ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2007 р.                Справа № АС-53/163-07 (н.р. АС-03/494-05)

вх. № 6201/1-53 (н.р. 11925/1-03)

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Рудяк Т.О.

представників сторін :

позивача- Добреля І.В.

відповідача - Стадник Т.М., Пазюра О.О.

по справі за позовом  ДП "ІОМЗ-Холдинг" м. Ізюм

до  Ізюмська ОДПІ, м. Ізюм

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 06.01.2006 року позовні вимоги було задоволено частково. Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення Ізюмської ОДПІ від 16.09.2005р. за №/0 про визначення суми податкового зобов”язання з ПДВ у розмірі 2972550,0 грн.: основний платіж 1486275,0 грн. , штрафні санкції в сумі 1486275,0 грн., №/0  про визначення суми податкового зобов”язання з податку на прибуток у розмірі 91000,0 грн.: основний платіж 58800,0 грн., штрафні санкції в сумі 32200,0грн., № /0 про визначення суми податкового зобов”язання з плати на землю у розмірі 6623,0 грн.: основний платіж 3295,0 грн., штрафні санкції в сумі 3328,0 грн., №/0 про визначення суми податкового зобов”язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2065,08 грн.: штрафні санкції в сумі 2065,08 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 про за порушення Закону України “Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”у розмірі 30000,0грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 у вигляді пені за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД у розмірі 174856,0 грн. та податкові повідомлення-рішення Ізюмської ОДПІ від 19.10. 2005р. за №/1 про визначення суми податкового зобов”язання з ПДВ у розмірі 2972550,0 грн.: основний платіж 1486275,0 грн. , штрафні санкції в сумі 1486275,0 грн., №/1  про визначення суми податкового зобов”язання з податку на прибуток у розмірі 91000,0 грн. : основний платіж 58800,0 грн., штрафні санкції в сумі 32200,0грн., № /1 про визначення суми податкового зобов”язання з плати на землю у розмірі 6623,0 грн.: основний платіж 3295,0 грн., штрафні санкції в сумі 3328,0 грн., №/1 про визначення суми податкового зобов”язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2065,08 грн.: штрафні санкції в сумі 2065,08 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /1 про за порушення Закону України “Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”у розмірі 30000,0грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/1 у вигляді пені за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД у розмірі 174856,0 грн. В частині вимог про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Ізюмської ОДПІ від 16.09.2005р. №/0  про визначення суми податкового зобов”язання з податку на прибуток у розмірі 5600,0 грн. основний платіж , № /0 про визначення суми податкового зобов”язання з плати на землю у розмірі 3360,0 грн. основний платіж , №/0 про визначення суми податкового зобов”язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1032,54 грн. основний платіж  та податкових повідомлень-рішень Ізюмської ОДПІ від 19.10.2005р. №/1  про визначення суми податкового зобов”язання з податку на прибуток у розмірі 5600,0 грн. основний платіж , № /1 про визначення суми податкового зобов”язання з плати на землю у розмірі 3360,0 грн. основний платіж , №/1 про визначення суми податкового зобов”язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1032,54 грн. основний платіж у позові відмовлено. та стягнуто з Державного бюджету України на користь  ДП „ІОМЗ-Холдінг” (64300, м.Ізюм, Харківська обл., вул.Пролетарська,1)  витрати по сплаті державного мита у розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.04.2006 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову господарського суду Харківської області від 06.01.2006 року без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 05.04.2007 року касаційну скаргу Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області задоволено частково. Скасовано постанову господарського суду Харківської області від 06 січня 2006 року та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 13 квітня 2006 року в частині задоволення позову про визнання нечинними податкового повідомлення -рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області № /0 від 16 вересня 2005 року про визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2 065, 08 грн.: штрафні санкції в сумі 2 065, 08 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області № /0 від 16 вересня 2005 року за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у розмірі 30 000, 00 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області № /0 від 16 вересня 2005 року у вигляді пені за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 174 856, 00 грн. та податкового повідомлення - рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області № /1 від 19 жовтня 2005 року про визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2 065, 08 грн.: штрафні санкції в сумі 2 065, 08 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області № /1 від 19 жовтня 2005 року за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”у розмірі 30 000, 00 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області № /1 від 19 жовтня 2005 року у вигляді пені за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 174 856, 00 грн., та постановлено в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В частині визнання нечинними податкових повідомлень - рішень Ізюмської ОДПІ від 16 вересня 2005 року № /0 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 972 550, 00 грн.: основний платіж 1 486 275, 00 грн., штрафні санкції в сумі 1 486 275, 00 грн., № /0 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 91 000, 00 грн.: основний платіж 58 800, 00 грн., штрафні санкції в сумі 32 200, 00 грн., № /0 про визначення суми податкового зобов'язання з плати на землю у розмірі 6 623, 00 грн.: основний платіж 3 295, 00 грн., штрафні санкції в сумі 3 328, 00 грн. та податкових повідомлень - рішень Ізюмської ОДПІ від 19 жовтня 2005 року № /1 про визначення  суми  податкового  зобов'язання  з  податку  на додану  вартість  у розмірі 2972 550, 00 гри.: основний платіж 1 486 275, 00 грн., штрафні санкції в сумі 1 486 275, 00 грн.,  № /1  про  визначення суми податкового  зобов'язання з  податку на прибуток у розмірі 91 000, 00 грн.: основний платіж 58 800, 00 грн., штрафні санкції в сумі 32 200, 00 грн., № /1 про визначення суми податкового зобов'язання з плати на землю у розмірі 6 623, 00 грн.: основний платіж 3 295, 00 грн., штрафні санкції в сумі 3328, 00 грн. постанову господарського суду Харківської області від 06 січня 2006 року та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 13 квітня 2006 року скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову господарського суду Харківської області від 06 січня 2006 року та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 13 квітня 2006 року залишено без змін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі та просять суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення уповноважених представників позивача та відповідача, дослідивши надані до матеріалів справи документи, дійшов висновку щодо необгрунтованості заявлених позовних вимог через наступне.

Статтею 17 Закону України від 21.12.2000 № 2181—III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" із змінами та доповненнями визначено підстави для застосування штрафних санкцій, у разі порушення платниками податків вимог законодавства, а саме: за неподання або несвоєчасне подання платниками податків податкових декларацій, заниження ними податкових зобов 'язань, порушення граничних строків погашення податкових зобов'язань, непогодження у встановлених Законом випадках операцій з реалізації активів, що перебувають у податковій заставі, нездійснення попереднього утримання і перерерахування податку у встановлених законодавством випадках.

Відповідно до преамбули Закону України від 21.12.2000 № 2181—III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" із змінами та доповненнями цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов’язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно Закону України від 14.05.1992 № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

При цьому відповідно до пункту 3 статті 12 вищенаведеного Закону, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов"зань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) передбачено нарахування пені відповідно до статті 16 та застосування штрафних санкцій відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ЗУ від ; 21.12.2000 № 2181—III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" із змінами та доповненнями, (коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом).

Зважаючи на викладене, у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується пеня та штраф за порушення строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань. Інші штрафні санкції за порушення вимог податкового та валютного законодавства застосовуються на загальних підставах.

Комплексну планову документальну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) ДП "ІОМЗ-Холдінг" проведено з врахуванням вимог п. 1 ст. 11 Закону України від 04.12.1990р. № 509 - XII "Про державну податкову службу в Україні " зі змінами та доповненнями.

За результатами перевірки підприємства встановлено:

По податку на прибуток:

по-перше - відповідачем в II кварталі 2003 року віднесено до складу валових витрат суму списаної за терміном позовної давності дебіторської заборгованності у розмірі 235200 грн.

Відповідно п.п. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України від 22.05.97 р. № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» зі змінами та доповненнями, таке право на збільшення суми валових витрат виникає, якщо платник податку звертався до суду з позовом (заявою) про стягнення заборгованості з боржника або велася інша претензійна робота.

ДП "ІОМЗ-Холдінг" не зверталося із позовами (заявами) до судових чи нотаріальних органів про стягнення заборгованності з боржників, притензійна робота також не велась. Таким чином, підприємством порушено вимоги пп. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України від 22.05.97 р. № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» зі змінами та доповненнями, внаслідок чого в II кварталі 2003 року завищено валові витрати на суму 235200 грн.

по-друге - перевіркою встановлено завищення валових витрат в другому півріччі 2004 року на загальну суму 22416 грн. внаслідок включення до складу валових витрат податку на землю нарахованого на площу земельних ділянок під будовами та спорудами, які передано згідно угод міни інвестору - ТОВ "Енергосоюз"

Внаслідок зазначених порушень перевіркою встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 64400 грн.

По податку на додану вартість:

по-перше - згідно пункту 4.5 статті 4 Закону України від від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями, у разі коли після продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації за продаж товарів (робіт, послуг), включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари продавцю, а також у зв 'язку з визнанням боргу покупця безнадійним у порядку, визначеному законодавством України, податок, нарахований у зв'язку з таким продажем, перераховується відповідно до змін бази оподаткування. При цьому продавець зменшує суму податкового зобов'язання на суму надмірно нарахованого податку, а покупець відповідно збільшує суму податкового зобов'язання на таку ж суму в періоді, протягом якого була зменшена сума компенсацій продавцю.

За даними бухгалтерського обліку, підприємством в лютому 2003 року списано кредиторську заборгованість за терміном позовної давності на суму 931510 грн.

Згідно книги продажу зазначену суму в березні 2003 року відображено в складі податкових зобов'язань в графі "загальні обсяги продажу товарів, по яких не виникають податкові зобов'язання».

Згідно наданих до акту заперечень, податок на додану вартість не нараховано у зв'язку із 'тим, що ДП "ІОМЗ-Холдінг" не користувався податковим кредитом по операціям за якими виникла зазначена заборгованість. При цьому підприємством не надано пояснень чому саме за зазначеними операціями не виникло податкового кредиту.

Згідно діючого законодавства, податковий кредит може бути відсутнім у наступних випадках:

- якщо товар (роботи, послуги) придбано у неплатника податку на додану вартість;

- якщо відсутня податкова накладна (пп. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями);

- якщо придбаний товар використовувався в неоподатковуваних операціях (пп. 7.4.2 та 7.4.3 п.7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями).

В запереченнях до акту перевірки підприємством лише наведено перелік кредиторів по яким списано заборгованність але не надано ніяких первинних документів, які б підтверджували твердження щодо відсутності податкового кредиту по зазначеним операціям та давали б змогу з'ясувати коли та у зв'язку із придбанням яких товарів (робіт, послуг) виникла заборгованність та яким чином дані операції відображено в податковому обліку.

В ході проведення перевірки зазначені документи також не були надані, що підтверджується письмовими поясненнями головного бухгалтера ДП "ЮМЗ-Холдінг" Колкової Г.І.

Таким чином, ДП «ЮМЗ-Холдінг» в порушення пункту 4.5 статті 4 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями, занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість в березні 2003 року на суму 186302 грн.

по-друге- згідно статті 9 Закону України від 23.12.2004 р. № 2285-ІУ "Про Державний бюджет на 2005 рік", база оподаткування податком на додану вартість операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами), але не нижче ніж фактичні витрати на їх виготовлення (придбання), з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів). Дана норма діяла протягом періоду з 01.01.2005 р. по 30.03.2005 р.

В порушення вимог зазначеної статті ДП "ІОМЗ-Холдінг" в січні - лютому 2005 р. визначено податкові зобов'язання з податку на додану вартість по операціям з реалізації основних фондів за цінами нижчими від залишкової вартості, внаслідок чого підприємством занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 66144 грн.

по-третє - згідно пп. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями, не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

В порушення зазначеного підпункту Закону, ДП "ІОМЗ-Холдінг" в перевіряємому періоді завищено податковий кредит на загальну суму 473920 грн.

Згідно  книги  придбання  підприємством  протягом  перевіряємого  періоду до  складу податкового кредиту включались суми податку згідно накладних ТОВ НВП "Метал":

- в серпні 2004 - № 131/1 від 27.08.04 на суму 1395600 грн., у тому числі податок на додану вартість 232600 грн.;

- в жовтні 2004 - № 127/1 від 25.08.04 на суму 1060020 грн., у тому числі податок на додану вартість 176670 грн.;

- в листопаді 2004 - № 127/1 від 30.11.04 на суму 48000 грн., у тому числі податок на додану вартість 8000 грн.;

- в грудні 2004 - № 127/1 від 31.12.04 на суму 116700 грн., у тому числі податок на додану вартість 19450 грн.;

- в січні 2005 - № 127/1 від 31.01.05 на суму 127200 грн., у тому числі податок на додану вартість 21200 грн.;

- в лютому 2005 - № 127/1 від 28.02.05 на суму 12000 грн., у тому числі податок на додану вартість 2000 грн.;

- в березні 2005 - № 127/1 від 30.03.05 на суму 84000 грн., у тому числі податок на додану вартість 14000 грн.

Перелічені податкові накладні на підприємстві відсутні.

Головним бухгалтером ДП "ІОМЗ-Холдінг" надано пояснення, що перелічені податкові накладні на підприємстві дійсно відсутні, але є податкова накладна від 25.08.2004 № 127/1 на суму 2210640 (у тому числі податок на додану вартість 368440 грн.) та дублікат податкової накладної від 27.08.2004 № 131/1 на суму 2289600 (у тому числі податок на додану вартість 381600 грн.). Суми податку згідно зазначених накладних включались до складу податкового кредиту частинами у зв'язку із чим і виникла невідповідність наявних податкових накладних записам в книзі придбання.

по-четверте - згідно з пп. 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями, операції з продажу товарів, що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України, оподатковуються за нульовою ставкою.

Підприємством в жовтні 2004 року застосовано нульову ставку податку по операціям з реалізації запасних частин до гірничо-шахтного бурильного обладнання: замків для з'єднання бурильних труб загальною вартістю 1862634,42 грн. та феротитану марки Преміум загальною вартістю 1936909 грн.

Зазначений товар ДП "ІОМЗ-Холдінг" придбано згідно угоди купівлі-продажу від 25.08.2004 № 41, яку укладено з ТОВ НВП "Метал", м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 20195796. Відповідно видаткових накладних виписаних ТОВ НВП "Метал" на адресу ДП "Ізюмський оптико-механічний завод" № РН-00129/1 від 27.08.2004 та № РН-00132/1 від 25.08.2004, підприємством придбано 3450 замків бурових загальною вартістю 2210640 грн. (у тому числі податок на додану вартість 368440 грн.) та 20 тон феротитану марки Преміум загальною вартістю 2289600 (у тому числі податок на додану вартість 381600 грн.)

В серпні 2004р. ДП "ІОМЗ-Холдінг" укладено угоди комісії на продаж товару на експорт:

- з ТОВ «Фактор-Енерго» (М.Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 30210179) від 25.08.2004 № ДК-41 на продаж замків бурильних в кількості 3450 штук загальною вартістю 350964 доларів США;

- з ТОВ "Трансінтер" (м.Київ, ідентифікаційний код 30210179) від 27.08.2004 № 27/08 на продаж феротитану в кількості 20 тон вартістю 365000 доларів США.

Товар передано комісіонерам згідно актів прийому-передачі: замки бурильні згідно акту від 25.08.2004; феротитан згідно акту від 27.08.2004.

Згідно абз. 11 пп. 6.2.1 п. 6.2 статті 6 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями, товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою вантажною митною декларацією відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.97 № 574 " Про затвердження Положення

про вантажну митну декларацію", Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України від 9 липня 1997 року № 307 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24 вересня 1997 року за № 443/2247, Порядку заповнення граф вантажної митної декларації відповідно до митних режимів експорту, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30 червня 1998 року № 380, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 липня 1998 року за № 469/2909.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2002 № 243 "Про вдосконалення механізму відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за операціями з експорту продукції" платник податку, який здійснив операцію з вивезення товарів за межі митної території України, повинен мати оригінал п'ятого основного аркуша вантажної митної декларації, на якому митним органом за зверненням платника податку вчинено напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України та засвідчено гербовою печаткою митного органу і підписом відповідальної особи.

ДП «ЮМЗ-Холдінг» надано для перевірки вантажні митні декларації щодо експорту замків бурових: № 318694 від 05.10.2004 та№ 321064 від 22.10.2004.

В графі 44 вантажних митних декларацій зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту згідно якого відбулося вивезення товару за межі митної території України, а саме: угода від 16.06.2004 № і, яку укладено з фірмою "МЕТАLL ЕХРОRТ LLС USА" (Рогtlаnd, Оrеgon, Сполучені Штати Америки).

Тобто, зовнішньоекономічний контракт на реалізацію замків бурових Комісіонером укладено до моменту укладання угоди комісії з ДП "ІОМЗ-Холдінг", що суперечить вимогам статті 1011 Цивільного кодексу України, згідно якого по договору комісії одна сторона (комісіонер) зобов 'язується за дорученням іншої сторони (комітенту) за плату здійснити одну чи декілька угод від свого імені але за рахунок комітента.

Відповідно інформації наданої відділом податкової міліції Ізюмської ОДПІ, Державною податковою адміністрацією України направлено запит до Служби Внутрішніх доходів Сполучених Штатів Америки стосовно підтвердження взаємостосунків ТОВ "Фактор - Енерго" (м. Дніпропетровськ) з фірмою "МЕТАLL ЕХРОRТ LLС USА" (Рогtlаnd, Оrеgon, Сполучені Штати Америки). Згідно отриманої відповіді, жодне підприємство України не мало стосунків з LLС (ТОВ) розташованими на території Сполучених Штатів Америки і надані копії угод є підробкою, тобто в проведеній операції вбачаються ознаки "псевдоекспорту".

Крім того, ДП "ІОМЗ - Холдінг" не надано оригіналу зовнішньоекономічної угоди та банківських виписок чи інших документів які б свідчили про те, що від нерезидента надійшли валютні кошти саме на виконання даної зовнішньоекономічної угоди.

Оригінал вантажної митної декларації, який би підтверджував експорт феротитану підприємством для перевірки взагалі не надано.

Таким чином, підприємством не надано достатніх підтверджень того, що замки бурильні .загальною  вартістю   1862634  грн.  та  феротитан  загальною  вартістю   1936909  грн.  дійсно експортовано.

Підприємством порушено пп. 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" із змінами та доповненнями, внаслідок чого податкові зобов'язання з податку на додану вартість в жовтні 2004 занижено на суму 759909 грн. (3799543 *20%).

Ізюмською ОДПІ було направлено запити до Луганської та Ягодинської митниць з проханням підтвердити факт перетину митного кордону України зазначеними вантажами.

Від митних органів отримано відповіді:

- від Луганської митниці (вх. № 4462/10 від 26.09.2005) - факт перетину митного кордону України вантажем згідно вантажних митних декларацій від 05.10.2004 № 318694, від 22.10.2004 № 321064 підтверджено;

- від Ягодинської митниці (вх. № 4381/10 від 19.09.2005) - факт перетину митного кордону вантажем "Феротитан" не підтверджено.

Таким чином, внаслідок зазначених порушень встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1486275 грн.

По податку на землю судом встановлено наступне:

Відповідно до статей 2 та 5 Закону України "Про внесення змін та доповнень до Закону України "Про плату за землю" від 19.06.96 р. ДП "ЮМЗ-Холдінг" є платником земельного податку.

Статтею 2 Закону України " Про плату за землю " від 03.07.92р. № 2535-ХИ визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Згідно статті 5 Закону України "Про плату за землю" від 03.07.92 р № 2535-ХІІ, об'єктом оплати за землю є земельна ділянка , а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки (земельної частки) або землекористувач.

Згідно державного акту ІІ-ХР №000347 від 19.02.2004 № 7 в постійному користуванні ДП "ІОМЗ-Ходдінг" знаходиться земельна ділянка оздоровчого комплексу "Відпочинок" загальною -площею 6,6600 га. На підставі договору міни № 37 від 21.07. 2004 року підприємством здійснено обмін   майновими   цінностями       ТОВ   "Енергосоюз"   на   будівлі   оздоровчого   комплексу "Відпочинок",   але   право   на   власність   земельною   ділянкою   станом   на   01.04.2005      не переоформлено.

Згідно розрахунку земельного податку, ДП «ІОМЗ-Холдінг» суму податку в 2004 році визначено виходячи із площі земельної ділянки оздоровчого комплексу «Відпочинок» - 5,0 га.

Таким чином, перевіркою встановлено заниження податку на землю у сумі 6655 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.02.03р. по справі № Б-24/27-02 про банкрутство ДП «ІОМЗ-Ходдинг», на що посилається позивач у своїх обгрунтуваннях неправомірності дій ОДПІ, суд, розглянувши аналіз фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становище на товарних ринках, враховуючи стан кредиторської заборгованості яка внесена до реєстру вимог кредиторів і поточної кредиторської заборгованості члени комітету дійшли висновку, що у разі введення процедури санації і реалізації санаційних процедур боржник має можливість частково розрахуватися з конкурсними кредиторами, виконає свій обов"язок по виплаті заборгованості по заробітній платі, своєчасно здійснювати розрахунки з поточними кредиторами і повністю відновити свою платоспроможність.

Оскільки підприємство має можливість продовжувати свою підприємницьку діяльність і здійснювати розрахунки було запроваджено процедуру санації.

Тобто, наведеними доказами доведено, що позивач по справі здійснював підприємницьку діяльність в процедурі санації. А нарахування, що є предметом спору у даному суді здійснено в межах поточної підприємницької діяльності, що передбачає обов"язковість виконання вимог чинного законодавства щодо нарахування та сплати обов"язкових платежів.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Ст. ст. 2, 4, 9 Закону України "Про систему оподаткування" передбачений обов'язок платників податків сплачувати податки і збори до бюджетів та до державних цільових фондів у порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Також Закон України від 14.05.1992 № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначає поточних кредиторів, та ні в якому разі не звільняє від сплати передбачених законом платежів.

Більше того, ухвалою господарського суду від 19.02.03р. по справі № Б-24/27-02 зобов"язано керуючого санацією здійснити заходи по стягненню дебіторскої заборгованості перед боржником в тому числі шляхом подання позовів про стягнення заборгованості з дебіторів боржника, а також з осіб які несуть з боржником, відповідно до закону або договору, субсідіарну (додаткову) чи солідарну відповідальність.

Однак, рішення суду керуючим санацією не виконано та завдано шкоди бюджету держави.

Враховуючи викладене, суд вважає за потрібне в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати залишаються на позивача.

Керуючись ст. 94, 160- 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанови набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений судом 28.09.2007 р.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.