КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2007                                                                                           № 8/499-31/324

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:          Алєксахін О.І.,

від відповідача:          Сухомлин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства концерну "Інкомбуд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.09.2006

у справі № 8/499-31/324

за позовом                               ЗАТ "Миколаївське спеціалізоване управління № 139"

до                                                   Закритого акціонерного товариства концерну "Інкомбуд"

про                                                  стягнення 126731,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2005 у справі №8/499, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2006, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2006 вищезазначені судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У постанові зазначено, що суди попередніх інстанцій не надали належної юридичної оцінки п.2.3. договору про порядок оплати; не врахували, що підписані підрядником та замовником акти виконаних робіт не містять посилання на договори, згідно яких виконувались роботи, не містять дати їх підписання, а відповідно не встановили момент їх підписання та настання строку для оплати; а також не дослідили факт виставлення позивачем рахунків на оплату щомісячних замовником платежів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2006 у справі № 8/499-31/324 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 126 006,40 грн. основного боргу, 621,40 грн. пені, 103,50 грн. річних. Судові витрати покладено на позивача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

21.10.2004 між AT “Миколаївське спеціалізоване управління № 139” (підрядником) та ЗАТ Концерн “Інкомбуд” (замовником) був укладений договір № 7/21-10-04, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання комплексу робіт по розширенню та реконструкції Миколаївського пивзаводу “Янтар”. Склад тари та готової продукції № 1.

На виконання договору № 7/21-10-04 від 21.10.2004 між ЗАТ Концерн “Інкомбуд” (замовником) та AT “Миколаївське спеціалізоване управління 139” (підрядник) був укладений договір № 08/01-12-04 від 01.12.2004, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов’язується здійснити виготовлення металоконструкцій (портальні зв’язки, хрестові зв’язки, бази колон, ферми, распорки, підкоси, шайби, з’єднувальні пластини і т.д.) по переліку узгодженому з замовником.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач за договором № 08/01-12-04 від 01.12.2004 виконав роботи на суму 131 903,00 грн., які були оплачені в повному обсязі відповідачем.

Тому, між сторонами по справі існує спір лише стосовно договору № 7/21-10-04 від 21.10.2004.

Так, згідно п. 1.2 договору 7/21-10-04 від 21.10.2004, договірна вартість комплексу робіт, які виконуються Миколаївським спеціалізованим управлінням № 139 визначена та узгоджена сторонам на суму 353,191 тис. грн.

Розділом 2 договору передбачено, що замовник перераховує підряднику аванс на придбання матеріалів в розмірі 30 відсотків від договірної ціни протягом 5-ти банківських днів з дня підписання даного договору, що складає 105 957,70 грн.

Відповідач платіжним дорученням № 281 від 10.03.2005 перерахував аванс у сумі 50000 грн., що підтверджується довідкою позивача та довідкою банку № 70 від 25.08.2005.

Згідно п. 2.3 договору замовник зобов’язаний здійснювати щомісячні платежі підряднику за виконані роботи після приймання їх по акту форми КБ-2В, на підставі оформленої довідки форми КБ-3, підписаної уповноваженими представниками сторін та виставленого рахунку. Оплата за виконані роботи здійснюється замовником протягом 5-ти днів після підписання акту виконаних робіт. Акт приймання виконаних робіт підписується відповідачем протягом 3-х днів з моменту пред’явлення його до приймання підрядником.

В період з 01.11.2004 по 31.03.2005 позивач виконав свої зобов’язання за договором № 7/21-10-04 від 21.10.2004 на суму 215 344,80 грн.

Позивачем до позовної заяви були додані акти приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних робіт: № 1 за листопад 2004 р. на суму 14 811,60 грн.; № 2 за листопад 2004 р. на суму 24 526,80 грн.; № 3 за грудень 2004 р. на суму 42 603,60 грн.; № 4 за січень 2005 р. на суму 26 775,60 грн.; № 5 за січень 2005 р. на суму 14 820,00 грн.; № 6 за лютий 2005 р. на суму 47 811,60 грн.; № 7 за лютий 2005 р. на суму 1 968,00 грн.; № 8 за березень 2005 р. на суму 40 054,80 грн.; № 9 за березень 2005 р. на суму 1 972,80 грн. Однак, зазначені акти та довідки замовником не підписані.

Позивач до суду першої інстанції подав клопотання від 30.08.2005 № 274, у якому, зокрема, просив не брати до уваги зазначені документи, а замість них надав акти приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, оформлені березнем 2005 року, підписані відповідачем, як зазначає позивач 07.04.2005, та скріплені печаткою відповідача.

Акти приймання виконаних підрядних робіт №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 за березень 2005 року та довідки про вартість виконаних робіт №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 за березень 2005 року на загальну суму 215344,80 грн. підтверджують виконання обов’язків підрядником та прийняття замовником виконаних робіт без претензій і зауважень, що є підставою для проведення розрахунків.

Стосовно тверджень відповідача про відсутність у вищезазначених актах посилання на договір, за яким виконувались роботи, необхідно зазначити, що акти приймання виконаних підрядних робіт №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 за березень 2005 року містять посилання на договір № 7/21-10-04 від 21.10.2004, акти приймання виконаних підрядних робіт №№ 8, 9 за березень 2005 року не містять посилання на договір № 7/21-10-04 від 21.10.2004. Однак, колегія суддів вважає, що зазначені акти підтверджують виконання позивачем обов’язку по договору № 7/21-10-04 від 21.10.2004 у зв’язку з тим, що вони підписані та скріплені печаткою відповідача, за договором № 08/01-12-04 від 01.12.2004 у сторін спору не має, а інших договорів між сторонами не укладалось.

Крім цього, такий висновок суду підтверджується також тим, що у довідках за формою № КБ-3 наведені дані про вартість виконаних робіт наростаючим підсумком в рядку “Всього по будівництву з урахуванням ПДВ з початку року по звітний місяць”.

Так, в довідці за формою № КБ-3 до акту вартість робіт становить 14 811,60 грн.; в довідці до акту № 2 – 39333,4 грн.; в довідці до акту № 3 – 81 942 грн.; в довідці до акту № 4 –108 717,6 грн.; в довідці до акту № 5 – 123 537,6 грн.; в довідці до акту № 6 - 171 349,2 грн.; в довідці до акту № 7 - 173 317,2 грн.; в довідці до акту № 8 - 213 327 грн.; в довідці до акту № 9 – 215 344,80 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що договір № 7/21-10-04 від 21.10.2004 та акти були підписані ним за умови коригування їх в квітні 2005 р. у відповідності до листа Закритого акціонерного товариства “Миколаївське спеціалізоване управління №139” від 07.04.2005. Відповідач вважає, що листом позивача від 07.04.2005 було узгоджено формування договірної ціни за коефіцієнтами, які повинні були бути відкориговані в квітні 2005 року, але позивач не направляв на адресу відповідача належно оформлені акти форми КБ-2 та КБ-3.

Колегія суддів вважає помилковим твердження відповідача про внесення листом від 07.04.2005 змін до договору щодо вартості виконаних робіт, оскільки в даному листі лише зазначено, що позивач не заперечує проти внесення додатковою угодою до договору № 7/21-10-04 від 21.10.2004 змін.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання умов договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно п. 1.4 договору встановлена в даному договорі і вказана у п. 1.2 договору ціна може бути змінена в процесі виконання робіт, а також у випадку зміни об’єму і складу робіт, передбаченого даним договором, але тільки після попереднього узгодження замовником і підрядником і складанням додаткової угоди на додаткові роботи.

Враховуючи положення ст. 654 ЦК України та п. 1.4 договору, зміни до договору могли бути внесені шляхом підписання сторонами додаткової угоди, однак доказів підписання такої угоди відповідачем не надано, що свідчить про недоведення відповідачем зміни договірної ціни.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за замовленням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач перерахував позивачу 221 241,40грн., з яких 131 903 грн. в оплату робіт з виготовлення металоконструкцій за договором № 08/01-12-04 від 01.12.2004, 50 000 грн. в часткову оплату авансу за договором № 7/21-10-04 від 21.10.2004, 39 338,40 грн. в оплату робіт, виконаних за договором № 7/21-10-04 від 21.10.2004.

Таким чином, за роботи по договору № 7/21-10-04 від 21.10.2004 відповідач сплатив позивачу 89 338,40 грн., у зв’язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 126 006,40 грн. (215344,80 грн.  - 89 338,40 грн.).

25.05.2005 позивачем було направлено відповідачу рахунок № 54 від 24.05.2005 на оплату робіт у сумі 126 006,40 грн. за договором № 7/21-10-04 від 21.10.2004. Однак, відповідач заборгованість перед позивачем у сумі 126 006,40 грн. не погасив.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.2 договору № 7/21-10-04 від 21.10.2004 передбачено, що за прострочення оплати замовник сплачує підряднику пеню від вартості виконаних робіт підрядником в рамках договору робіт, оформлених у відповідності до п. 2.3 даного договору та несплачених замовником, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день оплати за кожен день прострочення оплати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 126 006,40 грн., а також 103,50 грн. 3 % річних та 621,40 грн. пені, що нараховані позивачем за період з 01.06.2005 по 10.06.2005 у відповідності з вимогами закону та договору.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства концерну “Інкомбуд” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2006 у справі № 8/499-31/324 – скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства концерну “Інкомбуд” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2006 у справі № 8/499-31/324 - без змін.

2.          Матеріали справи № 8/499-31/324 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді