СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 серпня 2007 року
Справа № 20-11/119

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача, Кузнецов Дмитро Володимирович, довіреність №  б/н   від 01.01.07,  Товариство з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс";

представник відповідача, не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Морстрой" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Дмитрієв В.Є.) від 14.06.2007 року у справі №20-11/119

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс" (пр. Леніна, 68а, Маріуполь, Донецька область,87500)

до           Закритого акціонерного товариства "Морстрой" (вул. Новоросійська, 25/вул. Демідова, 7,Севастополь,99011)

про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Проектно - будівельне підприємство "Азовінтекс" звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "Морстрой" про стягнення грошових коштів.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 14.06.2007 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно - будівельне підприємство "Азовінтекс" задоволено частково. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Морстрой" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно - будівельне підприємство "Азовінтекс" заборгованість в розмірі 91098,4 грн.,  витрати по сплаті державного мита в розмірі 910,98 грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 107,5 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Закрите акціонерне товариство "Морстрой" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції від 14.06.2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заявник апеляційної скарги не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає, що рішення є не законним і необгрунтованим.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 15.08.2007 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, у складі колегії було замінено суддю Прокопанич Г.К на суддю Горошко Н.П.

14.08.2007 року від представника відповідача до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з  хворобою представника та неможливістю участі у судовому процесі 15.08.2007 року. При цьому стороною будь-яких документів, підтверджуючих вказані обставини, суду не були надані.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності представника відповідача.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

15.10.2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Проектно - будівельне підприємство "Азовінтекс" (замовник) та Закритим акціонерним товариством "Морстрой" (підрядник) було укладено Договір підряду № 522/2003-83 (далі - Договір) та протокол узгоджень до нього.

Відповідно до пункту 1.1 Договору підрядник зобов'язався виконати роботи по благоустрою берегоукріпних споруд (укладки каміння - валуна у кількості 5000 тонн), відповідно до плану - схеми (додаток до Договору № 1).

Відповідно до пункту 3.1 Договору замовник зобов'язаний перерахувати підряднику аванс у відповідність з “Графіком платежів і виконання робіт”, який оформлюється сторонами у вигляді Додатку № 3 до Договору, (однак, графік платежів та виконання робіт сторонами підписаний не був).

Відповідно до платіжного доручення № 720 від 01.04.2004 року (арк. с. 21) замовник перерахував на розрахунковий рахунок відповідача аванс в розмірі 100 000,00 грн. за майбутні берегоукріплюючі роботи на об'єкті у будинку відпочинку "Айвазовкое".

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сторони досягли усіх істотних умов Договору, він підписаний уповноваженими представниками обох сторін, підписи скріплені печатками, тому Договір діє.

У вересні 2004 року підрядник надіслав на адресу замовника довідку про вартість виконаних робот, підсумкову відомість ресурсів та акт прийому - передачі виконаних підрядних робіт   за червень 2004 року.

Замовник роботи не прийняв, перелічені вище документи не підписав.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.01.2007 року у справі № 25/391 (арк. с. 34-41) за позовом Закритого акціонерного товариства "Морстрой" до Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно -будівельне підприємство "Азовінтекс" про зобов’язання підписати акти форми КБ - 2, довідки КБ - 3 та стягнення штрафних санкцій в сумі 18577,82 грн. відмовлено, у зв'язку з тим, що у Закритого акціонерного товариства "Морстрой" відсутні достатні підстави для підписання актів виконаних робіт КБ-2 та довідок форми КБ-3. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю Проектно -будівельне підприємство "Азовінтекс" звільнено від доказування фактів, встановлених рішенням господарського суду Донецької області від 16.01.2007 року - Закрите акціонерне товариство "Морстрой" не виконало належним чином взяті на себе зобов'язання за Договором, встановлений Договором об'єм виконаних робіт не здало, акти виконаних робіт з замовником не підписало.

Відповідно до акту виконаних робіт № 2 за травень 2004 року позивач прийняв у відповідача роботи за Договором на суму 8901,6 грн. (арк. с. 100-101), акт підписаний представниками обох сторін, підпис позивача скріплений печаткою, тому судова колегія погоджується, що сума в розмірі 8901,6 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 91098,4 грн.

Посилання позивача на частину 4 статті 193 Господарського кодексу Україні, відповідно до якої управнена сторона має право не приймати виконання зобов'язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов'язання, суд першої інстанції не прийняв до уваги у зв'язку з тим, що акт виконаних робіт № 2 за травень 2004 рік, як вже зазначалося раніше, представником позивача підписаний, підпис скріплений печаткою підприємства, тобто фактично позивач вже прийняв роботи за Договором на суму 8901,6 грн.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку зацікавлена особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави  (безпідставно  набуте майно), зобов'язана повернути  потерпілому це майно.

Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Термін "майно" в контексті частини 1 статті 1212 включає в себе не лише майно в розумінні статті 190 Цивільного кодексу України, але й гроші (грошові кошти). Вказана позиція також викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.10.2005 року у справі № 20-9/024.

Отже у відповідача відсутні підстави необгрунтовано утримувати грошові кошти, виплачені по даному договору підряду.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судова колегія, так як і суд першої інстанції, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення господарського суду міста Севастополя є законним та обгрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Севастополя від 14.06.2007 року у справі № 20-11/119 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Морстрой" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                Н.П. Горошко

О.А. Щепанська