ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2007 р.                                                            Справа № 37/202-07 (н.р. 40/149-06)

вх. № 7031/4-37 (н.р. 4828/4-40 )

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - Павленко Д.М. за довіреністю № 8798 від 29.12.2006 р., 1-ої 3-ї особи - не з'явився, 2-ої 3-ї особи - не з'явився, відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ДП "Харківський електромеханічний завод", м. Харків; 1-а 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального  майна Харківської міської ради, м. Харків; 2-а 3-я особа - на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Райвиконком Червонозаводського району м. Харкова

до  Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Червонозаводського району м. Харкова

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" (позивач)звернулося до господарського суду з позовною заявою до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Червонозаводського району м. Харкова (відповідач) про визнання недійсним договору № 1 від 12.06.2003 року та  договору № 2 від 26.08.2003 року.

Позивач до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Відповідач та 3-і особи про судове засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, витребувані судом документи не надали.

Позивач, через канцелярію господарського суду 23.07.2007 р. за вх. № 19157, надав документи згідно супровідного листа, які господарським судом залучаються до матеріалів справи.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що між Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Червонозаводського району та Державним підприємством "Харківський електромеханічний завод" були укладені договори передачі відомчого жилого фонду Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" на баланс позивача № 1 від 12 червня 2003 року та № 2 від 26 серпня 2003 року.

Договори були укладені згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 891 від 06 листопада 1995 року, якою затверджено Положення "Про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду...".

Комісією, створеною відповідно до частини 1 пункту 6 Положення "Про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду...", в акті від 13 липня 2000 року були встановлені недоліки технічного стану житлового будинку № 2/2 по пр. Московському (під'їзди 8, 9), зокрема й необхідність замінити старі ліфти на нові. Сума, яка потрібна на усунення всіх цих недоліків в акті визначена не була.

Відповідно до статті 4-2 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", участь Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" у відшкодуванні вартості ремонтних робіт має визначатись на пайової основі, і може становити не більше 50 відсотків суми витрат, необхідних для проведення капітального ремонту об'єктів. Обсяг витрат визначається комісією з питань передачі об'єктів.

В підтвердження обсягу витрат за вказанами договорами було прийнято рішення Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова № 269 від 02 вересня 2003 року, де міститься вказівка директору Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" згідно договорів № 1 від 12 червня 2003 року № 2 від 26 серпня 2003 року: компенсувати кошти в сумі 184000 грн. на ремонт ліфтів в будинку за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 2/2; компенсувати кошти в сумі 184000 грн. на ремонт ліфтів в будинку за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 2/2; компенсувати кошти в сумі 52000 грн. на ремонтно-відвідувальні роботи за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 2/2 (8,9 під*їзди) згідно кошторису.

Статтею 4-2 Закону України "Про порядок передачу об'єктів права державної та комунальної власності" було встановлено, що порядок залучення і використання коштів підприємств..., що спрямовуються на утримання об'єктів соціальної інфраструктури, визначаються в угодах, які укладаються між підприємствами... та відповідним органом місцевого самоврядування. Договори які є предметом спору по цій справі укладені між державним підприємством і підприємством, що перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади, тобто господарюючим суб'єктом, який підпорядкований органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивач уклав з відповідачем дані договору на підставі рішенням XXV сесії Харківської міської ради Харківської області XXIII скликання від 26 вересня 2001 року. Пунктом 1 договорів № 1 та № 2 передбачено обов'язок позивача передати відомчий житловий фонд на баланс відповідача, тобто у комунальну власність.

Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" є спеціалізованим комунальним підприємством відповідної територіальної громади і сам з власної ініціативи таке рішення прийняти не міг, оскільки як передбачає стаття 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, що перебувають у комунальній власності будуються на засадах підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності таких підприємств органам місцевого самоврядування.

Зважаючи на наведене, позивач не довів суду факт порушення діючого законодавства під час укладення договору № 1 від 12.06.2003 року та  договору № 2 від 26.08.2003 року, у зв'язку з чим господарський суд вважає позов необґрунтованим, не підтвердженим матеріалами справи та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 170,00 грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1258 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. не підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Суддя                                                                                            Доленчук Д. О.