ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 3/485

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Плюшка І.А., Стратієнко Л.В.,

за участю представника позивача –Шунтової Т.О. дов. №39 від 4 січня 2007 року та представників відповідача –Стефаненко В.А.(директор) та Сороки М.С.  дов. від 9 жовтня 2006 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 15 березня 2007 року у справі господарського суду Луганської області за позовом ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії до Малого приватного багатогалузевого підприємства "Світа" про стягнення боргу та за зустрічним позовом Малого приватного багатогалузевого підприємства "Світа" до ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії про визнання недійсним протоколу № 5 від 30 березня 2006 року,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії ТОВ „Луганське енергетичне об’єднання” звернулося до господарського суду з позовом до Малого приватного багатогалузевого підприємства „Світа” про стягнення 10 544 грн. 29 коп. боргу. за недовраховану електричну енергію, 707 грн. 19 коп. пені за прострочення платежу, 158 грн. 16 коп. втрат коштів від інфляції, 120 грн. 06 коп. 3% річних.

26 жовтня 2006 року відповідач у справі звернувся до суду із зустрічною позовною про визнання недійсним протоколу від 30 березня 2006 року № 6 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії.

Заявою від 30 листопада 2006 року МПБП „Світа”  змінило позовні вимоги за зустрічним позовом та просило визнати недійсним протокол від 30 березня 2006 року № 6 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії в частині розгляду акту від 10 лютого 2006 року № 501005 по МПБП "Світа".

Рішенням господарського суду Луганської області від 4 січня 2007 року у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено повністю, визнаний недійсним протокол  від 30 березня 2006 року № 6 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в частині розгляду акту від 10 лютого 2006 року № 501005 по МПБП "Світа".

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 15 березня 2007 року апеляційна скарга ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії на рішення господарського суду Луганської області від 4 січня 2007 року задоволена частково.

Рішення господарського суду Луганської області від 4 січня 2007 року скасовано частково. Провадження у справі за зустрічним позовом припинено. В решті рішення господарського суду Луганської області від 4 січня 2007 року залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 4 січня 2007 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 15 березня 2007 року в частині залишення без змін рішення господарського суду Луганської області від 4 січня 2007 року.

ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії стверджує, що суд апеляційної інстанції помилково не застосував п. п. 2, 2.4 Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 5 березня 2001 року № 1197, невірно застосував п. 6. 20 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року №910 (у редакції постанови НКРЕ від 17 жовтня 2005 року № 910).          Крім того, заявник стверджує, що суд порушив положення ст. 103 ГПК України.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії від 1 квітня 2002 року №А 5319, згідно якого ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії прийняв на себе зобов’язання постачати електроенергію, а МПБП "Світа" –вносити відповідну плату, у т.ч. за недовраховану електроенергію відповідно до умов цього договору.

Відповідно до підпункту 7 пункту 12.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (у редакції постанови НКРЕ від 02 серпня 2002 року №928), електропередавальна організація зобов’язана перевіряти стан розрахункових засобів обліку електричної енергії і потужності та здійснювати вибіркову технічну перевірку розрахункових засобів обліку на місці згідно з графіком постачальника електричної енергії, але не рідше одного разу на шість місяців.

10 лютого 2006 року  ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії при проведенні перевірки на об’єкті відповідача у справі було встановлено порушення з боку відповідача у справі п.п.3.2 та 3.3 Правил користування електричною енергією.

Актом від 10 лютого 2005 року  № 501005, підписаним представниками сторін,  зафіксовано, що МПБП "Світа" припустилося порушення цілісності корпусу приладу обліку; корпус розрахункового електролічильника №222996 пошкоджений повністю; при навантаженні 8кВт диск розрахункового електролічильника не обертається; чується запах гарі у шафі обліку.

За актом проведення експертизи лічильників електроенергії від 22 лютого 2006 року № 550/06 комісія, до складу якої входив державний повірник Стахановської філії ДП "Луганськстандартметрологія", встановила, що пломби лічильника типу СА4У –И672М № 222996 (показання 2395) пошкоджені (проколоті, на поверхні маються здуття у вигляді "Волн"), згоріли всі котушки струму, "розірваний" кожух від перевантаження, лічильник визнано непридатним для подальшої експлуатації і зроблено висновок, що заниження показників лічильника здійснювалося шляхом втручання в рахунковий механізм.

За результатами розгляду Акту перевірки від 10 лютого 2005 року  № 501005 комісією з розгляду цього акту прийняте рішення, яке оформлене протоколом засідання комісії від 30 березня 2006 року № 6, та в якому зазначено про необхідність здійснити розрахунок з 10 серпня 2005 року за перетином кабелю І=32А (таб.1.3.7 ПУЕ).

ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії визначило за Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої   унаслідок   порушення   споживачем юридичною    особою   Правил користування електричною енергією, суму недоврахованої електроенергії у розмірі 10544 грн. 29 коп., на яку було оформлено та 14 квітня 2006 року направлено відповідачеві у справі рахунок від 30 березня 2006 року № 2422, який останнім не оплачений.

Встановлено, що актом контрольного зняття показників лічильника у споживача електричної електроенергії від 26 жовтня 2002 року №01021, представники товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об”єднання” зобов’язали Мале приватне багатогалузеве підприємство „Світа” шляхом вилучення з схеми обліку трансформаторів струму та подальшого підключення належної відповідачу електроустановки до мереж енергопостачальної компанії безпосередньо через лічильник СА4УИ672И №222996 привести схему обліку у відповідність до вимог ПУЕ.

Відповідно до акту обстеження лічильника від 31 жовтня 2002 року зазначена вимога товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” споживачем виконана. Після проведення обстеження лічильник та шафа, у якій встановлено лічильник, були опломбовані пломбами електропередавальної організації.

Судами встановлено, що при складенні 10 лютого 2006 року акту про порушення споживачем Правил користування електричною електроенергією №501005 порушення пломби електропередавальної організації, що була встановлена на шафі, в якій знаходився лічильник, не зафіксовано, що свідчить про відсутність факту втручання до електролічильника.

Пунктами 3.2 та 3.3 Правил встановлено, що відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб відповідно до акта про опломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них покладається на їх власника або організацію, на території якої вони встановлені.

Встановлено, що листом №6193/13/17-06 від 24 листопада 2006 року Національної комісії регулювання електроенергетики України вказано, що через конструктивні особливості шаф, у яких встановлюються засоби обліку, споживачі при знятті показників засобів обліку не мають можливості оцінити цілісність зазначених засобів та цілісність пломб, які на них встановлені.

Пунктом 3.15 Правил користування електричною енергією у редакції Постанови НКРЕ від 17 жовтня 2005 року №910 встановлено, що експертиза засобів обліку здійснюється у присутності уповноважених представників власника засобу обліку або організації, яка відповідає за його збереження, постачальника електричної енергії, електропередавальної організації, представника територіального органу, уповноваженого центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на проведення державних приймальних і контрольних випробувань і повірки засобів вимірювальної техніки та на проведення атестації методик виконання вимірювань, що використовуються у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду.

Судом встановлено, що експертиза лічильника, який належить МПБП „Світа” проведена без участі представника споживача.

Факт відсутності порушень пломби на шафі, в якій знаходився лічильник, позивачем не спростовано.

Відтак, вини МПБП "Світа" у пошкодженні лічильника позивачем не доведено.

Відповідно до п.6.20 Правил користування електричною енергією у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача, обсяг електричної електроенергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення його, за згодою сторін може бути розрахований постачальником електроенергії за середньообліковим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду.

Позивачем не було здійснено відповідних погоджень з споживачем щодо розрахунку обсягу електричної електроенергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення його.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Відтак, враховуючи встановлені судами обставини, Вищий господарський суд України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо того, що позивач за первісним позовом не мав достатніх підстав проводити нарахування відповідачу за первісним позовом відповідно до Методики обчислення обсягу електричної електроенергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 5 грудня 2001 року №1197.

Що ж стосується вимог за зустрічним позовом, то Вищий господарський суд України виходить з того, що стаття 12 ГПК України містить вичерпний перелік справ, які підвідомчі господарським судам.

Оскаржуваний в зустрічній позовній заяві протокол №6 від 30 березня 2006 року по розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією не є актом ненормативного характеру в розумінні ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

Дана обставина свідчить, що судом апеляційної інстанції підставно припинено провадження у справі за зустрічним позовом МПБП "Світа"  відповідно до п.1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги вищевикладене, Вищий господарський суд України вважає, що суд апеляційної інстанції дав правильну юридичну оцінку обставинам справи, а тому підстави для скасування його постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 15 березня 2007 року – без змін.

Головуючий                                                                                       Т. Козир

Судді                                                                                          І. Плюшко

Л.Стратієнко