Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 21/28-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Білоконь Н.Д. , суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників:

позивача - Горла М.В., довіреність  № 01-770 від 01.08.2007 р.

першого відповідача -  Афіяна А.О., директора, Ющика Л.І., довіреність № 19 від 11.10.2007 р.

другого відповідача -Губар А.М., довіреність  без номеру  від  01.02.2007 р.

розглянувши у  відкритому  судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу першого відповідача (вх. № 2349 Х/1-14) на рішення господарського суду Харківської області від 11.06.07 у справі № 21/28-07

за позовом державної екологічної інспекції у Харківській  області, м. Харків

до  1) Приватного підприємства "Імідж", м. Ізюм Харківської області   2) Харківської обласної державної насінневої інспекції, м. Харків

про стягнення 8640,00 грн.

встановила:

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в  Харківській  області, правонаступником якого є позивач - державна екологічна інспекція у Харківській області  звернулось до господарського суду Харківської області  з позовом про стягнення  з  приватного підприємства "Імідж" 8640,00 грн. збитків, завданих внаслідок незаконного знесення зелених насаджень.

Рішенням господарського суду Харківської області від  11.06.2007 р. у  справі №  21/28-07 (суддя Пелипенко Н.М.) позов  задоволено. З першого відповідача стягнуто:  на  користь  Державного бюджету  України - 8640 грн. збитків та  102,00 грн. державного мита; на  користь ДП "Судовий  інформаційний  центр" - 118 грн.  витрат  на  інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу. Провадження  у  справі щодо 2-го відповідача  припинено на  підставі  п. 1.1. статті  80 Господарського процесуального кодексу  України.

Перший  відповідач  із зазначеним рішенням  господарського суду  першої інстанції не  погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду   апеляційну скаргу, в  якій, посилаючись на  порушення  місцевим господарським судом  норм  матеріального та  процесуального права, просить  рішення  скасувати  та  прийняти нове  рішення, яким в задоволенні  позову відмовити.

В обгрунтування  апеляційної скарги перший відповідач  посилається на неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, а також невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не  було взято до уваги умови договору № 10 від 23.05.2005 р. щодо обов"язків першого відповідача.

Окрім цього, на думку апелянта позивачем не доведено наявність його вини та причинний зв"язок між протиправними діями першого відповідача та заявленими збитками.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 12.12.2006 р. № 540 "Про реорганізацію територіальних органів Мінприроди", у  відповідності  до  Положення "Про Державну  екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого наказом  Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.2006 р. №  548, Положення "Про державну екологічну  інспекцію в Харківській області", затвердженого наказом Міністерства  охорони навколишнього природного середовища України 19.02.2007 р.  № 55 було проведено  реорганізацією позивача шляхом  виділення з його складу Державної екологічної інспекції в Харківській області.

У зв"язку з цим  ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 р. здійснено процесуальне правонаступництво, а  саме: замінено позивача -державне управління охорони навколишнього природного  середовища на його правонаступника -.державну екологічну інспекцію у Харківській області.

Позивач відповідач апеляційну скаргу підтримує.

Позивач  та другий відповідач  проти апеляційної скарги заперечують, просять залишити її без задоволення, а  оскаржуване рішення -без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та  вислухавши пояснення представників  сторін та перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом  норм матеріального та процесуального права, колегія  суддів дійшла  висновку, що апеляційна  скарга підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.

Державним управлінням екології та природних ресурсів в Харківській області проведено перевірку дотримання Закону України "Про рослинний світ"  на території  Ізюмської  районної державної насінневої станції, за  результатами якої було складено акт  № 19-15/33 від 18.05.2006 р., в якому встановлено, що без наявності ордеру на зріз дерев МП "Імідж"  на території Ізюмської державної районної насінневої інспекції було зрізано  до ступеня  припинення  росту дерева  діаметром  біля шийки кореня: 88 см., 44см., 41 см., 41 см., 48 см., 30 см., а сухі дерева діаметром:   28 см., 28 см., 21 см., 42 см., 39 см., 49 см., 33 см.

Внаслідок  цих протиправних дій перший відповідач порушив  на думку позивача  п.  4.6. "Правил утримання  зелених насаджень міст та інших населених пунктів України", затверджених  Наказом  Держжитлокомунгоспу України  від 29.07.2004 р. № 70, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України  14.12.1994 р. за №  301/5, п. 4.2.1. договору, укладеного   між  Ізюмською районною державною насінневою інспекцією, замовником   та МП "Імідж", виконавцем, чим завдав збитків в сумі 8640,00 грн.

Розмір збитків позивач  розрахував, виходячи  з даних акту  перевірки № 19-15/33 від 18.05.2006 р., а  саме "Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев  і чагарників до ступеня припинення  росту", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1990 р. № 559.

Як вбачається  з матеріалів справи,  23.09.2005 р.  між  Харківською обласною  державною насінневою інспекцією, замовником та  малим підприємством "Імідж", виконавцем було укладено  договір  № 10 від 23.09.2005 р. про надання  послуг.

Відповідно до п.1.1 даного договору виконавець зобов"язується за завданням замовника надати  послуги з валки дерев, в  порядку та  на умовах, визначених цим договором.

Місцевий господарський суд в якості  підстави  для задоволення  позову  послався на те, що  перший відповідач всупереч  умовам  п. 4.2.1. договору від  23.08.2005 р.  № 10 про надання  послуг, яким   передбачено, що замовник- Ізюмська  районна державна насіннева інспекція зобов"язана надавати виконавцю- МП "Імідж" за його вказівкою всі необхідні документи та інформацію, необхідну для належного виконання зобов"язань  по наданню послуг з валки дерев,  а також   в  порушення  п. 4.6. "Правил утримання зелених насаджень міст та  інших населених пунктів України", затверджених  Наказом  Держжитлокомунгоспу України  від 29.07.2004 р. № 70, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України  14.12.1994 р. за №  301/511. здійснив незаконну  порубку 15 дерев на території  Ізюмської райдержадміністрації без дозволу  органів місцевого самоврядування  та акта обстеження зелених насаджень, погодженого з працівниками управління екології та природних ресурсів в Харківській області та за відсутності ордера на знесення  дерев. Саме дані матеріали й були підставою для задоволення позову.

Колегія  суддів із таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, зважаючи на таке.

Згідно  з п. 4.6 "Правил утримання зелених насаджень міст та  інших населених пунктів України", затверджених  Наказом  Держжитлокомунгоспу України  від 29.07.2004 р. № 70, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України  14.12.1994 р. за №  301/511, які були чинні на момент  перевірки, знесення  та пересадка дерев, чагарників, газонів, квітників може здійснюватися лише  у разі  наявності спеціального дозволу (ордера). Ордер  видається на підставі обстеження зелених насаджень, погоджено з місцевими органами Мінприроди України, і  рішення місцевого органу державної виконавчої влади.

Згідно зі  статтею  1166 Цивільного  кодексу  України майнова  шкода, завдана неправомірними  рішеннями, діями чи бездіяльністю  майну  фізичної або  юридичної особи, відшкодовується  в  повному  обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка  завдала  шкоди, звільняється  від  її  відшкодування, якщо  вона  доведе, що шкоду завдано  не з її вини.

Виходячи  з цієї статті,  підставами відповідальності  за  завдану  майнову   шкоду є склад  цивільного  правопорушення, а  саме: наявність  шкоди, протиправні  дії(бездіяльність), вина особи, яка  завдала  шкоду, причинний  зв"язок  між  протиправними  діями та завданою   шкодою.

Оскільки перший відповідач здійснював  валку дерев на території  другого відповідача та за завданням останнього  згідно з  укладеним  договором, за умовами якого обов"язок по оформленню дозвільних документів на порубку дерев покладено на  замовника, тобто на другого відповідача, а тому перший  відповідач не  був зобов"язаний  оформляти   зазначені документи під час  надання  послуг зі зрізу дерев, у зв"язку з чим в  його діях  відсутня вина.

Крім того відповідно до п.1.3. згаданих Правил відповідальність за їх  виконання  при утриманні зелених насаджень покладається безпосередньо на керівників підприємств, які мають на своєму  балансі зелені насадження.

В  акті перевірки № 19-15/33  від  18.05.2006 р.,   в  якому   зазначено кількість  та  діаметр порубаних  тополів,  не міститься  даних про те, яким чином ( із застосуванням  яких вимірювальних  засобів), ким та коли  проводилися  заміри  пнів порубаних дерев.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду  від 13.09.2007 р.   позивача було зобов"язано надати письмові пояснення щодо того, яким чином (із застосуванням яких вимірювальних засобів) проводилися  заміри пнів згідно з актом перевірки  № 19-15/33  від  18.05.2006 р.

Однак,  позивач ухвалу  суду не виконав, зазначені  пояснення або інших доказів на  підтвердження наведених обставин  не надав.

Згідно зі  статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які  вона посилається в  обгрунтування  своїх вимог чи заперечень.

Зважаючи на вищенаведене, позивач не довів розмір шкоди, та окрім цього наявність вини першого відповідача, а тому склад цивільного правопорушення як підстава для відшкодування шкоди  стосовно  відповідачів в даному випадку відсутній, у зв"язку з чим   позовні  вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи  з викладеного, місцевий  господарський  суд внаслідок  неповного з"ясування  обставин, що мають значення  для  справи та  порушення  норм  матеріального  та  процесуального  права дійшов  неправильного висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо першого відповідача та безпідставно припинив провадження  у  справі стосовно другого відповідача на підставі п.1-1. статті 80 Господарського  процесуального кодексу України через відсутність предмету  спору, у  зв"язку  з чим оскаржуване  рішення  слід  скасувати та  прийняти нове рішення, яким  в  позові  відмовити.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення  господарського суду   Харківської області від  11.06.2007 р. у  справі №  21/28-07 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанову  складено у повному обсязі 12.10.2007 р.

Головуючий суддя                                (підпис)                       Слюсарева Л.В.

Суддя                                (підпис)                       Білоконь Н.Д.

Суддя                                (підпис)                       Фоміна В.О.