ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.09.07                                                                                       Справа №16/92-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Яценко О.М. судді  Яценко О.М.    , Коробка Н.Д.  , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі: Соколові А.А.

за участю:

представників позивача: Соловйов К.В. довіреність № 267-4-1 від 25.05.2007 року;

представників відповідача: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс» на рішення господарського суду Херсонської області від 03.05.07р. по справі № 16/92-07

за позовом: Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс», м. Херсон

про  стягнення 10 200 грн.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2460 від 04.09.2007р. справа № 16/92-07 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Яценко О.М., суддів: Коробка Н.Д., Мойсеєнко Т.В..

Колегія суддів прийняла справу до провадження.

У судовому засіданні 05.09.2007 року, за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 03.05.2007 року у справі №16/92-07 (суддя Губіна І.В.) позовні вимоги задоволені: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 5100 грн. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції  та 5 100 грн. штрафу за прострочення сплати штрафу. Рішення господарського суду мотивовано положеннями Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Закону України «Про антимонопольний комітет».

Не погоджуючись з постановою господарського суду, ТОВ «Снабсудосервіс», м. Херсон подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що рішення протирічить нормам діючого законодавства України і фактичним обставинам справи. Зазначає, що на протязі 2006 року ним оскаржувалось рішення органу Антимонопольного комітету, що з огляду на положення статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є підставою для зупинення нарахування суми штрафних санкцій (пені) за невиконання у добровільному порядку рішення органу Антимонопольного комітету. Просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 03.05.2007 року по справі № 16/92-07 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Повноважний представник у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Херсон сповіщене належним чином про час і місце розгляду апеляційної скарги повноважного представника до судового засідання не направило, про причини неявки не повідомило. У відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Зазначає, що пеня позивачем нарахована з урахуванням тривання судових процесів по оскарженню спірного рішення про застосування штрафу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.01.2006 року № З/П-1 визнано, що ТОВ "Снабсудосерівс" вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання у повному обсязі тервідділенню АМК інформації в установлені головою цього відділення строки у запиті від 26.08.2005 року №397/25/1, та накладено штраф в розмірі 5100 грн.. Стягнення суми штрафу в розмірі 5 100 грн. та пені в розмірі 5 100 грн. за прострочення сплати штрафу було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного:

Статтями 1 і 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено правовий статус і завдання названого Комітету, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було оскаржено рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.01.2006 року № З/П-1 про накладення штрафу спочатку в адміністративному порядку, а у подальшому - в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 16/124-АП-06 від 24.05.2006 року закрито провадження по справі про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.01.2006 року № З/П-1 через неналежність розгляду такої категорії спорів в порядку передбаченому КАС України. Зазначена ухвала в апеляційному або касаційному порядку не оскаржена та набула законної сили.

Судовим рішенням від 18.09.2006р. по справі № 16/195-0-06 господарським судом Херсонської області ТОВ "Снабсудосервіс" було відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.01.2006 р. № З/П-1. Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 21.11.2006 року судове рішення справі № 16/195-0-06 залишено в силі. Без змін залишено зазначене судове рішення і постановою Вищого господарського суду України від 06.03.2007 року.

Відповідно до частини другої статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Тому факт порушення відповідачем ст.14 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. 22-1 Закону "Про Антимонопольний комітет України" не потребує доказування.

Згідно з частинами третьою і п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"-особа на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного  комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу - за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог у даній справі в частині стягнення суми штрафу.

Основним доводом апеляційної скарги стало питання про юридичну можливість стягнення з відповідача пені за прострочення сплати штрафу за проміжок часу між безпосереднім розглядом спору про визнання недійсним рішення АМК України у судових інстанціях, а також за період чинності прийнятих рішень господарських судів.

Відповідно до приписів статті 22 Закону України «Про антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу АМК України, голови територіального відділення АМК України, вимоги уповноважених ними працівників АМК України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу АМК України, голови територіального відділення АМК України, вимог уповноважених ними працівників АМК України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частинами другою, третьою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що рішення та розпорядження органів АМК України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу АМК України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно ж з частиною п'ятою статті вищезазначеного 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу АМК України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу АМК України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Системний аналіз господарських процесуальних норм, зокрема, статей 64, 69, 82, 85, 98, 102, 105, 111-4, 111-11 ГПК України, дає підстави для висновку про те, що судовий розгляд господарського спору або перегляд рішення господарського суду охоплює період з дати порушення провадження у господарській справі судом відповідної інстанції до моменту прийняття судом цієї інстанції рішення та набрання ним чинності. Таким чином, час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу АМК України про накладення штрафу або відповідного рішення (постанови) господарського суду є, по суті, строком вирішення спору чи строком розгляду апеляційної або касаційної скарги. За викладених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня, нарахована за періоди, що минули з моменту набрання чинності ухвалою господарського суду по справі № 16/124-АП-06 та рішенням суду після перегляду в апеляційній інстанції по справі № 16/195-0-06 до прийняття судом касаційної інстанції до провадження касаційної скарги на останній зазначений судовий акт.

Тобто правомірним є нарахування пені в 2 періоди:

перший період:

з 25.05.2006р по 21.06.2006р (включно), тобто, починаючи з дня наступного за днем закінчення розгляду господарським судом Херсонської області судової справи №16/124-АП-06 по останній день (включно), що передував дню прийняття господарським судом Херсонської області ухвали про початок провадження у судовій справі № 16/195-О-06 (28 днів).

другий період:

з 21.12.2006р по 06.02.2007р (включно), тобто, починаючи з дня наступного за днем прийняття Запорізьким апеляційним господарським судом постанови у судовій справі №16/195-О-06 по останній день (включно), що передував дню прийняття Вищим господарським судом України ухвали про прийняття до розгляду касаційної скарги ТОВ "Снабсудосервіс" на попередні судові рішення у справі № 16/195-О-06 (47 днів).

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що помилковим є нарахування позивачем пені за період з 19.09.2006 року по 20.11.2006 року (включно). А саме: починаючи з дня наступного за днем прийняття господарським судом Херсонської області рішення у судовій справі № 16/195-О-06 по останній день (включно), що передував дню прийняття Запорізьким апеляційним господарським судом ухвали про прийняття до розгляду апеляційної скарги ТОВ "Снабсудосервіс" на рішення господарського суду Херсонської області у судовій справі (63 дні), оскільки, як вище зазначалось в цей період розгляд справи ще не закінчений, рішення суду першої інстанції не набуло законної сили. Разом кількість днів прострочення оплати штрафу складає 75 днів (28 днів перший період + 47 днів другий період)

Проте, помилковість такого висновку не вплинула на правильність прийнятого по суті спору рішення місцевого господарського суду, оскільки в даному разі з огляду на приписи абзацу першого частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» виключення зазначеного періоду (63 дні) із загального часу, за який нараховується пеня, не змінює загальної суми пені (5100 грн.), заявленої АМК України до стягнення.

Порядок розрахунку пені визначено ч. 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за якими за кожен день прострочення сплати штрафу нараховується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. А відтак сума пені складає:

(5100 (сума штрафу)/100%) Х 1,5% (подвійний відсоток від суми штрафу) Х 75 (кількість днів прострочення оплати штрафу)= 5737,50 грн., в той час, як сума пені не може перевищувати суми штрафу (ч. 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»). З огляду на вищевикладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5100 грн. суми штрафу та 5100 суми пені (не більше ніж сама сума штрафу) за період прострочення сплати штрафу.

За викладених вище обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстави для скасування  рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс» на рішення господарського суду Херсонської області від 03.05.07р. по справі № 16/92-07 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 03.05.07р. по справі № 16/92-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Яценко О.М.

судді  Яценко О.М.

Коробка Н.Д.  Мойсеєнко Т. В.