ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25.06.07
Справа  № 7/328-3911

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Р. Марко

суддів                                           Т.
Бонк

С. Бойко

При
секретарі
Гунька О.

розглянувши апеляційну
скаргу Бережанської МДПІ від 20.02.07 № 1078

на постанову господарського
суду  Тернопільської  області від 16.01.07

в справі № 7/328-3911

за позовом
-  п/п ОСОБА_1

до відповідача - Бережанської
МДПІ

про
скасування податкового
рішення

за участю представників сторін:

від позивача- ОСОБА_2

від відповідача- не з»явився

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду
Тернопільської області від 16.01.07 по даній справі позовні вимоги п/п ОСОБА_1
задоволено частково. Скасовано рішення НОМЕР_1 від 14.08.2006року, в
частині  8295,25 грв.- штрафних санкцій.
В частині скасування рішення в сумі 530,50 грн., в позові відмовлено.

Не
погоджуючись із прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову скасувати в частині
задоволення позову. Зокрема апелянт зазначає, що 6 серпня 2006 року
працівниками ДПА в Тернопільській області проведено планову виїзну перевірку
приватного підприємця ОСОБА_1 щодо здійснення контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків . Під час проведення перевірки виявлено ряд
порушень, а саме: розрахункову   операцію   на
повну   суму   покупки
не   проведено   через зареєстрований,    опломбований   та
переведений   в    фіскальний
режим   РРО, споживачеві не видано
розрахункового документа встановленої форми;

не забезпечено щоденне друкування
щоденних фіскальних звітних чеків; не забезпечено відповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті РРО;

Бережанська МДПІ вважає, що суд при
розгляді справи прийшов до хибного висновку стосовно скасування рішення
№/0/2103 від 14.08.2006 року в частині 8295,25 грн. за
невідповідність готівкових коштів, виходячи із слідуючого.

У відповідності з п.13 ст.З розділу II
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб"єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, а у випадку використання
розрахункової книжки- загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

В доданому до акту перевірки від
06.08.2006 р. опису наявних готівкових коштів, що знаходяться на місці
проведення розрахунків, зафіксована сума 1706,0 грн., тоді як за показником
"X" денного звіту РРО - 28,85 грн. Твердження позивача про те, що
продавець скористалась касою підприємця ОСОБА_2, яка знаходиться в тому ж
приміщенні,оскільки не мала здачі, не заслуговує на увагу, так  як згідно п. 2.13 Положення про ведення
касових операцій в  національній валюті
України»,  підприємства ( підприємці) під
час здійснення розрахунків із споживачами за готівку мають забезпечувати
наявність у касі банкнот і монет для видачі здачі.

В судовому засіданні, представник
позивача заперечив проти доводів апелянта, просив постанову суду залишити без
змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм чинного законодавства та на
підставі досліджених усіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги,  дослідивши обставини справи,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення вимог
апелянта.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Бережанською міжрайонною державною
податковою інспекцією 14.08.2006р. прийняте рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій НОМЕР_1, яким до суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 застосовані санкції в розмірі 8 725,75 грн..

Підставою для застосування санкцій, як
зазначено у вищевказаному рішенні, став акт перевірки НОМЕР_2 від 06.08.2006р.,
проведеної на предмет дотримання в магазині-складі, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належить суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі
ОСОБА_1, яким, як стверджує інспекція, встановлено порушення п.п. 1, 2, 9, 13
ст. З Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон про РРО), а
саме: підприємцем не забезпечено щоденне друкування на реєстраторах
розрахункових операцій (далі РРО) фіскальних звітних чеків, за що застосовані санкції
в сумі 340 грн.; не проведено розрахункову операцію на повну суму покупки -
18,10 гри., через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку
та переведений у фіскальний режим РРО з роздрукуванням відповідного
розрахункового документа, за що застосовано 90,50 грн. санкцій та не
забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків ( 1706 грн.) сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій( 28,85грн.), за що застосовано 8295,25 грн. санкцій; порушення
п.п  1, 2 ст. 7 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності" , а саме:
торговий патент не розміщений на відкритому та доступному для огляду місці,
застосовано 100 грн. санкцій.

Відповідно до п. 8 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу
в Україні" органи  державної  податкової
служби  мають  право
стягувати  до  бюджетів
та державних

цільових фондів суми недоїмки,
пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом;

До
суб'єктів   підприємницької  діяльності
за   порушення   вимог
Закону   про   РРО застосовуються  фінансові
санкції в порядку передбаченому п.З
„Інструкції про  порядок
застосування   штрафних   (фінансових)   санкцій
органами   державної   податкової
служби" затвердженої наказом Державної податкової адміністрації
України №  110 від  17.03.2001року, шляхом прийняття органами
Державної податкової служби рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,
прийнятих на підставі матеріалів планової або позапланової перевірки

(15,
16, 17 Закону про РРО), результати яких оформляються актом перевірки,
відповідно до  Порядку оформлення
результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного  законодавства
суб'єктами   підприємницької  діяльності   -
фізичними  особами,

затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 326 від 11.06.2004р. розробленого відповідно
до Закону „Про державну податкову службу в Україні".

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок
щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Позивач зазначає, що щодо виявлених
порушень, то під час проведення контрольної закупки не спрацював РРО, а тому
продавець запропонувала повернути гроші та забрала товар, однак покупці
представилися податковими інспекторами почали проводити перевірку. Пізніше РРО
спрацював і фіскальний чек був вибитий. Щодо не роздрукування денних звітів,
позивач пояснив, що вони дійсно не були вчасно видруковані, але вважає, що
оскільки друкування звітів здійснювались ним наступного дня то порушення в його
діях не має. Що ж до невідповідності готівки в касі то  позивач зазначив, що у магазині здійснюють
діяльність два підприємці - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 торгові точки яких обслуговує
один продавець, а тому виручка від реалізації продовольчих товарів знаходилась
в одному приміщені.

Як встановлено судом першої інстанції,
під час проведення перевірки, при спробі вибити фіскальний чек на суму покупки,
касовий апарат з невідомих їй причин не спрацював. Щодо невідповідності
готівки, згідно пояснень свідка ОСОБА_3, на вимогу перевіряючих вона надала
готівку і з каси підприємця ОСОБА_2, де розмінювала гроші надані за покупку,
так як в касі ОСОБА_1 було тільки 28 грв.. На зауваження щодо належності суми
1659.05 грн. іншому підприємцю, перевіряючі не відреагували і сказали, що це
немає значення. Пояснень з цього приводу у неї не відбирали.

Згідно ст. 2 Закону про РРО, місцем
проведення розрахунків є місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та зберігаються готівкові кошти отримані за
реалізовані на протязі дня товари і дана інформація заноситься в денний звіт, як
підсумок розрахункових операцій.

Як встановлено судо, перевірка
проведена в магазині, в якому здійснюють торгівельну діяльність два підприємці:
ОСОБА_1, яка здійснює торгівлю алкогольними та тютюновими виробами (торговий
патент НОМЕР_3 від 07.04.2006р.) та ОСОБА_2, який здійснює торгівлю
продовольчими товарами.

Як випливає з пояснення продавця
ОСОБА_3, в момент проведення перевірки в магазині знаходилася виручка в сумі
1659,05 грн. підприємця ОСОБА_2 та в касовій скринці 28,85 грн. готівки
належної ОСОБА_1, які зазначені в акті як належні одному суб'єкту
господарювання, тобто , порушено порядок проведення перевірки, а саме в одному
акті охоплено перевіркою торгівельну діяльність двох суб'єктів підприємницької
діяльності, що чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до п.З ст.11Закону „Про
державну податкову службу в Україні", при проведенні перевірки органами
державної податкової служби, посадові особи зобов'язані давати письмові
пояснення з усіх питань, що виникають під час перевірки. З акту перевірки
випливає , що у продавця магазину пояснення щодо невідповідності готівки не
відбиралися, що свідчить про відсутність будь - яких зауважень по даному
питанню. В процесі розгляду справи податковою інспекцією надано тільки
пояснення продавця, написане нею в день перевірки -06.08.2006р., по питанню
причин не видачі розрахункового чека на суму покупки, щодо наданого продавцем
усного пояснення по даному факту та докази на її спростування в акті не
відображені, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції про недоведеність відповідачем правомірності застосування фінансових
санкцій в сумі 8295,25 грв.

Щодо застосування 430,50 грн. штрафних
санкцій,  то слід зазначити, що згідно
пп. 1, 2, 9 ст. З Закону про РРО, суб'єкт підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері
торгівлі зобов'язаний: проводити розрахункові операції на повну суму покупки
(падання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання
розрахункових операцій, видавати особі, яка отримує або  повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції та щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій
фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Актом перевірки від 06.08.2006р.
встановлено,  що при реалізації товару не
проведено розрахункову операцію на повну суму покупки (18,10 грн.) через
реєстратор розрахункових операцій та не видано розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Також, матеріалами справи, поясненнями
позивача не спростовано причини не роздрукування по

закінченню робочого дня фіскальних
звітів: за 07.06.2006р. роздрукований 08.06.2006р. о 08.42

год., за 10.06.2006р. роздрукований
13.06.2006р. о 18:15 год., за 19.06.2006р. роздрукований

20.06.2006р. о 09:09 год., за
02.07.2006р. роздруковано 03.07.2006р. о 09:37 год. та за

?8.07.2006р роздруковано 29.07.2006р.,
що свідчить про порушення позивачем п. 9 ст. З Закону про

РРО.          *

Щодо застосування санкцій в сумі 100 грн.
за порушення норм Закону про патентування, то
порушення за яке застосовано дану суму штрафних санкцій, не спростовано
позивачем.

Колегія суддів, вважає, що місцевим
господарським судом за наявних у справі доказів в цілому зроблено правильні
висновки щодо обставин справи, постанова прийнята  з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування
постанови місцевого господарського суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.  195, 198, 200, 205 п.7 Розділу VІІ
Прикінцевих та перехідних положень КАС України,
Львівський апеляційний господарський суд -

Ухвалив:

Постанову господарського суду
Тернопільської  області від 16.01.07 у
справі № 7/328-3911 залишити без змін, а апеляційну скаргу  - без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено у
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати до
господарського суду Тернопільської
області.

Суддя-доповідач                                                               Р.
Марко

Судді                                                                                    С.
Бойко

Т.  Бонк