує  з  наступних підстав:

-          позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються;

-          сторони порушили порядок передачі майна під охорону, передача майна під

охорону по договору охорони об'єкта від 06.10.05 не відбулась; позивач не мав підстав здійснювати обов'язки щодо охорони майна за договором та не мав правових підстав вимагати оплати за охорону об'єкта за вказаним договором;

-          доказів здійснення охорони майна (забезпечення його недоторканості) за

договором позивачем не доведено;

-          відповідач не отримував рахунок для здійснення остаточного розрахунку з

позивачем;

-          відповідно до п.1 ст.231 ГК України законом щодо окремих видів

зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається, тому нарахування пені за договором про охорону об'єкта від 06.10.2005р. повинно відбуватись з розрахунку від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач у поясненнях від 06.06.07 № 40, від 18.06.07 № 41, від 25.07.07 № 55 наполягає на задоволені позову, посилаючись на наступне:

-          Луганським апеляційним господарським судом та Вищим господарським судом

України при розгляді справи № 14/413 не визначено, що сторони порушили порядок передачі майна під охорону, зазначеного в актах опису і арешту майна від 03.10.05, 06.10.05, 07.10.05, судами було з'ясовано порушення порядку передачі об'єкта охорони - насіння соняшника, а ні порядку передачі іншого майна, зазначеного в актах прийняття об'єкта під охорону від 06.10.05, 07.10.05; відповідач, приймаючи насіння на відповідальне зберігання, у його кількості шляхом зважування не пересвідчився (лист 4 постанови Луганського апеляційного господарського суду від 07.12.06 по справі № 14/413), відповідач не може заявляти про нестачу 14 тонн соняшника, оскільки його кількість взагалі йому не була невідома;

-          отримання відповідачем рахунку  від 18.05.06 № СФ-0000493 підтверджується

Актом  здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.05.06 № ОУ-0000487, який підписаний і скріплений печатками відповідача і позивача, і   де зазначено, що позивачем   були проведені відповідні роботи (надані   послуги) згідно Договору від 06.10.05 по рахунку від 18.05.06 № СФ-0000493;

-          в цьому Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000487

зазначено, що  вартість послуг охорони з 01.05.06 по 19.05.06 становить 10214 грн. 40 коп. (19 днів х 24 години х 4 людини х 5,6 грн.), сторони претензій одна до одної не мають, що підтверджує належне виконання відповідачем умов договору;

-          відповідно до п. 2.3. Договору про охорону об'єкта від 06.10.05 у випадку

несвоєчасної оплати нараховується пеня у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, заборгованість   відповідача   складає 8 тис. 214 грн.40 коп., тому заявлена у позові до стягнення за період з 25.05.06 по 19.06.06  пеня складає 2 тис. 135 грн. 74 коп. (8 тис. 214 грн.40 коп.  х  1 % х 26 днів) .

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд прийшов до наступного.

Вищевказаною заявою про зміну позовних вимог від 18.06.07 № 42 позивач в порядку ст. 22 ГПК України змінив предмет позову, ця заява позивача про зміну предмету позову від 18.06.07 № 42 прийнята судом як така, що не суперечить ст.22 ГПК України.

Позовними вимогами слід вважати вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 8214 грн. 40 коп. та 2 135 грн. 74 коп. –пені за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов»язання.

Між  сторонами по справі укладений договір про охорону об’єкту від 06.10.05 (а.с.8-9 том 1) та додаткова угода до цього договору від 07.10.05  № 1 (а.с.38 том 1), за умовами яких „Замовник” (позивач) доручає, а „Охорона” здійснює цілодобово охорону майна, зазначеного у актах опису і арешту майна (та додатків до них) від 03.10.05, від 06.10.05 та від 07.10.05, виданих державним виконавцем ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції в Луганській області Ткачук Ю.А. (акти додаються до договору та є невід’ємною його частиною), розташованого за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Михайлівка, територія СТОВ ім. Артема.

Відповідно до п.п.2.2, 2.3 договору відповідач зобов’язався проводити оплату за охорону об»єкту за цим договором із розрахунку 5,6 грн. (без ПДВ) за 1 годину праці  одного співпрацівника позивача, здійснити попередню оплату у розмірі 2000 грн. (без ПДВ) щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця.

За умовами договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасної оплати нараховується пеня в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п. 2.3 договору).

Згідно з п. 2.4 договору остаточний розрахунок проводиться протягом 3-х банківських днів, на підставі виставленого позивачем рахунку, після підписання сторонами акту виконаних робіт (послуг), який є невід’ємною частиною вказаного договору.

Відповідно до п.4.1 договору приймання під охорону цінностей, що знаходяться на об’єкті і здача „Замовником” (позивачем) здійснюється після спільної перевірки їх наявності та цілісності відповідно до актів, зазначених у п.1.1договору з реєстрацією кількісно –якісних показників в акті приймання –передачі об’єкта під охорону. „Охорона” не несе матеріальної та будь –якої іншої відповідальності за збереження матеріальних цінностей, які не прийняті нею в зазначеному порядку і знаходяться всередині або за межами охоронюваного об’єкту .

06.10.05 та 07.10.05 між сторонами у справі підписані акти прийому об’єкту під охорону, за якими позивач передав під охорону, а відповідач прийняв об’єкт –майно, яке зазначено у акті опису та арешту майна від 03.10.05 (з додатком до нього на 6 сторінках, всього 101 об’єкт), акті опису та арешту майна від 06.10.05 (на 4-х сторінках –8 об’єктів), акті опису та арешту майна від 07.10.05 (на 4-х сторінках –4 об’єкта), виданих державним виконавцем ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції в Луганській області Ткачук Ю.А., розташованого за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Михайлівка, територія СТОВ ім. Артема .

У пункті 6.1 договору зазначено, що строк дії договору сторонами визначений на один місяць. Якщо за 10 днів до закінчення строку дії договору ні одна з сторін не заявить письмової вимоги про його припинення, він вважається таким, що продовжений ще на один місяць на тих же умовах.

18.05.06 відповідач направив позивачу лист № 32-18/524/716         (а. с. 10 том 1), яким просив розглянути питання розірвання договору на охорону об’єкту від 06.10.05 з 19.05.06 та зняти охорону з об»єкту з 18.05.06, у зв’язку з відсутністю необхідності здійснення охорони, додавши проект додаткової угоди про розірвання договору охорони об’єкту (а. с. 12 том 1), який  позивачем не був підписаний.

Позивач посилається на те, що пред»явив відповідачеві до оплати рахунок від 18.05.06 № СФ-0000493 на суму 8214 грн. 40 коп., із врахуванням здійсненої відповідачем передоплати на суму 2000 грн. відповідно до умов договору.

При цьому, 19.05.06 сторонами у справі складений акт зняття з охорони та передачі  об’єкту (а.с.19 том 1), згідно якого позивач повернув відповідачу майно, що охоронялось та в якому позивач зазначив, що відсутнє насіння соняшника у кількості 14 тон, а відповідач висловив заперечення, суть якого зводиться до того, що невідомо, яка кількість насіння взагалі передавалась на зберігання .

У той же день, 19.05.06 сторонами підписаний акт № ОУ-0000487 здачі - прийняття робіт (а.с.16 том 1). У даному акті зазначено, що позивачем були проведені такі роботи (надані такі послуги) згідно договору від 06.10.05 за рахунком № СФ-0000493 від 18.05.06: послуги охорони з 01.05.06 до 19.05.06 (19 днів х 24 години х 4 людини х 5,6 грн.) на суму 10214 грн. 40 коп., та вказано, що сторони претензій одна до одної не мають.

16.06.06 позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості в сумі 8214 грн. 40 коп. за надані послуги охорони на суму 10214 грн. 40 коп. згідно акту та з урахуванням проведеної 05.05.06 попередньої оплати в сумі 2000 грн.. Дана претензія за поясненням відповідача ним отримана.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі не виконав свій обов’язок за договором та на час пред»явлення позову добровільно не оплатив позивачеві за охорону об»єкта 8214 грн. 40 коп. - за період з 01.05.06 до 19.05.06 з урахуванням проведеної 05.05.06 попередньої оплати в сумі 2000 грн..

Відповідно до умов договору позивач нарахував відповідачеві пеню за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов»язання за період з 25.05.06 по 19.06.06  у сумі 2135 грн. 74 коп. із розрахунку 8 тис. 214 грн.40 коп.  х  1 % х 26 днів (з врахуванням письмових пояснень позивача від 18.06.07 № 41).

У зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8 214 грн. 40 коп. та 2 135 грн. 74 коп. –пені за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов»язання.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Зобов’язання сторін ґрунтуються на умовах договору про охорону об’єкту від 06.10.05.

Відповідно до глави 66 ЦК України договір охорони є спеціальним видом зберігання. За ст.978 ЦК України за договором охорони охоронник, який є суб»єктом підприємницької діяльності, зобов»язується забезпечити недоторканість особи чи майна, що охороняється. Володілець такого майна зобов»язаний виконати передбачені договором правила особистоїьта майнової безпеки і щомісячно виплачувати охороннику встановлену плату.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як  вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного договору про охорону об’єкту від 06.10.05 та згідно з Актами прийому об’єкту під охорону від 06.10.05 та від 07.10.05 позивач передав під охорону, а відповідач прийняв об’єкт –майно, яке зазначено у акті опису та арешту майна від 03.10.05 (з додатком до нього на 6 сторінках, всього 101 об’єкт), акті опису та арешту майна від 06.10.05 (на 4-х сторінках –8 об’єктів), акті опису та арешту майна від 07.10.05 (на 4-х сторінках –4 об’єкта), виданих державним виконавцем ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції в Луганській області Ткачук Ю.А., розташованого за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Михайлівка, територія СТОВ ім. Артема .

Згідно з п.8 акту опису та арешту майна від 06.10.05 описано і накладено арешт на: „насіння соняшника в кількості 16 тонн, яке знаходиться в складі інв. №103001. У акті зазначено, що кількість арештованого майна вказана зі слів зав. складами СТОВ імені Артема Бездоля Ю.М., яка від підпису в акті опису та арешту відмовилась. На час арешту частина насіння соняшника, яке знаходиться в складі інв №103001 перебуває в кузові автомобіля „КАМАЗ” д/н 038-62 ХА . Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник відповідача у справі Логвиненко О.В.. З аналізу даного акту вбачається, що насіння соняшника при складанні акту опису і арешту майна від 06.10.05 державним виконавцем не зважувалося. Відповідач у справі, приймаючи насіння на відповідальне зберігання, у його кількості шляхом зважування не пересвідчився. При укладенні договору і при передачі об’єкту під охорону дійсна кількість насіння також не була визначена, сторони обмежились лише посиланням на дані за актом опису і арешту майна.

Як зазначалось вище, 19.05.06 сторонами у справі складений акт зняття з охорони та передачі  об’єкту, згідно якого позивач повернув відповідачу майно, яке охоронялось та яке було зазначене у акті опису та арешту майна від 03.10.05 (з додатком до нього на 6 сторінках, всього 101 об’єкт) –без претензій, у акті опису та арешту майна від 07.10.05 (на 4-х сторінках –4 об’єкта) –без претензій, у акті опису та арешту майна від 06.10.05 (на 4-х сторінках –8 об’єктів) –без претензій щодо об»єктів, зазначених у п.п.1-7 цього акту. При цьому, позивач зазначив у акті зняття з охорони та передачі  об’єкту від 19.05.06, що відсутнє насіння соняшника у кількості 14 тон. Відповідач висловив в акті заперечення, суть якого зводиться до того, що невідомо, яка кількість насіння взагалі передавалась на зберігання .

У той же день, сторонами підписаний акт від 19.05.06 № ОУ-0000487 здачі - прийняття робіт , у якому зазщначено, що позивачем були проведені такі роботи (надані такі послуги) згідно договору від 06.10.05 за рахунком № СФ-0000493 від 18.05.06: послуги охорони з 01.05.06 до 19.05.06 (19 днів х 24 години х 4 людини х 5,6 грн.) на суму 10214 грн. 40 коп., та вказано, що сторони претензій одна до одної не мають. Вказаний акт підписаний та затверджений повноважними представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств позивача та відповідача.

Саме цей акт від 19.05.06 № ОУ-0000487 згідно з умовами договору є  належним доказом виконання позивачем свого обов»язку з охорони об»єкту за заявлений у позові період  з 01.05.06 до 19.05.06. В цьому акті повноважні представники сторін зазначили, що сторони претензій одна до одної не мають. Цей акт є підставою для остаточних розрахунків сторін відповідно до п.2.4 договору, за яким відповідач зобов»язаний остаточний розрахунок провести протягом 3-х банківських днів, на підставі виставленого позивачем рахунку, після підписання сторонами акту виконаних робіт (послуг), який є невід’ємною частиною вказаного договору.

Зазначення повноважними представниками сторін у акті від 19.05.06 № ОУ-0000487 того, що позивачем були проведені відповідні роботи згідно договору від 06.10.05 за рахунком № СФ-0000493 від 18.05.06 підтверджує, що на час підписання цього акту вказаний рахунок вже був виставлений, та представник відповідача був безумовно пересвідчений про наявність такого рахунку, виставленого позивачем. При цьому акт від 19.05.06 № ОУ-0000487 був підписаний представником відповідача без будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу.

Крім вищезазначено, факт належного виконання позивачем свого обов»язку з охорони об»єкта (забезпечення недоторканості майна, що охоронялось) підтверджується фактами встановленими судом під час розгляду справи № 14/413 за позовом Акціонерного банку „Український комунальний банк” до Приватного підприємства „Секьюріті бізнес компані” про стягнення збитків у сумі 114000 грн. 00 коп., які виникли внаслідок неналежного виконання Приватним підприємством „Секьюріті бізнес компані”  зобов’язань по охороні об’єкту за договором від 06.10.05.

Так, у постанові Луганського апеляційного господарського суду від 07.12.06 по справі № 14/413 зазначено, що факт крадіжки насіння соняшника відповідно до п.3.3 договору від 06.10.05 не встановлено. Акціонерний банк „Український комунальний банк” не є власником насіння соняшника, виконавча служба не пред’являла до нього вимоги та не стягувала в судовому порядку збитки за недостачу насіння, що було на відповідальному зберіганні. Судом встановлено недоведеність наявності збитків, спричинених Акціонерному банку „Український комунальний банк” Приватним підприємством „Секьюріті бізнес компані”.

Висновок суду, зроблений під час розгляду справи № 14/413 відносно того, що сторони у справі порушили порядок приймання-передачі матеріальних цінностей за договором про охорону об'єкта від 06.10.05 стосується лише передачі насіння соняшника, зазначеного у акті опису та арешту майна від 06.10.05, щодо стягнення збитків, пов»язаних із незбереженням якого, й розглядався  спір у справі № 14/413. Щодо решти майна, переданого під охорону за договором від 06.10.05 цей висновок суду не стосується. До того ж , даний висновок суду зроблений відносно того, що Приватне підприємство „Секьюріті бізнес компані” не може нести відповідальність за майно, кількість якого не визначалась, тому судом й було відмовлено у позові по справі 14/413. Факту неналежного виконання своїх обов»язків охоронним підприємством не встановлено. Відповідач не може заявляти про нестачу 14 тон насіння соняшника, оскільки відповідачеві не була відома його фактична кількість на час передачі під охорону.

Враховуючи викладене, не може бути підставою звільнення відповідача від виконання зобов’язань по оплаті за охорону об»єкта те, що у акті зняття з охорони і передачі об’єкту від 19.05.06  зазначена нестача 14 тон насіння соняшника, оскільки у акті № ОУ-0000487 від 19.05.06 здачі-прийняття робіт, який затверджений керівниками підприємств (сторін за договором) та є відповідно до умов договору підставою для сплати за охорону об»єкта, зазначено, що виконавцем (позивачем) проведені  роботи з охорони об»єкта з 01.05.06 по 19.05.06 вартістю 10214 грн. 40 коп. та що сторони претензій одна до одної не мають.

Належних доказів того, що позивач у справі неналежним чином виконував свої обов»язки за договором від 06.10.05, що не забезпечив недоторканості майна, яке охоронялось, відповідач у справі не надав.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

За таких обставин, з 25.05.07 відповідач у справі в порушення умов договору (п.2.4) добровільно не здійснив оплату позивачеві за охорону об»єкта за період з 01.05.06 до 19.05.06 у сумі 8214 грн. 40 коп.  з урахуванням проведеної 05.05.06 попередньої оплати в сумі 2000 грн..

Сума заборгованості відповідача перед позивачем та факт несвоєчасного виконання відповідачем зобов»язання з оплати цієї заборгованості підтверджені матеріалами справи, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 8214 грн. 40 коп.  підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2.3 договору  у випадку несвоєчасної оплати нараховується пеня в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу .

Відповідно до ст.231 ГК України законом щодо окремих видів

зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за

погодженням сторін не допускається.

Згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за період з 25.05.06 по 19.06.06  підлягають задоволенню частково, у сумі 106 грн. 67 коп., розрахованій за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача відхиляються судом за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення частково, у сумі заборгованості - 8214 грн. 40 коп.  та у сумі пені  - 106 грн. 67 коп. У задоволені решти позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст.122 ГПК України, якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою. Рішення господарського суду Луганської області від 20.07.06  у справі № 14/293 скасоване. Видача наказу про повернення стягнутих грошових сум провадиться господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, щ о суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучене державним виконавцем.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст.33,43,44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного банку „Український комунальний банк”, м. Луганськ, вул.Шевченка В.В., 18 „А”, ідентифікаційний код 24191588, на користь Приватного підприємства „Секьюріті бізнес компані”, м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 9-„А”, ідентифікаційний код 32396092,

борг у сумі 8214 грн. 40 коп., пеню 106 грн. 67 коп., витрати на сплачене держмито 83 грн. 21 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 94 грн. 86 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволені решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –30.07.07.

Суддя                                                                                                   М.Л.Доманська

Суддя                                                                                                        Н.М. Зюбанова

Суддя                                                                                                        Є.Ю.Пономаренко