Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 46/267-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І. , Плужник О.В.

при секретарі: Полтєвій І.О.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом - Огієнко О.С.

відповідача за первісним позовом -  Галіщева Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (вх. № 2787Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 13.08.07 р. по справі № 21/295-06

за позовом Комунального закладу охорони здоров"я Харківського обласного центру служби крові, м. Харків

до ТОВ "Алвест", м. Харків

про стягнення 79129,22 грн.

та зустрічним позовом ТОВ "Алвест", м. Харків,

до Комунального закладу охорони здоров'я Харківського обласного центру служби крові, м. Харків,

про стягнення 64544,63 грн. -

встановила:

В серпні 2006 р. позивач за первісним позовом (далі - позивач) - Комунальний заклад охорони здоров'я Харківський обласний центр служби крові, м. Харків звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача за первісним позовом (далі - відповідач) ТОВ „Алвест”, м. Харків 13601,42 грн. незаконно одержаних грошових ним коштів та судових витрат.

В жовтні 2006 р. відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою в якій просив суд (з урахуванням уточнень) стягнути з позивача на свою користь 64544,63 грн. та судові витрати.

В процесі розгляду справи, позивач надав заяву про зміну позовних вимог в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 79129,22 грн. безпідставно одержаних грошових коштів та покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.08.07 р. (суддя Ільїн О.В.) по справі № 46/267-07 первісний позов задоволено. З відповідача на користь позивача стягнуто 46098,58 грн. перерахованих платіжним дорученням № 572 від 25.04.2007 р., 11370,00 грн. перерахованих платіжним дорученням № 568 від 25.04.07 р., 7076,05 грн. перерахованих платіжним дорученням № 571 від 25.04.07 р. інфляційних втрат та 3% річних, 645 грн. перерахованих платіжним дорученням № 569 від 25.04.07 р. державного мита за позовом, 337,72 грн. перерахованих платіжним дорученням № 570 від 25.04.07 р. держмита за подання апеляційної скарги, 13601,42 грн. неповернених коштів, сплачених як попередня плата за договором № 28-05/1 від 28.05.2004 р., 791,28 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що відповідачем на вимогу позивача не були в повному обсязі повернуті грошові кошти, які були сплачені останнім як попередня оплата за обладнання відповідно до умов договору № 28-05/1 від 28.05.2004 р.; що грошові кошти сплачені позивачем на користь відповідача відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.07 р. по справі № 21/295-06 та виданого по справі наказу суду підлягають стягненню з відповідача в зв'язку з скасуванням вказаної постанови Вищим господарським судом України та ін.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що господарський суд при винесенні рішення всупереч вимогам ч. 2 ст. 34 ГПК України безпідставно прийняв в якості належного доказу здійснення відповідачем поставки парового стерилізатора ГПД-400-1, а так само в якості доказу невідповідності вказаного стерилізатора технічним вимогам, відсутності комплектації та технічної документації наданий позивачем лист № 736 від 25.11.05 р.; що в обґрунтування своїх вимог позивач не надав суду доказів того, що поставлений відповідачем стерилізатор був неналежної якості та неповної комплектності і в листі № 736 від 25.11.05 р. не вимагав розірвання укаледного між сторонами договору, в зв'язку з чим, на думку відповідача, господарський суд при винесенні рішення необґрунтовано застосував до спірних правовідносин ст.ст. 678, 687 ЦК України та не застосував ст.ст. 651, 654 цього ж кодексу; що суд першої інстанції при винесенні рішення також не вказав підстав, за якими були відхилені вимоги відповідача про стягнення з позивача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та річних; що позивач всупереч вимогам ст. 625 ЦК України не виконав свої зобов'язання щодо сплати за товар в порядку та строки, передбачені укладеним між сторонами договором та ін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що відповідач умови укладеного між сторонами договору не виконав, спірний товар позивачу у встановлений строк та в подальшому не поставив, в зв'язку з чим, на даний момент, позивач вже втратив інтерес до виконання відповідачем свого зобов'язання; що відповідач на вимогу позивача в повному обсязі не повернув раніше перераховані йому грошові кошти; що відповідачем від позивача було одержано грошові кошти у сумі 65527,80 грн. на підставі постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.07 р. по справі № 21/295-06, яка в подальшому була скасована Вищим господарським судом України, в зв'язку з чим, на думку позивача, дана сума підлягає поверненню йому.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, та правомірно встановлено судом першої інстанції, 28.05.2004 р. між сторонами укладено договір № 28-05/1, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався поставити позивачу стерилізатор прохідний ГПД-400-1, провести пускно-налагоджувальні роботи, та на протязі 12 місяців з моменту передачі товару проводити його гарантійне обслуговування.

Згідно з п. 2.1. договору обумовлений товар відповідач зобов'язується поставити протягом 15 банківських днів після передоплати.

Відповідно до п. 2.2. договору позивач зобов'язався оплатити товар в строк не більше 15 банківських днів з моменту виписки рахунку-фактури.

10.06.2005 р. між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до якої було змінено назву Харківської обласної станції переливання крові на Комунальний заклад охорони здоров*я Харківський обласний центр служби крові та внесено зміни до п. 1.4. договору, визначивши закінчення строку дії договору до повного взаєморозрахунку сторін.

Відповідно до умов договору позивач на розрахунковий рахунок відповідача в якості попередньої оплати за стерилізатор прохідний ГПД-400-1 (прибор) перерахував грошові кошти у розмірі 45601,42 грн.

Як стверджує позивач, на протязі 2-го півріччя 2005 р. відповідач частками поставляло йому прибор, який не відповідав технічним вимогам, був некомплектним, та за всіма ознаками був у використанні.

25.11.2005 р. позивач на адресу відповідача направив лист № 736, в якому прохав повернути сплачені грошові кошти, у зв'язку з невідповідністю парового стерилізатора ГП-400 технічним вимогам, не повною його комплектністю, не виконанням термінів поставки, відсутністю технічної документації.

На вимогу позивача, з посиланням на вищезазначений лист № 736 відповідач здійснив часткове повернення попередньої оплати, а саме 29.11.2005 р. в сумі 25000 грн. та 02.06.2006 р. в сумі 7000 грн., в зв'язку з чим, не повернутою залишилась сума 13601,42 грн.

Відповідач в обґрунтування своїх вимог та заперечень посилається на те, що часткове повернення попередньої оплати він здійснив на прохання позивача; що на даний момент його заборгованість перед відповідачем становить  49098,58 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що відповідачем на вимогу позивача не були в повному обсязі повернуті грошові кошти, які були сплачені останнім як попередня оплата за обладнання відповідно до умов договору № 28-05/1 від 28.05.2004 р.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення з наступних підстав:

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вимоги п. 2.1 спірного договору, а також того, що відповідач всупереч вимогам ст. 33 ГПК України в обґрунтування своїх вимог та заперечень не надав суду доказів належного виконання ним умов вказаного договору в частині поставки ним позивачу стерилізатора належної якості та комплектності, господарський суд правомірно визнав дії позивача щодо розірвання договору такими, що не суперечать положенням ч. 2 ст. 678 ЦК України, відповідно до якої у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути) покупець крім іншого має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Крім того, відповідач, повертаючи на вимогу позивача раніше сплачені грошові кошти, своїми діями визнав, що поставлений ним стерилізатор був неналежної якості та комплектності

Разом з тим, безпідставними є посилання відповідача на те, що в надісланому позивачем на адресу відповідача листі № 736 від 25.11.2005 р. позивач не вимагав розірвання спірного договору, в зв'язку з чим, не мав права вимагати повернення передоплати. Оскільки позивач у вказаному листі фактично вказував на те, що має на меті не приймати поставлений позивачем стерилізатор та вимагав повернути сплачені раніше грошові кошти, тобто в даному випадку дії позивача фактично були спрямовані на відмову від спірного договору, а відповідач частково виконуючи вимоги позивача щодо повернення передоплати тим самим вчинив дію, яка свідчить про погодження з вимогами позивача, про визнання факту розірвання вказаного договору, та його фактичне припинення.

Крім того, також не можуть бути прийняті судом до уваги в якості доказу комплектності та якісності поставленого стерилізатора наданий позивачем експертний висновок № И-151 від 08.10.07 р., оскільки вказаний висновок не розглядався господарським судом під час розгляду даної справи, і відповідач всупереч вимогам ст. 101 ГПК України не надав доказів неможливості його надання до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, з конклюдентних дій сторін, з урахуванням подальшого листування та акту звіряння розрахунків вбачається що зобов'язання за договором № 28/05/1 припинилися домовленістю сторін, в зв'язку з чим у відповідача відсутні підстави вимагати його виконання. Таким чином суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні зустрічного позову та задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 13601,42 грн. не повернутої відповідачем передоплати.

Крім того, з урахуванням здійснених позивачем додаткових платежів за вказаним договором після його припинення та скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 р. по справі № 21/295-06 щодо стягнення на виконання умов договору постановою Вищого господарського суду від 22.05.07 р. по цій же справі, за відсутності вказівок про поворот виконання та подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції також правомірно задовольнив позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 65527,80 грн. раніше сплачених йому грошових коштів.

З матеріалів справи також вбачається що відповідач просить суд скасувати рішення суду посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права. Відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Однак, відповідачем, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України не надано жодного доказу того, що господарський суд при винесенні рішення порушив норми процесуального права, які могли б в будь-якому випадку бути підставою для скасування даного рішення.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, судова колегія -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 13.08.07 р. по справі № 46/267-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Повний текст постанови підписано 12.10.07 р.

Головуючий суддя                                                                    Могилєвкін Ю.О.

Судді                                                                    Пушай В.І.

Плужник О.В.