ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.08.07 р.                                                                               Справа № 29/256

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Пашко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Закритого а?кціонерного товарис?тва “Макіївкокс” м.Макіївка

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

про стягнення 940 грн.49 коп.

за участю  представників сторін:

від позивача –  Ахметова Н.В(за довір.)

від відповідача – Цвітун М.М. – юрисконсульт(за довір.)

Суть спору:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” ,  звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості   нестачі вугільного концентрату марки “К” в сумі 940,49 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлену нестачу вантажу, що підтверджується комерційним актом №БН 684741/187 від 29.03.2007р. Позивач вважає, що нестача виникла під час перевезення вантажу з вини відповідача, тому він повинен нести відповідальність згідно до вимог ст.110, 113 Статуту залізниць.

Відповідач надав відзив, в якому проти позову заперечив з посиланням на п. “а” ст.111 Статуту залізниць України, оскільки вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантажений засобами відправника без участі залізниці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив :

За залізничною накладною №49247340 до позивача від ВАТ “ЦЗФ Пролетарська” 29.03.2007р. у пвагоні №67873711 надійшов вантаж – концентрат вугілля кам”яного для коксування.

На станції  призначення “Ясинувата” Донецької залізниці вантаж з вагону був виданий залізницею  з перевіркою маси вантажу у вагоні.

За результатами перевірки була встановлена нестача вантажу проти даних, зазначених у залізничній накладній у кількості 2100 кг. Факт нестачі підтверджений комерційним актом №БН 684741/187 від 29.03.2007р., підписаним представниками залізничної станції та позивача.

За даними комерційного акту при прийманні вантажу  від залізниці виявлено, що у вагоні  №67873711 навантаження рівномірне, на рівні бортів, справа над першим люком  поглиблення розмірами 1000мм х 1000мм х 600 мм,  зліва над 4-6 люками поглиблення 1200мм х 1200 мм х 900мм., люка та двері зачинені на всі запорні механізми. Переважування проводилось двічі на  справних  перевірених 150 тонних електронних тензонометрічних  вагах позивача.

При комісійній видачі вантажу було встановлено: - у  вагоні №67873711 значиться  брутто – 82700 кг,  тара  21700кг, нетто – 61000 кг; у дійсності надійшло – брутто 80600  кг, тара 21700 кг, нетто – 58900 кг, тобто нестача склала 2100 кг.

Згідно рахунку –фактури №11892 від 31.03.2007 року вартість 1 тони вантажу складає 526грн. (без урахування  ПДВ).

З урахуванням норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто ,встановленої п.27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, в розмірі 1%,загальна вартість нестачі у спірному вагоні складає 940,49 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці забезпечують схоронність вантажів у шляху сполучення та на залізничних станціях. Частиною 2 ст. 23 цього Закону встановлена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту залізниць України. Згідно до ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що винним у нестачі є відповідач, який не забезпечив схоронність вантажу у спірному вагоні під час його перевезення. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно до ст.49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 23 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст. 110, 113 Статуту залізниць України,  “Правил видачі вантажів”, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49,  82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості вагомої нестачі вугільного концентрату “К” в сумі 940,49грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул.Артема,68, р/рахунок №19 в Донецькій філії АБ “Експрес-Банк”,  МФО 335838, ) на користь Закритого акціонер?ного товариства “Макіївкокс” (86106, м. Макіївка, вул..Горького,1, р/рахунок №1891 у Донбаській філії ВАТ “Кредитпромбанк” м.Донецька, МФО 335593, ) суму вартості нестачі – 940,49 грн.,  витрати по сплаченому держмиту у сумі 102грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118  грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя