ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.
№ 11/584

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши    касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Агрошляхбуд"

на                         рішення господарського суду Черкаської області від 10.04.2007р. та

постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду

від 06.06.2007р.

у справі        №11/584

за позовом   Закритого акціонерного товариства "Агрошляхбуд"

до                      Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект"

про                    стягнення 6 460,0 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Агрошляхбуд" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" і просило суд стягнути з останнього 6 460,0 грн. збитків (упущеної вигоди).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було продано позивачу товар неналежної якості (плитка тротуарна), внаслідок чого, позивач  не отримав повного розрахунку за виконані ним на замовлення ТОВ "Дінатекс" підрядні роботи, під час виконання яких використовував вказану плитку.

Відповідач, заперечуючи заявлений позов, посилається на не доведеність позивачем того, що використана ним при виконанні підрядних робіт тротуарна плитка була придбана саме у відповідача.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.04.2007р. (суддя Довгань К.І.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. (головуючий, суддя Андрейцева Г.М., судді Мазур Л.М., Писана Т.О.), у задоволенні позову відмовлено.

Вказані рішення та постанова мотивовані тим, що вимога позивача про стягнення з відповідача збитків, заподіяних внаслідок продажу товару неналежної якості, є необґрунтованою, оскільки позивач не довів факту поставки неякісної продукції, а відповідно і порушення відповідачем господарського зобов'язання або установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд їх скасувати, як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права,  та ухвалити нове рішення. У своїй касаційній скарзі скаржник стверджує про невідповідність висновків судів обставинам справи та про неповне і не всебічне дослідження всіх обставин справи.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права  при ухваленні оскаржуваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає  задоволенню  частково з таких підстав.

Судами двох інстанцій встановлено, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу №16п від 01.10.2004р., за умовами якого позивач придбав у відповідача тротуарну плитку, бордюри, ливневі стоки на загальну суму 20 317,68 грн.

14.09.2004р. між ТОВ "Дінатекс" (замовник) та позивачем (підрядчик) було укладено договір №19 на виконання умов якого, позивач виконував підрядні роботи по укладенню тротуарної плитки у м.Черкаси по вул.Хрещатик.  Під час прийняття виконаних робіт була виявлена невідповідність ГОСТу 17608-91 тротуарної плитки у кількості 717 штук, що підтверджується висновком судової експертизи від 20.08.2005р. №350-ТЗ.  Вказані обставини були встановлені рішенням господарського суду Черкаської області від 03.11.2005р. в іншій справі №06/1503 за позовом ЗАТ "Агрошляхбуд" до ТОВ "Дінатекс" про стягнення 6 460,0 грн. боргу за виконані підрядні роботи (а.с.23-24).

Внаслідок виявлених недоліків ТОВ "Дінатекс" не провело з позивачем повного розрахунку за виконані підрядні роботи у сумі 6 460,0 грн., яку останній просить стягнути з відповідача як упущену вигоду.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суди двох інстанцій послалися на те, що висновок судової експертизи від 20.08.2005р. №350-ТЗ в іншій  справі  №06/1503, не містить посилань на те, що об'єктом досліджень була саме плитка, придбана позивачем у відповідача, а тому вказаний висновок не може бути належним доказом порушення відповідачем господарського зобов'язання.

Окрім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що зауважень з боку позивача щодо якості товару під час його приймання не було,  акт про фактичну якість отриманої продукції та акт про приховані недоліки продукції, складання яких передбачено Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П-7, відсутні.

Проте, застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин положень Інструкції №П-7, є помилковим, оскільки умовами укладеного сторонами договору купівлі-продажу не передбачено, що на відносини сторін за цим договором розповсюджують дію норми названої Інструкції.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991р. №1545-ІХХ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР", до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Разом з тим, питання, які виникають під час виконання договорів з купівлі-продажу, у тому числі щодо якості товару, врегульовані Цивільним кодексом України, який набрав чинності 01.01.2004р.

Так, в силу ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Пунктом 5.2  укладеного між сторонами договору встановлено, продавець гарантує відповідність якості продукції, що поставляється, згідно ГОСТу 17 608-91.

Відповідно до частини 2 ст.679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку непереборної сили.

Отже, лише у разі доведення продавцем вказаних обставин, він  звільняється від відповідальності за недоліки товару.

Пунктом 5.3. договору купівлі-продажу встановлено, що за умови правильної укладки та експлуатації товару (тротуарної плітки) продавець гарантує якість та товарний вид протягом 10 (десяти) років.

Статтею 678 ЦК України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов’язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з’явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред’явлені до продавця або виготовлювача товару.

Відповідно до ст.688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що у процесі  виконання ним підрядних робіт на замовлення  ТОВ "Дінатекс", а саме укладання тротуарної плитки за адресою: м.Черкаси, вул.Хрещатик, 190, з використанням придбаної у відповідача тротуарної плітки були виявлені її дефекти, про що було повідомлено відповідача листом №171 від 22.11.2004р. (а.с.22) і запропоновано йому прийняти участь у проведенні експертизи (а.с.15).

Проте, вирішуючи даний спір по суті заявлених вимог, суди двох інстанцій вказаним обставинам безпідставно не дали належної правової оцінки.

В силу ст.ст.525, 610,  611, 623 ЦК України на позивача покладається обов'язок надати докази невиконання або неналежного виконання зобов'язань за угодою відповідачем.

Статті 218 ГК України та 614 ЦК України зобов'язують відповідача надати докази відсутності вини у порушенні зобов'язання.

Отже, позивач має довести лише факт порушення відповідачем зобов'язання щодо продажу товару неналежної якості, розмір збитків (упущену вигоду) та причинний зв'язок між порушенням зобов'язання і цими збитками. При цьому, він звільняється від обов’язку доводити вину відповідача. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов’язання лежить на відповідачеві.

Висновку про недоведеність позивачем факту продажу відповідачем неякісної тротуарної плитки, суди двох інстанцій дійшли без належної оцінки всіх матеріалів справи, зокрема, видаткової накладної від 19.10.2004р. №РН-0005118 (а.с.17), яка підтверджує факт отримання саме від відповідача плітки, подорожнього листа вантажного транспорту від 19.10.2004р. (а.с.48), листа позивача №171 від 22.11.2004р., надісланого відповідачеві, а також гарантійного листа відповідача надісланого позивачу (а.с.25).

Окрім того, об'єктом дослідження судової експертизи №350-ТЗ від 20.08.2005р. (а.с.37-39) була тротуарна плитка, яка мала відповідати ГОСТу 17608-91. Відповідність  плитки саме цьому ГОСТу  гарантував відповідач (п.5.2. договору).

Матеріали справи не містять доказів, які б спростували твердження позивача про те, що придбана за договором купівлі-продажу №16п тротуарна плитка у кількості 717 шт. не відповідає гарантованій договором якості.

Вирішуючи даний спір, пов’язаний з неналежним виконанням зобов’язання, суди двох інстанцій  не врахували, що саме відповідач в силу приписів ст.218 ГК України, ст.614, ч.2 ст.679  ЦК України, має довести відсутність своєї вини у неналежному виконанні взятих на себе за договором купівлі-продажу зобов’язань. З огляду на це, суди двох інстанцій  передчасно звільнили відповідача від майнової відповідальності за даним позовом.

На підставі викладеного касаційна інстанція дійшла висновку про неповне з’ясування  судами двох інстанцій обставин справи, що мають істотне значення для розгляду спору по суті заявлених вимог, що є порушенням вимог ст.ст.47, 38, 43 ГПК України. У зв’язку з чим оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

У випадку доведення належним чином факту продажу неякісної тротуарної плитки, суду слід всебічно та повно з’ясувати розмір збитків та їх обґрунтування; дослідити наявність причинно-наслідкового зв’язку між діями відповідача щодо продажу неякісного товару та заподіяними позивачу збитками, дати їм належну юридичну оцінку.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Агрошляхбуд"  задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 10.04.2007р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. у справі №11/584  скасувати.

3. Справу направити до господарського суду Черкаської області на новий розгляд.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій