донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.07.2007 р.                                                                           справа №43/36пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
М'ясищева  А.М.

суддів
Алєєвої  І.В. , Мирошниченка  С.В.

За участю представників сторін:

від позивача –Заматов Р.В. - ведучий юрисконсульт, довіреність № 189-07 від 27.12.2006р., Костюк С.В. - начальник юридичної служби, довіреність № 370-06 від 01.12.2006р.

від відповідача –Калашнікова О.О. - головний спеціаліст-юрисконсульт

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка, Донецької області

на рішення

господарського суду Донецької області

від 12.04.2007р.

по справі  № 43/36пн (суддя Зубченко І.В.)

за позовом відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м.Горлівка, Донецької області

до відповідача –Управління з контролю за використанням та охороною земель у Донецькій області м. Донецьк

про визнання права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.04.2007р. по справі № 43/36пн (суддя Зубченко І.В.) у задоволенні позовних вимог ВАТ “Донецькобленерго” м.Горлівка до Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області м. Донецьк про визнання за ним права постійного користування земельною ділянкою площею 617,6 га, яке було надано державним актом ІІ-ДН № 004509 на право постійного користування землею Миронівській державній районній електростанції с.Миронівка м.Дебальцеве (для будівництва та обслуговування будівель та споруд станції Миронівської ДРЕС) відповідно до рішення Миронівської селищної ради від 23 жовтня 1996 року № 80 відмовлено за недоведеністю.

Рішення суду мотивоване тим, що у справі відсутнє невизнання або оспорювання відповідачем прав позивача на користування земельною ділянкою, що свідчить про відсутність спору, а встановлення факту належного оформлення підстав для користування землею не входить до компетенції суду.

Оскаржуючи рішення суду, позивач просить його скасувати та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що ВАТ “Донецькобленерго” на даний час є правонаступником ДАЕК “Донецькобленерго”, до складу якого входила Миронівська ДРЕС, якій в постійне користування надано земельну ділянку площею 617,6га, тому є правонаступником і права постійного користування земельною ділянкою. Діюче законодавство не забороняє підприємствам набувати майнові права та права землекористування шляхом правонаступництва, тому Миронівська ТЕС користується земельною ділянкою на законних підставах, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею, строк дії якого законом не обмежений.

Згідно п. 2 Постанови КМУ № 449 “Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою” раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються діючими та підлягають заміні у випадку добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Жодна з підстав припинення права користування земельною ділянкою, визначених ст. 141 ЗК України та ст. 416 ЦК України не мала місця відносно ВАТ “Донецькобленерго”.

В своєму рішенні суд першої інстанції послався на відсутність спору між сторонами, однак в порушення вимог ст. 80 ГПК України не припинив провадження у справі, а виніс рішення по суті.

Судом неправильно встановлені обставини справи, оскільки позивач просив у позовній заяві не встановити факт належного оформлення підстав для користування землею, а визнати право постійного користування землею.

Беручи до уваги, що акт на постійне користування землею виданий у 1996 році –на момент дії ЗК України від 1990р., суд на підставі ч. 3 ст. 5 ЦК України, повинен був застосовувати норми саме цього Кодексу до спірних правовідносин, а не норми ЗК України від 2001р.

Також при розгляді справи не враховано, що на момент видачі акта на постійне користування землею Миронівська ДРЕС була структурним підрозділом ДАЕК “Донецькобленерго” підприємства з державною формою власності, ліквідація або припинення якого не відбувалися.

Судом порушено п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України, оскільки в мотивувальній частині рішення вказані обставини, які судом при розгляді справи не встановлювалися, в матеріалах справи відсутні докази припинення або ліквідації Миронівської ДРЕС.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Донецькій області проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства структурною одиницею Миронівська ТЕС ВАТ “Донецькобленерго”, за наслідками якої складено акт б/н від 06.02.2007р.

Згідно вищевказаного акту Миронівською ТЕС використовуються земельні ділянки, зазначені в державних актах на право користування землею № 59 від 1988р., б/н від 03.06.1959р. та актах на право постійного користування землею № 80 від 23.10.1996р., № 66 без дати, загальною площею 925,9га до оформлення правовстановлюючих документів на землю у встановленому законодавством порядку.

Не погоджуючись з висновками перевірки, ВАТ “Донецькобленерго” звернулося до суду першої інстанції із позовною заявою про визнання за ним права постійного користування земельною ділянкою площею 617,6 га., яка надана державним актом  ІІ-ДН № 004509 на право постійного користування землею Миронівській державній районній електростанції с. Миронівка.

Рішення господарського суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Наказом Міністерства економіки та енергетики та електрифікації України № 131 “Про склад Міненерго України”  назва “Державна районна електростанція” змінено на “Теплова електрична станція” відповідно до переліку вказаного Наказу структурна одиниця ДАЕК “Донецькобленерго” Миронівська ДРЕС перейменована у Миронівську ТЕС.

Розпорядженням Горлівського міського голови № 635-р від 12.11.1998р. зареєстровано ВАТ “Донецькобленерго”, яке відповідно до п.3.3 Статуту є правонаступником ДАЕК “Донецькобленерго”.

Згідно ст.23 Земельного Кодексу України (в редакції 1998р.) право власності або постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Відповідно до вимог п.3 ст.27 ЗК України (в редакції 1998р.) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації.

Згідно ст. 30 Земельного кодексу України (в редакції 1998р.) при переході права власності на будівлю і споруди (а згідно акта на право постійного користування ІІ-ДН № 004509 земельна ділянка надавалась для будівництва і обслуговування будівель та споруд) разом з цими об’єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою, але воно повинно бути посвідчено радою народних депутатів відповідно до вимог ст. 23 цього Кодексу. Тобто згідно приписів чинного законодавства право постійного користування в порядку правонаступництва не переходить.

На момент дії вищевказаного Кодексу ВАТ “Донецькобленерго” в порушення ст.23 та п. 3 ст. 27 Земельного кодексу України (в редакції 1998р.). не отримало  документу, що посвідчує дане право та його державну реєстрацію.

Частиною 3 ст. 125 ЗК України визначено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що державний акт на право постійного користування ІІ-ДН № 004509 виданий Миронівській державній районній електростанції селища Миронівка м. Дебальцеве, не є підставою для користування ВАТ “Донецькобленерго” земельною ділянкою, право на яку він посвідчує, оскільки виданий на ім’я іншої юридичної особи, якої на сьогоднішній день не існує.

Таким чином, ВАТ “Донецькобленерго” використовує земельну ділянку площею 617,6га в порушення вимог ч. 3 ст. 125 чинного ЗК України.

Статтею 92 ЗК України встановлено, що право користування земельною ділянкою –це право володіння і користування земельною ділянкою, яка знаходиться у державній комунальній власності, без встановлення строків.

Із втратою чинності пункту 6 розділу Х “Перехідні положення” ЗК України у зв’язку з прийняттям  Конституційним судом України  рішення від 22.09.2005р. № 5-пр особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але згідно ч. 2 ст. 92 ЗК України не можуть мати їх на такому праві, не зобов’язані переоформляти право власності або право оренди на них.

Оскільки державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (із зазначенням власного найменування) ВАТ “Донецькобленерго” не має, тобто його право постійного користування не виникло у встановленому законом порядку і вона не знаходиться у державній чи комунальній власності, тому позивач не може вважатися постійним користувачем земельної ділянки, а його позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Посилання скаржника на те, що на момент видачі державного акту на право постійного користування землею Миронівська державна районна електростанція була структурним підрозділом не може бути прийнято до уваги, оскільки ця обставина не звільняє  ВАТ “Донецькобленерго” від вчинення дій встановлених ст. 23 та п. 3 ст. 27 Земельного кодексу України (в редакції 1998р.) щодо отримання документу, який посвідчує дане право та його державну реєстрацію. Крім того, посилання скаржника на можливість припинення права користування земельною ділянкою ВАТ “Донецькобленерго” не може бути прийнято до уваги, оскільки цей факт не підтверджений матеріалами справи.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що незалежно від мотивів викладених у  судовому рішенні підстав для задоволення позову  не вбачається.

Керуючись ч.1 п.1 ст. 103, ст.104, ст. 105  ГПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2007р. по справі № 43/36пн залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий          А.М.  М'ясищев

Судді:          І.В.  Алєєва

С.В.  Мирошниченко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5. ГСДО