ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 15011/5-16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Невдашенко Л.П.
Михайлюка М.В.
Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

Приватного сільськогосподарського підприємства "Марс"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року

у справі
№ 15011/5-16 господарського суду Харківської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "НІСАН"

до
Приватного сільськогосподарського підприємства "Марс"

про
за скаргою
на дії
стягнення 54144 грн.
ТОВ "Фірма "НІСАН"
ВДВС Вовчанського та Великобурлуцького районів Харківської області

за участю представників сторін:

позивача
Бойко Р.В.,

відповідача
ВДВС
не з’явились,
не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2007 р. у справі №15011/5-16 (суддя: Жельне С.Ч.) скаргу на постанову виконуючого обов’язки начальника ДВС у Вовчанському та Великобурлуцькому районах від 29.08.2006 р. відхилено у зв’язку з пропуском строку на оскарження дій ВДВС.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 р. (судді: Демченко В.О., Такмаков Ю.В., Барбашова С.В.) зазначену ухвалу скасовано. Визнано недійсною постанову від 29.08.2006 р. виконуючого обов’язки начальника ДВС Вовчанського та Великобурлуцького районів про скасування постанови від 23.08.2002 р. про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просив її скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що апеляційним господарським судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив  апеляційний господарський суд, ухвалою господарського суду Харківської області від 17.01.2002 року у справі №15011/5-16 затверджено мирову угоду сторін та припинено провадження у справі.

У зв’язку з порушенням боржником умов мирової угоди, позивач звернувся до Державної виконавчої служби з мировою угодою та ухвалою господарського суду Харківської області про її затвердження від 17.01.2002 р.

Постановою державного виконавця від 23.08.2002 р. було відкрито виконавче провадження. Крім того, ДВС було проведено дії для забезпечення  примусового виконання ухвали, у тому числі описано та арештовано майно боржника.

Апеляційний господарський суд з’ясував, що 11.05.2006 р. стягувач направив до ДВС запит щодо руху виконавчого провадження (т. 1, а.с. 113), відповідь на який не надійшла.

За таких обставин, 06.09.2006 р. стягувач звернувся до Харківського обласного управління юстиції зі скаргою,  в якій просив перевірити виконавче провадження з метою встановлення причин невиконання ухвали суду про затвердження мирової угоди та оцінки дій державного виконавця. Оскільки відповідь на скаргу не надійшла, стягувач повторно звернувся до обласного управління юстиції із запитом щодо розгляду скарги від 06.09.2006 року (т. 1, а.с. 118).

ДВС  у Вовчанському та Великобурлуцькому районах Харківської області надало стягувачу ксерокопію відповіді від 20.09.2006 року № 1121, в якій повідомлено, що 29.08.2006 року виконуючий обов’язки начальника ДВС у Вовчанському та Великобурлуцькому районах скасував постанову від 23.08.2002 року про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач 20.10.2006 року звернувся до господарського суду зі скаргою, в якій просив її скасувати.

Відповідно до положень ст. 1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З огляду на викладене, господарський суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що стягувачу (позивачу) стало відомо про  оскаржувану постанову від 29.08.2006 року лише 13.10.2006 року (тобто після звернення з запитом), тоді як скаржник звернувся до господарського суду зі скаргою 20.10.2006 року, про що свідчить відмітка поштового штампу на конверті (а.с. 120).

Таким чином, апеляційний господарський суд спростував висновок суду першої інстанції про пропуск скаржником десятиденного строку на оскарження дій ДВС.

Згідно з п. 1 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону. Такими виконавчими документами відповідно до п. 4 ст. 181 Закону України “Про виконавче провадження” є ухвали, постанови господарських судів у випадках передбачених законом.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди є  виконавчим документом, який підлягає виконанню у порядку встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Окрім того, приписами ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Як зазначив апеляційний господарський суд, ці вимоги не були виконані державним виконавцем у встановленому Законом порядку ( ухвала суду фактично не виконувалась майже 4 роки).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнав недійсною постанову від 29.08.2006 року виконуючого обов’язки начальника ДВС у Вовчанському та Великобурлуцькому районах про скасування постанови від 23.08.2002 року про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційним господарським судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування законної та обґрунтованої постанови не вбачається.

Посилання скаржника на те, що ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди не може бути виконавчим документом, оскільки це не передбачено діючим законодавством і в ній відсутні обов’язкові реквізити, які передбачені для виконавчих документів спростовується вище викладеним.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України  касаційна  інстанція  не має  права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів  над  іншими,  збирати  нові  докази  або додатково  перевіряти  докази.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року у справі № 15011/5-16 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                       Л. Невдашенко

Судді:                                                                               М. Михайлюк

Н. Дунаєвська