ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"19" червня 2007 р.
справа № 20-11/193

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Севастопольської філії

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Резбек”

про спонукання до звільнення приміщень та стягнення неустойки

Суддя  Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача                      Шишкіна Л.М., довіреність № ВСІ № 620517 від 28.07.2005

від відповідача            Пшоник В.В., директор, наказ № 8 від 22.02.1999

Морозова Г.В., довіреність № 1/07 від 18.06.2007

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Резбек”  про  спонукання до звільнення приміщень та стягнення неустойки.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач неправомірно займає орендоване приміщення у зв`язку з тим, що договір оренди № 117-18 закінчив свою дію 31.12.2006.

Відповідач надав суду відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити, заперечення обґрунтовує тим, що вважає Договір оренди № 117-18  діючим.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам  сторін  були роз'яснені їх права та обов'язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд,  встановив:

01.01.2006 між Відкритим акціонерним товариством “Укртелеком” в особі Севастопольської філії  та Товариством  з обмеженою відповідальністю “Резбек”  було укладено Договір  оренди № 117-18 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець  (позивач) надає, а орендар (відповідач) приймає в користування нежитлові приміщення, які розташовані в м. Севастополі, пр. Гер. Сталінграду,  буд. 64, загальною площею 22,7 кв.м. з метою розміщення стаціонарного обладнання.

Відповідно до п. 3.1,  3.2 Договору орендна плата складає 150,13 грн. за 1 кв.м. орендної площі на місяць та сплачується кожний місяць до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 10 числа  місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 12.1  Договір вступає у законну силу 01.01.2006 (з дати підписання)  та припиняє свою дію 31.12.2006.

Відповідно до акту прийому –передачі від 01.01.2006 (арк. с. 16) позивач передав, а відповідач прийняв у платне строкове користування орендоване майно.

Позивач на підтвердження позовних вимог надав суду листи № 8488-14-1, 8983-14-1 від 01.12.2006  та від 20.12.2006 відповідно  (арк. с. 24, 44), де позивач пропонує укласти новий договір оренди.

У зв`язку з викладеним позивач просить звільнити орендовані приміщення та стягнути  неустойку.

Суд, розглянувши позовні вимоги позивача, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.4 ст. 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” цей Закон регулює оренду майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Відповідно до п. 4 ст. 284 Господарського кодексу України  строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Листи № 8488-14-1, 8983-14-1 як належні докази повідомлення відповідача про розірвання Договору судом не приймаються, у зв`язку з тим, вони були надіслані відповідачу до закінчення строку дії Договору.

Таким чином позивачем у встановлений місячний строк  після закінчення строку дії Договору відповідача не повідомлено про припинення дії Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Крім того, додатковим доказом продовження дії договору є перерахування відповідачем та отримання позивачем орендної плати по Договору після  31.12.2006 (арк. с. 79-83).

Таким чином, суд дійшов висновку, що Договір оренди № 117-18 продовжив свою дію до 31.12.2007, а тому позовні вимоги позивача про  звільнення нежитлових приміщень, які розташовані в м. Севастополі, пр. Гер. Сталінграду,  буд. 64, загальною площею 22,7 кв.м. та стягнення неустойки за користування  приміщенням за час прострочення повернення об`єкту оренди в розмірі 15362,54 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України   суд покладає на позивача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 78, 82-85, 116, 117, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                                В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано   22.06.2007