ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Справа№

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                                Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                      Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянувши матеріали справи
№3/47-22/71а

за  позовом
Кам‘янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області

до
Державної виконавчої служби Львівської області

з участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Відкритого акціонерного товариства (надалі ВАТ) „Львівський виробничо-рибний комбінат”

про
визнання неправомірними дій та скасування постанови

з участю представників:

від позивача:    не з‘явився;

від відповідача:   не з‘явився;

від третьої особи: не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Кам‘янка-Бузька районна державна адміністрація Львівської області звернулася до господарського суду з позовом про визнання неправомірними дій Державної виконавчої служби та скасування постанови про накладення штрафу від 05.02.2007 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії позивача були направлені на добровільне виконання судового рішення, проте, з поважних причин –неподання стягувачем необхідних документів, не реагування на вимоги комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об‘єктів при райдержадміністрації –позитивне рішення по даній справі не могло бути прийнято.

Позивачем подано клопотання за №2134 від 24.10.2007 року, в якому він просить справу розглядати без участі представника райдержадміністрації.

Відповідач в запереченні на позовну заяву від 15.03.2007 року посилається на те, що позивачем без поважних причин, у встановлений державним виконавцем строк не виконано постанову Господарського суду Львівської області №1/359-15/99а від 23.05.2006 року.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини такої неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду підтвердженням чого є розписка представника відповідача про отримання судової повістки.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила.

Враховуючи наведені обставини, та клопотання позивача, суд вважає, що справу належить розглядати у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України, на основі наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Згаданою Господарського суду Львівської області №1/359-15/99а від 23.05.2006 року зобов‘язано Кам‘янка-Бузьку районну державну адміністрацію вчинити у відповідності до діючого законодавства дії по розробці технічної документації для оформлення державного акта про право власності на земельну ділянку площею 4,5 га в с.Руда, урочище „Березина”, переданої садково-рибному господарств ВАТ „Львівський обласний виробничий рибний комбінат” відповідно до рішення Прибужанівської сільської ради від 12.09.1997 року.

На виконання згаданої постанови було видано виконавчий лист №1/359-15/99а від 02.06.2006 року та порушено виконавче провадження.

Вимогою державного виконавця від 12.01.2007 року зобов‘язано позивача виконати згаданий виконавчий документ .

Актом державного виконавця від 26.01.2007 року встановлено факт невиконання, у встановлений державним виконавцем строк постанови Господарського суду Львівської області №1/359-15/99а від 23.05.2006 року.

Постановою від 05.02.2007 року за невиконання Кам‘янка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області без поважних причин, у встановлений державним виконавцем строк, постанови Господарського суду Львівської області №1/359-15/99а від 23.05.2006 року накладено на районну державну адміністрацію штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

У відповідності до вимог ч.4 ст.257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Як передбачено ч.1 ст.5 Закону України „Про виконавче провадження” від 21.04.1999 року за №606-ХIV, з наступними змінами та доповненнями, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення (ч.1 ст.76 згаданого Закону).

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону (ч.2 ст.76 цього ж Закону).

Як передбачено ч.1 ст.87 згаданого Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

12 січня 2007 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Львівської області позивачу було надіслано вимогу за №06-22/12/В-5/40, яка у відповідності до вимог ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження” є обов‘язковою для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України.

У відповідності до даної вимоги позивача зобов‘язано у три денний термін після спливу строку наданого для виконання виконавчого документу, повідомити відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Львівської області про вжиті заходи щодо виконання законних вимог державного виконавця та виконавчого листа №1/359-15/99а виданого 02.06.2006 року.

Однак, як вбачається з акту державного виконавця станом на 26.01.2007 року позивачем не вжито заходів до виконання згаданого судового рішення.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави вважати неправомірними дії державного виконавця щодо накладення штрафу та відсутні правові підстави щодо визнання незаконною постанови про накладення штрафу.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необгрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити.

2.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя