ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 16/235-3611
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Хоми С.О.

Розглянув матеріали справи

За позовом: Прокурора м.Тернополя в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств в особі Тернопільського відділення Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств, м. Тернопіль, вул. Кн..Острозького, 14

До відповідача: Фермерського господарства «Потічок», смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області

За участю представників сторін:

Позивача: Баран В.С. -  головний спеціаліст юрист, довіреність № 159 від 09.10.2007р.

Відповідача: не з’явився.

Прокурор:  Шокало А.М. - пом.прокурора м. Тернополя, посвідчення № 57

Суть справи:

Прокурор м.Тернополя звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств в особі Тернопільського відділення Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств, м. Тернопіль, вул. Кн..Острозького,14 про стягнення з Фермерського господарства «Потічок», смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області 400 грн. заборгованості, яка виникла згідно договору про надання фінансової допомоги селянському (фермерському) господарству від 19.06.2002р.

До початку судового засідання відповідач звернувся до суду з листом, якому зазначає про повне погашення заборгованості перед позивачам, надавши як доказ копію квитанції № 31 від 20.08.2007р. на суму 400 грн.

В судовому засіданні представник прокуратури та представник позивача підтвердили сплату відповідачем заборгованості в сумі 400 грн., в зв»язку з чим звернулися до суду з заявою про припинення провадження у справі в порядку п.1-1 ст.80 ГПК України у зв»язку з відсутністю предмет спору.

В судовому засіданні представникам прокуратури та позивача роз'яснено процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст.20,22,29, 81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників прокуратури та позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.121 Конституції України та Закону України «Про прокуратуру», ст.29 Господарського процесуального кодексу України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб в судах при умові наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою шляхом звернення до суду з позовами для усунення порушення інтересів держави.

Український державний Фонд підтримки фермерських господарств є державною спеціалізованою установою, створеною, у відповідності до Розпорядження Кабінету міністрів Української РСР за № 83-р від 27.06.1991р. з метою подання допомоги селянським (фермерським) господарствам і кооперативам по виробництву сільськогосподарської продукції в облаштуванні, створенні пільгових умов для оподаткування, кредитування і страхування при їх становленні.

19 червня 2002 року між Тернопільським відділенням Українського державного Фонду підтримки селянських (фермерських) господарств в особі директора Жовтюка В.І., що діяв на підставі Положення про відділення Фонду з однієї сторони та Селянським (фермерським) господарством «Потічок» в особі голови господарства Николюк Я.М., що діяв на підставі Статуту господарства з другої сторони, укладено договір б/н про надання фінансової допомоги селянському (фермерському) господарству.

Згідно п.1.1 Договору Відділення Фонду зобов»язалося надати селянському (фермерському) господарству «Потічок»1400 грн. фінансової допомоги, а фермерське господарство «Потічок»в свою чергу згідно п.1.2 договору взяло на себе зобов»язання, зокрема, використати фінансову допомогу на придбання дизпалива та повернути кошти до 10 вересня 2002 року.

Відповідно до постанови КМУ від 14.04.2004р. №478 Український державний фонд підтримки селянських (фермерських) господарств переіменований в Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств.

Вищезазначене свідчить про те, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають із договору позики, що регламентуються ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідності до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. З ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як слідує з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання згідно договору від 19.06.2002р. щодо надання фінансової допомоги відповідачу виконав, про що свідчить копія платіжного доручення № 16 від 19.06.2002р., яким на рахунок ФГ "Потічок" перераховано 1400 грн.

Однак, відповідач своїх зобов'язання згідно договору від 19.06.2002р. щодо повернення фінансової допомоги виконав частково і, як стверджує прокурор, ФГ «Потічок»повернуло лише 1000 грн., а отже станом на 06.08.2007р. заборгованість відповідача становить 400 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду.

Однак, як повідомив до початку судового засідання відповідач та про що не заперечують прокурор та позивач в судовому засіданні, відповідачем повністю сплачено заборгованість перед позивачем, яка виникла згідно договору від 19.06.2002р. в сумі 400 грн., що підтверджується копією квитанції №31 від 20.08.2007р..

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані додатково документи, зважаючи на клопотання прокурора та представника позивача, суд встановив, що провадження у справі підлягає припиненню згідно пункту 1-1 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір між сторонами станом на день розгляду судом справи, відсутній.

Приймаючи до уваги, що відповідачем повністю сплачено суму боргу до порушення судом провадження у справі № 16/235-3611, а саме 20.08.2007р., відтак, судові витрати стягненню не підлягають.

З огляду на наведене, керуючись ст. 43, 49, п. 1-1ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд

Ухвалив:

1.          Провадження у справі припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Суддя                                                                                С.О. Хома