ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.07р.

Справа № 1/292-07

За позовом  Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії"Нафтогаз України", м.Київ,

до  Дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - "Новомосковськтеплоенерго", м.Новомосковськ,

про стягнення 601947грн. 20коп.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Ткаченко Д.В., дов. №07/44 від 09.02.2007р.

від відповідача: Копилова Г.Г., дов. № 3 від 03.01.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

ДП „Газ-тепло” НАК „Нафтогаз України” звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з Дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - "Новомосковськтеплоенерго" заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 601947грн. 20коп. за умовами договору № 12/06-894 від 14.09.2006 р.

Відповідач проти позовних вимог не заперечує, у відзиві на позов посилається на наявність дебіторської заборгованості, яка виникла внаслідок несплати споживачів за спожиту теплову енергію.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2006 р. між ДП „Газ-тепло" НАК “Нафтогаз України” та Дочірнім підприємством обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - "Новомосковськтеплоенерго" укладений договір комісії № 12/06-894 (далі - Договір), відповідно до якого Відповідач здійснював продаж теплової енергії від свого імені, в інтересах та за рахунок Позивача.

У жовтні 2006 р. на виконання умов Договору Позивач передав Відповідачу теплову енергію в розмірі 4136,580 гігакалорій на загальну суму 660694грн. 56коп., у свою чергу, Відповідач прийняв обумовлену у Договорі теплову енергію, та реалізував її кінцевим споживачам.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.9. Договору Відповідач бере на себе поручительство (делькредере) перед Позивачем за виконання зобов'язань третіми особами за договорами, укладеними Відповідачем та третіми особами, на виконання п.4.3 Договору.

Згідно з останнім затвердженим звітом комісіонера № 11 З/894 за листопад 2006 р. була зафіксована заборгованість споживачів за теплову енергію у розмірі 601947грн. 20коп.

Отже, заборгованість Відповідача, яка виникла внаслідок застосування делькредере, на дату подачі позову склала 601947грн. 20коп.

Згідно ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так як строк виконання зобов'язань не був визначений, в порядку ст.530 Цивільного кодексу України та на виконання п. 4.9. Договору Позивач, направив Відповідачу вимогу, про погашення заборгованості за Договором, в якій повідомив його про наявність боргу та вимагав оплатити заборгованість за поставлену теплову енергію, відповідно до зобов'язань, які Відповідач взяв на себе згідно з умовами договору.

Але на час подання позовної заяви, відповіді на вищевказану вимогу, у встановлений законодавцем строк, до Позивача не надійшло.

Таким чином, сума боргу Відповідача перед Позивачем за поставлену теплову енергію згідно Договору склала 601947грн. 20коп.

У відзиві на позов, Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вказує, що заборгованість виникла внаслідок направлення коштів, які надходили на розрахунковий рахунок підприємства, для підготовки об’єктів теплозабезпечення до опалювального періоду 2006-2007 р.р. Також має місце значна заборгованість споживачів (населення) перед Відповідачем за спожиту теплову енергію. Крім цього, необхідні значні кошти для відновлення зношеного обладнання Відповідача.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Вищевказаний Договір за своїм змістом є договором про надання послуг.

За умовами ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за  завданням  другої  сторони  (замовника) надати послугу, яка  споживається  в  процесі  вчинення  певної  дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов'язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов’язання.

Частиною 1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

На підставі вищеозначеного, керуючись ст.ст.33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - "Новомосковськтеплоенерго" (51200, м.Новомосковськ, вул.Червоноармейська, 11-а, , п/р 55644 в Промінвестбанку м.Новомосковська, МФО 305545) на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (03065, м.Київ, вул.І.Лепсе, 16, п/р 3980 в банку “Фінанси та кредит”, МФО 300131, ) 601947грн. 20коп. (шістсот одну тисячу дев’ятсот сорок сім грн. 20коп.) - основного боргу, 6020грн. 00коп. (шість тисяч двадцять грн. 00коп.) –витрат по сплаті державного мита, 118грн. 00коп. (сто вісімнадцять грн. 00коп.) –витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано
08.10.07 р.