ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/183

05.04.07 р.

За позовом:
Компанії „ФішІмпекс Корпорейшн”;

До:
Головного управління Національного банку України по
місту Києву

та
Київській області;

Третя особа:          Підприємство зі 100% іноземною
інвестицією Товариство з обмеженою

відповідальністю „Ла Кастеллана”;

Про:                              визнання
документа про переуступку заборгованості недійсним.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          не з”явились;

Від відповідача:            Маслова В.М., представник,
довіреність №219 від 12.01.2007 р.;

Від третьої особи:          Зозуля Т.М., представник, довіреність
б/н від 16.01.2007 р.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві росить визнати документ про переуступку заборгованості,
підписаний 10.11.2005 р. Компанією „Лакі Шуз” не вчиненим і недійсним
правочином в період з 10.11.2005 р. до 31.12.2006 р.; стягнути з відповідача
витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Свої позовні вимоги позивача
обґрунтовує тим, що відповідачем не виконані зобов'язання відповідно до статті
210 Цивільного кодексу України, пунктів 1, 2 ст. 513 Цивільного кодексу
України, Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній
валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті
нерезидентам, затвердженого постановою Правління Національного банку України
від 17.06.2004 р. №270.

Відповідач у наданому відзиві на
позов та представник останнього у судовому засіданні зазначає про те, що є
неналежним відповідачем у справі, оскільки не є стороною угоди про переуступку
заборгованості від 10.11.2005 р. Відповідач також зазначає про те, що не
здійснює реєстрацію договорів про відступлення права вимоги, позичальник -резидент
не звертався до відповідача щодо внесення змін до реєстраційного свідоцтва від
30.07.2001 р. №1606, у зв”язку з укладенням кредитором відступлення права
вимоги за кредитним договором від 19.06.2001 р. за №1.

Третя особа у наданому клопотанні
та представник останньої у судовому засіданні просить провадження у справі
припинити, посилаючись на те, що позивач визначив неналежним відповідачем
-Головне управління Національного банку України по м. Києву і Київській
області. Третя особа зазначає також про те, що відповідно до положень угоди про
переуступку заборгованості всі спори, що виникають з угоди повинні бути
передані на розгляду Суду Амстердаму в Нідерландах.

Третя особа вважає, що питання
відносно дійсності/недійсності угоди про переуступку заборгованості може
вирішити лише компетентний судовий орган (суд Амстердаму), а не Господарський
суд міста Києва.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників відповідача та
третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши
докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,-

В С Т А Н О В
И В:

10.11.2005 р. між ТОВ „Лакі Шуз
Лімітед” та Корпорацією „Фішімпекс” укладена угода про переуступку
заборгованості, за умовами якої Корпорація „Фішімпекс” переуступає на користь
ТОВ „Лакі Шуз Лімітед” заборгованість Підприємства зі 100% іноземною
інвестицією Товариство з обмеженою відповідальністю „Ла Кастеллана” у розмірі 1
455 627,55 доларів США.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд не вбачає
підстав для задоволення позову, виходячи з наведеного нижче.

Як визначено статтею 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону
України „Про Національний банк України” останній є центральним банком України,
особливим центральним органом державного управління, юридичний статус,
завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються
Конституцією України, Законом про Національним банк та іншими законами України.

Згідно зі статтею 23 Закону України
„Про Національний банк України” філії (територіальні управління) Національного
банку не мають статусу юридичної особи, діють від імені Національного банку в
межах отриманих від нього повноважень. Завдання і функції філій Національного
банку України визначаються Положенням, що затверджується Правлінням
Національного банку.

Згідно з п. 3.9.6. Положення про
філії (територіальні управління) Національного банку України, затвердженого
постановою Правління Національного банку від 22.12.2000р. №495, у правовій
сфері територіальні управління від імені Національного банку України
звертаються з позовами і заявами до суду (господарського суду), визнають
позови, відмовляються від позовних вимог, змінюють предмет позову, укладають
мирові угоди, оскаржують рішення (ухвали і постанови) судів (господарських
судів), беруть участь у розгляді спорів у судах та господарських судах із
повноваженнями, передбаченими Цивільним процесуальним та Господарським
процесуальним кодексами України, користуються іншими процесуальними правами
сторін.

Статтею 5 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю”
встановлено, що операції з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній
валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені
законодавством межі, потребують отримання індивідуальної ліцензії Національного
банку України.

Порядок отримання резидентами кредитів,
позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в
іноземній валюті нерезидентам, затверджено постановою Правління Національного
банку України від 17.06.2004 р. №270.

Відповідно до п. 1.7. Положення про
порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам,
затвердженого постановою Правління Національного банку України №270 від
17.06.2004 р., договори, які передбачають виконання резидентами боргових
зобов'язань в іноземній валюті перед нерезидентами за залученими від
нерезидентів кредитами, позиками (зі сплатою процентів за користування або без
такої сплати), у тому числі за поворотною фінансовою допомогою, підлягають
обов'язковій реєстрації Національним банком.

Реєстрація Національним банком
договору здійснюється без будь-яких зобов'язань з боку Національного банку щодо
зобов'язань сторін договору (п. 1.14. Положення про порядок отримання
резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання
резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою
Правління Національного банку України №270 від 17.06.2004 р.) шляхом надання
територіальними управліннями Національного банку України резидентам
реєстраційних свідоцтв.

Уповноважений банк, який надав
згоду на обслуговування операцій за договором, здійснює обслуговування лише на
підставі реєстраційного свідоцтва Національного банку України (п. 3.1.
Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті
від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам,
затвердженого постановою Правління Національного банку України №270 від
17.06.2004 р.).

Обслуговуючий банк проводить
платіжні операції за договором лише в разі їх відповідності умовам, зазначеним
у реєстраційному свідоцтві та в договорі з нерезидентом (п. 3.2. Положення про
порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого
постановою Правління Національного банку України №270 від 17.06.2004р.).

Положенням про порядок отримання
резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання
резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженим постановою
Правління Національного банку України №270 від 17.06.2004р., передбачено, що до
реєстраційного свідоцтва (індивідуальної ліцензії) територіальні управління
вносять зміни, у тому числі, в разі набрання чинності іншими угодами, що
стосуються реалізації кредитного проекту (відступлення права вимоги,
переведення боргу тощо). Клопотання про внесення відповідних змін до тексту
реєстраційного свідоцтва (індивідуальної ліцензії) резидент -позичальник
зобов'язаний надати до територіального управління Національного банку України
протягом двох місяців з дати настання відповідних змін (п. 2.5. Положення про
порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам,
затвердженого постановою Правління Національного банку України №270 від
17.06.2004 р.).

Матеріали справи свідчать про те,
що позичальник -резидент не звертався до відповідача щодо внесення змін до
реєстраційного свідоцтва від 30.07.2001 р. №1606, у зв”язку з укладенням кредитором
угоди про відступлення права вимоги за кредитним договором №1 від 19.06.2001 р.

Підставою для притягнення до
цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення, до якого
відноситься: протиправна поведінка особи; шкода, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою та вина особи, яка заподіяла шкоду. За
відсутності хоча б однієї із складових цивільного правопорушення на особу не
може бути покладена відповідальність.

Матеріали справи свідчать про те,
що у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, а тому позовні
вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Крім того, Головне управління
Національного банку України по м. Києву і Київській області взагалі не є
стороною угоди про переуступку заборгованості від 10.11.2005 р., укладеної між
ТОВ „Лакі Шуз Лімітед” та Корпорацією „Фішімпекс”.

Слід також зазначити про те, що ні
Цивільним кодексом України, ні Положенням про порядок отримання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик
в іноземній валюті нерезидентам, затвердженим постановою Правління
Національного банку України №270 від 17.06.2004 р., ні будь-яким іншим
нормативним актом України не передбачений обов'язок відповідача щодо реєстрації
угод про відступлення права вимоги.

Клопотання позивача про відкладення
справи слуханням на іншу дату, викладене у телеграмі, адресованій
Господарському суду міста Києва, надійшло до канцелярії господарського суду о
16 год. 10 хв., в той час як судове засідання розпочалося о 15 год. 30 хв., а
тому рішення у даній справі було прийняте без участі представників позивача за
наявними в матеріалах справи документами.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И
В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя

О.В. Мандриченко