ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.09.07                                                                                           Справа№ 2/884-23/192

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Хомі І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (надалі –УПФ України в Шевченківському районі), м. Львів,

до відповідача ВАТ “Проектно-технологічний центр “агрософт”, м. Львів,

про стягнення 168151,11 грн. заборгованості

За участю представників:

Від позивача: Боднар Т.М. –предст., Гнот Г.М. –нач. відділу;

Від відповідача: Томків Г.А. –гол. бухгалтер, Малежик А.Е.

Суть спору: УПФ України в Шевченківському районі м. Львова, м. Львів, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт”, м. Львів, 168151,11 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування, яка виникла станом на 22.05.2006 р. Позовні вимоги мотивовані, зокрема нормами ст.ст. 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву № 01/48 від 18.04.2007 р. та у відзиві № 01-70 від 03.07.2006 р. просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, зокрема, що він є платником єдиного податку, суб”єктом малого підприємництва, який перейшов на спрощену систему оподаткування. Відтак, Закон України “Про збір на обов”язкове державне пенсійне страхування” на нього не поширюється, а п. 1 ч. 8 Розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” встановлено розмір страхових внесків лише для тих страхувальників, які є платниками збору на обов”язкове державне пенсійне страхування. У письмовому поясненні № 01/90 від 18.07.2007 р. та у відзиві на позовну заяву від 11.09.2007 р. ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” просить позов залишити без розгляду з тих мотивів, що на час подання УПФ в Шевченківському районі позову законом не була передбачена сплата додаткових внесків у Пенсійний фонд (понад мінімальні страхові внески) і позивач не є суб”єктом владних повноважень.

Позивачем у судовому засіданні, 28.09.2007 р.. подано заяву № 5957/06-12 від 27.09.2007 р. про зменшення позовних вимог до 119994,43 грн. в зв”язку з частковим погашенням ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” заборгованості.

У засіданнях суду, призначених на 13.12.2006 р., 15.03.2007 р., 26.04.2007 р., 24.05.2007 р., 07.06.2007 р. оголошувались перерви. Справу призначено до судового розгляду ухвалою суду від 04.07.2006 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 19.07.2006 р., 28.09.2006 р., 23.11.2006 р., 27.06.2007 р., 24.07.2007 р. та 11.09.2007 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.09.2007 р., обгрунтований і підлягає задоволенню. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 14, п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” відповідач є платником внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування (страхувальником) і зобов”язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Як вбачається з належно завірених копій розрахунків суми страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування, що підлягали сплаті за вересень 2004 – квітень 2006 р. зобов”язання ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” перед УПФ України в Шевченківському районі, становили 195986,97 грн. Позивачем пояснено, що з зазначеної суми зобов”язань зі сплати страхових внесків відповідачем сплачено 75992,54 грн., які зхараховано в рахунок погашення належних з нього до сплати страхових внесків. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по зобов”язаннях зі сплати страхових внесків за вересень 2004 –квітень 2006 р. становить 119994,43 грн. (195986,97 грн. –75992,54 грн.) і підлягає стягненню на користь УПФ України в Шевченківському районі.

Вирішуючи спір у справі, суд також виходив з того, що позивачем відповідно до вимог закону виставлялись та надсилались ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” вимоги № Ю 52 від 05.12.2005 р., № Ю-49 від 03.02.2006 р., № Ю-78 від 03 березня 2006 р., № Ю 83 від 05 червня 2006 р. (повідомлення про вручення поштових відправлень знаходяться у матеріалах справи). Докази, які б свідчили про сплату відповідачем більшої суми, ніж зазначено позивачем, у матеріалах справи відсутні та ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” суду не подані.

Крім цього, суд бере до уваги ту обставину, що статтею 5 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ регулюються відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом першим статті 11 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сілвськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № І058-ІУ зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України “Про збір на обов”язкове державне пенсійне страхування” № 400/97ВР, яким разом із Законом України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент). Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати. Обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності. Зазначений висновок господарського суду відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 листопада 2006 р. (за позовом Дочірнього підприємства “Будгідроремонт” Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Кварц” до УПФ України в м. Андріївці, про визнання недійсними рішень).

Що стосується посилань відповідача на те, що позивач не є суб”єктом владних повноважень, то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке. Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 N 121/2001, Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків. Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 N 8-2 (далі - Положення про управління Пенсійного фонду), управління у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду. Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду Управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій. З наведеного випливає, що Управління у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень. Згідно з підпунктом 7 пункту 2.3 Положення про управління Пенсійного фонду Управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. За змістом статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме територіальним органам Пенсійного фонду надано право приймати рішення про сплату простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

На підставі п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, та керуючись ст. ст. 51, 71, 86, 94, 162, 163, 167, 258, 263 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов, з урахуванням заяви Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова № 5957/06-12 про зменшення позовних вимог, задоволити.

Стягнути з ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” (м. Львів, пр. Чорновола, 63а, ) на користьУправління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (79068, м. Львів, вул. Мазепи, 5а, ) 119994 грн. 43 коп. недоїмки.

Виконавчинй лист про стягнення 119994 грн. 43 коп. недоїмки видати за заявою Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, після набрання постановою законної сили.

Стягнути з ВАТ “Проектно-технологічний центр “Агрософт” (м. Львів, пр. Чорновола, 63а, ) в доход державного бюджету 1199 грн. 94 коп. державного мита.

Виконавчий лист про стягнення державного мита видати після набрання постановою законної сили.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

3. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі скдення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі.

4. Постанову складено у повному обсязі 15.10.2007 р.

Суддя                                                                                                       Бортник О.Ю.