СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

19.06.2007

Справа №2-28/6319-2007

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фітосовхоз «Радуга»,                      с. Лекарствене
Сімферопольського району,

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1,                с. Привітне Кіровського району,

про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Афанасієвська М.М. -
старший юрисконсульт, довіреність від 30.03.2007 р. (к/копія довіреності у
справі)

Від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю
«Фітосовхоз «Радуга», с. Лекарствене Сімферопольського району, звернулось до
господарського суду АР Крим із позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, с. Привітне Кіровського району, про стягнення 50 000,00  грн. заборгованості, у тому числі 10 000,00
грн. передоплати за договором та 40 000,00 грн. збитків.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у засідання суду не
з'явився, вимоги ухвал господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та від
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з
документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча
про час та місце розгляду справи у засіданні суду повідомлений належним чином -
рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
справа  розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Строк розгляду справи було
продовжено у порядку ст. 69 ГПК України, для надання сторонами додаткових
доказів і документів у справі.

Слухання справи відкладалось
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою відповідача у
засідання суду і невиконанням ним вимог вищевказаних ухвал господарського суду
та для надання суду додаткових доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача,
суд

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_3 року між сторонами було
укладено договір НОМЕР_1 лек на постачання лікарської рослинної сировини,
предметом якого є зобов'язання продавця (відповідача) передати, а покупця
(позивача) - прийняти та оплатити лікарську рослинну сировину згідно специфікації,
яка є невід'ємним додатком до даного договору.

Пунктом 2.2. даного договору
передбачено, що розрахунок за поставлену сировину здійснюється безпосередньо
між покупцем та продавцем, у тому числі передоплата - 10 000,00 грн.

Як вбачається зі специфікації НОМЕР_1 до
цього договору відповідач зобов'зувався поставити позивачу товар на суму 287
000,00 грн.

Позивачем, на виконання умов
вищевказаного договору, за платіжним дорученням НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року
було перераховано відповідачу
10 000,00 грн. передоплати.

Однак, відповідач у порушення умов
даного договору свої зобов'язання не виконав.

Згідно з ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання  та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону,  інших
правових актів,  договору, а за
відсутності  конкретних  вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачу було направлено претензію                  НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р.,
яку останній залишив без відповіді та виконання.

Вищевикладене свідчить про
наявність зобов'язання у відповідача перед позивачем у сумі 10 000,00 грн., яку
позивач і просив стягнути з відповідача, а також 40 000,00 збитків,
спричинених, на думку позивача,
невиконанням умов договору.

Позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Наявність заборгованості у
відповідача перед позивачем у сумі 10 000,00 грн. передоплати підтверджується
матеріалами справи та не оспорювалась відповідачем.

У частині стягнення 40 000,00 грн.
збитків, спричинених невиконанням умов договору, у позові повинно бути
відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 224
Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею
доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання
зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою
стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу
України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою,
яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;
додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів  тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;
матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами 1, 2 та 3 ст.
623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір   збитків, завданих порушенням зобов'язання,
доказується кредитором. Збитки
визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день
добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання
має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день
пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може
задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що
існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що позивачем не було достатньо обґрунтовано та документально
підтверджено нарахування відповідачу збитків у розмірі 40 000,00 грн., у
зв'язку з чим у позові в цій частині повинно бути відмовлено.

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 10 000,00 грн.
заборгованості документально встановлений. Він підтверджений матеріалами
справи, та  не оспорювався відповідачем.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню частково.

Витрати на державне мито та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеним вимогам
відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України.

За згодою представника позивача,
згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене
у  відповідності  до  ст.  84
ГПК  України  і
підписане ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84,
85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1).    Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,
р/р НОМЕР_5 в «Інпромбанк» м. Феодосія, МФО НОМЕР_6, ідентифікаційний               номер НОМЕР_4) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю
«Фітосовхоз «Радуга» (97557, АР Крим, Сімферопольський район, с.
Лікарственне,   вул. Центральна, 1-а, р/р
260099545 в КРД «Райффайзен Банк Аваль» м. Сімферополь, МФО 324021,
ідентифікаційний код 32417929) 10 000,00 грн. заборгованості, а також 100,00
грн. державного мита та 23,60 грн. витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині у позові
відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням господарського суду АР Крим
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Альошина С.М.