ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25.05.2007р.
м.Київ
№ 29/48-А

За позовом             Прокурор Дзержинського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

До                           Національний банк України

Предмет
адміністративного
позову
стягнення 3610,10 грн

Суддя

Секретар судового засідання М.В. Вознюк

Представники:

від позивача:     не з”явились

від відповідача:  Циганок В.Я. –представ. (довір. у справі)

від прокуратури: не з”явились

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.05.2007 о 14 год. 38 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 31.05.2007, про що повідомлено відповідачу після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні 25.05.2007 з урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС України.

З техничних підстав повний текст Постанови виготовлено 06.06.2007р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Дзержинського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Кривий Ріг про стягнення з відповідача 3610,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі довідки відповідача від 27.01.05 № 17-026/659 про заробітну плату колишнього працівника Горбулі Б.В. на суму 1135,67 грн.  проведено перерахунок пенсії Горбулі Б.В. В даній довідці зазначена премія у розмірі 99,99 %, однак Постановою КМУ і НБУ від 28.01.00 № 166 “Про реалізацію статті 64 ЗУ “Про Національний банк України”, встановлено, що при визначенні розміру пенсії відповідно до ЗУ “Про державну службу” службовцям НБУ враховують премію, передбачену постановою КМУ від 13.12.99 № 2288 у встановлених розмірах, але не вище їх максимальних величин, визначених для відповідних категорій працівників Секретаріату Кабінету Міністрів України. Згідно листа Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату КМУ від 27.05.05 у вересні 2003 року, листопаді 2004 року, січні 2005 року розмір премії працівників Секретаріату КМУ незалежно від посади складав 25%, а не 99,99%. У жовтні 2005 року, на вимогу Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі, відповідачем було надано нову довідку від 17.10.05 № 17-026/6794 про заробітну плату громадянина Горбулі Б.В. на суму 709,83 грн. В зв’язку з неправомірними діями відповідача позивачеві була завдана матеріальна шкода у розмірі 3610,10 грн.

Відповідач проти позову заперечує, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач зазначає, що ч.6 п.2 Постанови КМУ та НБУ № 166 суперечила ст. 37, 37-1 ЗУ “Про державну службу” та ст. 2 ЗУ “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” так як обмежувала розмір пенсії порівняно із фактично нарахованими та  сплаченими до Пенсійного фонду внесками. Працівнику управління Горбулі Б.В., який вийшов на пенсію була видана довідка № 17-026/659 від 27.01.05 зі вказанням фактично отриманого заробітку та премії, з яких фактично здійснювались нарахування та оплата збору на обов’язкове державне пенсійне страхування. НБУ є державним органом з особливим статусом і тому не є суб’єктом відповідальності на підставі ч. 2 ст 101 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідачем заявлене усне клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справи за позовами Управлінь Пенсійного фонду України до Національного банку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні 25.05.2007р. відповідач відмовився від заявленого клопотання.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач –Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Дніпропетровській області видало громадянину Горбулі Б.В. довідку про заробітну плату від 27.01.05 № 17-026/659, в якій була зазначена сума 1135,67 грн. станом на 01.11.04, для перерахунку раніше призначеної пенсії, зокрема:

посадовий оклад 270,00 грн.;

доплата за ранг 90,00 грн.;

надбавка за вислугу років 144,00 грн. (40%)

надбавка за високі досягнення в праці 63,86 грн. (17,74%);

премія 567,81 грн. (99,99%)

В довідці зазначено, премію на час призначення пенсії Горбулі Б.В. було встановлено. На всі суми нараховується збір на державне пенсійне страхування.

Відповідно до листа Секретаріату КМУ від 27.05.05 № 23-174 до ПФУ у вересні 2003 року, листопаді 2004 року, січні 2005 року розмір премії працівників Секретаріату КМУ незалежно від посади складав 25%.

На вимогу позивача відповідачем була надана нова довідка від 17.10.05 № 17-026/6794 про заробітну плату громадянина Горбулі Б.В. на суму 709,83 грн. із зазначенням премії у розмірі 141,97 грн. (25%).

Відповідно до ст. 2 ЗУ “Про Національний банк України” від 20.05.99 N 679-XIV (зі змінами та доповненнями) Національний банк   України  (далі  -  Національний  банк)  є центральним  банком   України,   особливим   центральним   органом державного   управління,   юридичний  статус,  завдання,  функції, повноваження   і   принципи   організації    якого    визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 ЗУ “Про Національний банк України” службовці Національного банку є державними службовцями,  і до них  застосовуються  норми  Закону  України “Про державну службу”, якщо цей Закон не встановлює іншого.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 ЗУ “Про державну службу” від 16.12.93 N 3723-XII (зі змінами та доповненнями) пенсія   державним   службовцям призначається  в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на   які  нараховуються  страхові  внески  на  загальнообов'язкове державне  пенсійне  страхування,  без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними  службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого  державного  службовця  відповідної  посади та рангу за останнім  місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ “Про державну службу” заробітна плата державних службовців складається з  посадових окладів,  премій,  доплати за ранги,  надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески до солідарної системи нараховуються на суми фактичних витрат  на  оплату  праці (грошового  забезпечення)  працівників,  що  включають витрати на виплату  основної  і  додаткової   заробітної   плати   та   інших заохочувальних   та   компенсаційних   виплат,   у  тому  числі  в натуральній  формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами,  прийнятими  відповідно  до  Закону  України  "Про  оплату праці",  виплату  винагород  фізичним  особам   за виконання  робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності,  яка здійснюється  за  рахунок  коштів  роботодавця,  та  допомоги   по тимчасовій непрацездатності.

Враховуючи вище наведені норми, можна зробити висновок, що пенсія державним службовцям розраховується з фактичних витрат на оплату праці, які зокрема включають премії.

Відповідач надав суду довідку від 22.03.07 № 17-063/1934 в якій зазначено, що в довідку  від 27.01.05 № 17-026/659 про заробітну плату для перерахування пенсії колишньому працівнику управління НБУ у Дніпропетровській області Горбулі Б.В. включено премію (у розмірі 99,99%), яку розраховано відповідно до посадового окладу працюючого державного службовця і яка встановлена та виплачувалась працівникам управління НБУ на підставі Положення про преміювання працівників територіальних управлінь НБУ, затвердженого постановою Правління НБУ № 36 від 31.01.00. З суми заробітної плати (в т.ч. і премії за результатами роботи, максимальний розмір яких був 99,99% від посадового окладу), працюючого державного службовця, зазначеної у вищевказаній довідці, здійснювались нарахування та оплата збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином фактично страхові внески до Пенсійного фонду України нараховувались та сплачувались з суми 1135,67 грн. Суд приходить до висновку, що довідка від 27.01.05 № 17-026/659 є достовірною. Тобто державі відповідачем не було завдано збитків, а тому не має правових підстав для застосування до відповідача відповідальності на підставі ст.. 50 ЗУ “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, та  ст. 101 ЗУ “Про пенсійне страхування”.

Відповідно до ст.. 37-1 ЗУ “Про державну службу” у разі   підвищення   розміру   заробітної   плати  працюючим державним службовцям,  а також у зв'язку із набуттям особою  права на  пенсійне  забезпечення  державного  службовця  за  цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок  пенсії  здійснюється  виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне  пенсійне  страхування  працюючого  державного  службовця відповідної   посади  та  рангу  на  момент  виникнення  права  на перерахунок  пенсії.

З матеріалів справи суд не вбачає підстав для перерахунку пенсії громадянина Горбулі Б.В. на підставі довідки від 17.10.05 № 17-026/6794 на суму 709,83 грн., адже вона містить не достовірні дані, а саме сума сплаченої премії у розмірі 25% не відповідає дійсності.

Оскільки Закони України мають вищу юридичну силу ніж Постанови КМУ, то при прийнятті рішення суд керувався саме нормами законів і не враховував норми підзаконних нормативних актів, що суперечать законам.

Згідно зі статтею 23 Закону № 1058-ІV спори, що   виникають   із   правовідносин  за  цим  Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         І.В.Усатенко