ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.
№ 2/58-06-02-2

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивачів
- не з’явився,

відповідача
- Ковальчук І.М.,

розглянувши у відкритому
судовому   засіданні
касаційну скаргу

Територіального управління державної судової
адміністрації у Вінницькій області

на постанову
від  09.11.2006 Житомирського апеляційного
господарського  суду

у справі
№2/58-06-02-2

за  позовом
Територіального управління державної судової
адміністрації у Вінницькій області

до
1.СДП “Укрспец’юст”, м.Київ
2.Вінницької філії СДП “Укрспец’юст”

про
усунення перешкод у користуванні приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 06.07.2006 (суддя Мельник П.А.), залишеною без змін Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 09.11.2006 (судді: Зарудяна Л.О., Вечірко І.О., Ляхевич А.А.), відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України у прийнятті позовної заяви Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області з тих мотивів, що одним з відповідачів є  Вінницька філія СДП “Укрспец’юст”, яка не є юридичною особою, а тому ця позовна заява не підлягає розгляду господарським судом.

Територіальне управління державної судової адміністрації у Вінницькій області у поданій касаційній скарзі просить ухвалу і постанову скасувати та зобов’язати господарський суд Вінницької області прийняти позовну заяву до розгляду, оскільки вважає, що судами порушено норми процесуального права, а резолютивна частина постанови не відповідає її мотивувальній частині.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника відповідача, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані ухвала та постанова –скасуванню з передачею справи на розгляд господарського суду Вінницької області з на наступних підстав.

При винесенні ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області суд першої інстанції виходив з того, що в позовній заяві позивачем зазначено двох відповідачів, один з яких - Вінницька філія СДП “Укрспец’юст” не є юридичною особою.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови встановив, що позивач просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зобов’язання відповідача - СДП “Укрспец’юст” (його Вінницьку філію) звільнити займане приміщення, а суд першої інстанції не з’ясував питання щодо підсудності розгляду справи згідно вимог ст.16 Господарського процесуального кодексу України або передачі справи до іншого господарського суду відповідно до ст.17 цього Кодексу.

Таким чином, спростувавши висновки місцевого господарського суду про наявність підстав для відмови у прийнятті позовної заяви по п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд суперечливо відхилив апеляційну скаргу позивача, а ухвалу від  06.07.2006 залишив без змін. Більше того, вміщені в мотивувальній частині оскаржуваної постанови суду про необхідність скасування ухвали та передачі позовної заяви на розгляд до суду першої інстанції суперечать резолютивній частині постанови.

Касаційна інстанція вважає, що зміст позовної заяви Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області переконливо свідчить про пред’явлення ним до СДП “Укрспец’юст” в особі його Вінницької філії позову про усунення перешкод у користуванні приміщенням, в зв’язку з чим цей негаторний позов за правилами виключної підсудності (ч.2 ст.16 ГПК України) повинен розглядатися за місцезнаходженням майна, тобто господарським судом Вінницької області. За таких обставин помилковий висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для відмови у прийнятті позовної заяви по п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України не відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, судами залишено поза увагою постанову КМ України від 05.04.2006 №452 “Про ліквідацію спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” та норму п.3 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо позов подано до підприємства, організації, які ліквідовано.

З огляду на вказане суду першої інстанції перед прийняттям позовної заяви до розгляду слід достовірно встановити наявність у відповідача (СДП “Укрспец’юст”) статусу юридичної особи, витребувавши у нього довідку з ЄДРПОУ, а в разі необхідності і від державного реєстратора витяг з ЄДРПОУ.

За таких обставин оскаржувані ухвала та постанова підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене касаційна інстанція дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд господарського суду Вінницької області, доручивши останньому попередньо достеменно з’ясувати питання наявності чи відсутності підстав для відмови у прийнятті позовної заяви по п.3 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117–11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області  задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 06.07.2006 та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 09.11.2006 у справі  №2/58-06-02-2 скасувати з передачею справи на розгляд господарського суду Вінницької області.

Головуючий, суддя                                                                           В.Овечкін

Судді:                                                                                             Є. Чернов

В. Цвігун