ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.10.07                                                                                 Справа№2/1245-23/287А

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м. Львів,

до відповідача Комунального підприємства (надалі –КП) “Дрогобичтеплоенерго”, м. Дрогобич,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимг на предмет спору на стороні відповідача: 1. Дрогобицького педагогічного університету ім. І. Франка, м. Дрогобич,

2. Дрогобицького музичного училища ім. Барвінського, м. Дрогобич,

3. Дрогобицького механічного технікуму, м. Дрогобич,

4. Дрогобицького нафтового технікуму, м. Дрогобич,

про стягнення 47776,2 грн.

За участю представників:

Від позивача: Грицак О.О.;

Від відповідача: Іванців Р. –представник,

Від третьої особи 1: не з”явився,

Від третьої особи 2: Новосад Л.М.,

Від третьої особи 3: Гордійчук В.О.,

Від третьої особи 4: не з”явився.

Суть спору:

Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області звернулась до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з КП “Дрогобичтеплоенерго” 47776,2 грн. необгрунтовано одержаної виручки та економічних санкцій. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що відповідач при нарахуванні плати за послуги з теплопостачання для гуртожитків навчальних закладів (треті особи у справі) застосовував тарифи, встановлені для бюджетних організацій, а слід було застосовувати тарифи, встановлені для населення. Вказаним, на думку позивача, КП “Дрогобичтеплоенерго” порушило рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 294 від 21.10.2004 р. та № 306 від 24.11.2005 р.

Відповідач у запереченні позовні вимоги не визнає. При цьому КП “Дрогобичтеплоенерго” посилається на те, що безпосередньо у договірних відносинах з ним перебувають бюджетні установи (навчальні заклади), а не гуртожитки, чи громадяни, які проживають у цих гуртожитках і не самі гуртожитки. Гуртожитки бюджетних установ не відносяться до житлового фонду територіальної громади, а відтак, відповідачем не порушено вимог  рішень ваиконавчого комітету Дргобицької міської ради № 294 та № 306.

У засіданнях суду за клопотанням представників сторін оголошували перерви до 26.10.2006 р., 21.12.2007 р., 06.02.2007 р., 22.03.2007 р., 07.06.2007 р. Судовий розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 07.06.2007 р. до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Дрогобицький педагогічний університету ім. І. Франка, м. Дрогобич, Дрогобицьке музичне училище ім. Барвінського, м. Дрогобич, Дрогобицький механічний технікум, м. Дрогобич, Дрогобицький нафтовий технікум, м. Дрогобич.

Представники третіх осіб у судових засіданнях пояснили, що вважають позов Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у ній докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Роблячи такий висновок, суд виходив з наступного.

Рішеннями виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 294 від 21.10.2004 р. та № 306 від 24.11.2005 р. встановлено різні тарифи з теплопостачання для наступних груп споживачів: І група –населення: мешканці, які проживають в житлових будинках державного житлового фонду, незалежно від відомчої підпорядкованості, в будинках кооперативних та громадських організацій, в будинках житлово-будівельних кооперативів, дачно-будівельних кооперативів, в будинках, які належать громадянами на правах особистої власності, а також громадяни, які проживають в гуртожитках підприємств, установ і організацій в тих випадках, коли розрахунки проводяться з житловими організаціями (незалежно від їх підпорядкованості), які діють на основі госпрозрахунку і є в договірних відносинах  безпосередньо з теплопостачальним підприємством; ІІ група –бюджетні установи і організації, які повністю або частково фінансуються з бюджетів усіх рівнів; ІІІ група –інші споживачі: до них відносяться всі інші підприємства, установи, організації, які не належать до перерахованих вище груп. Позивач вважає, що до гуртожитків навчальних закладів (третіх осіб у справі) КП “Дрогобичтеплоенерго” слід було застосовувати тарифи, встановлені для першої групи споживачів, оскільки у них проживають громадяни установ і організацій. Однак, відповідно до ст.ст. 4, 6, 127 Жилового кодексу Української РСР гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Вони відносяться до житлового фонду. Проте жилі будинки підлягають реєстрації як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 3-23/1368 від 25.04.2007 р., гуртожитки навчальних закладів (третіх осіб у справі), у виконкомі Дрогобицької міської ради не зареєстровані. Крім цього, у рішеннях виконкому  № 294 та № 306 до першої групи споживачів –населення віднесено громадян, які проживають в гуртожитках підприємств, установ і організацій в тих випадках, коли розрахунки проводяться з житловими організаціями (незалежно від їх підпорядкованості), які діють на основі госпрозрахунку і є в договірних відносинах  безпосередньо з теплопостачальним підприємством. У матеріалах справи відсутні та особами, які беруть участь у справі суду не подані докази того, що навчальні заклади (треті особи у справі) є житловими організаціями. У рішенні виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 242 від 31.08.2007 р. “Про роз”яснення порядку застосування рішень виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 24.11.2005 р. № 306 та від 21.10.2004 р. № 294” доводиться до відома третіх осіб у справі, що під житловими організаціями в рішеннях № 294 та № 306 слід розуміти юридичні особи, основним предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг, які мають укладені договори про надання житлово-комунальних послуг з громадянами –безпосередніми споживачами цих послуг, та є виконавцями таких послуг.

Суд, вирішуючи спір у справі, також враховує ту обставину, що при укладенні договорів на теплопостачання КП “Дрогобичтеплоенерго” не було повідомлене третіми особами про наявність у них гурожитків, зареєстрованих у виконавчому комітеті міської ради. Відповідачу не подавались документи, які підтверджують правовий статус опалювальних площ як гуртожитків, а також документи, з яких би вбачалась оплювальна площа, зайнята громадянами, що проживають у гуртожитках. Відтак, КП “Дрогобичтеплоенерго” не мало правових підстав застосовувати до опалювальних площ гуртожитків третіх осіб тарифи, встановлені для першої групи споживачів.

За наведених обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258, 263 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову виготовлено у повному обсязі 17.10.2007 р.

Суддя                                                                                                       Бортник О.Ю.