донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.10.2007 р.                                                                       справа № 9/211

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Калмикова О.О. - за довір. б/н від 08.08.2007 р.,

від відповідача:
Фомкін С.М. - за довір № 311/11 від 01.10.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханжонківський завод двигунів" м. Макіївка Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
27.08.2007 року

по справі
№ 9/211

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Централь" м. Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханжонківський завод двигунів" м. Макіївка Донецької області

про
стягнення 248 270 грн. 25 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.08.2007 р. частково задоволені вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Централь" м. Донецьк (далі по тексту -  Готель) до товариства з обмеженою відповідальністю "Ханжонківський завод двигунів" м. Макіївка Донецької області ( далі по тексту –Завод)   про стягнення грошових коштів в сумі 248 270 грн. 25 коп., з яких: 151 894 грн. 49 коп - грошові кошти, перераховані у якості передплати за договором на виконання робіт від 05.07.2004 року,                  30 378 грн. 89 коп. - штрафу, 12 517 грн. 44 коп. - трьох відсотків річних та                                         53 479 грн. 43 коп. - інфляційних.

Відповідно до рішення місцевого суду, з відповідача на користь позивача стягнута сума основного  боргу за договором від 05.07.2004 року в розмірі  151 894 грн. 49 коп. та штрафні санкції в сумі 30 378 грн. 89 коп. Також господарським судом на відповідача покладена частина судових витрат, а саме, державне мито в сумі 1 822 грн. 73 коп. та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 86 грн. 63 коп.

Рішення суду першої інстанції обгрунтовано законністю та доведеністю позовних вимог у задоволеній частині. В  задоволенні решти частини вимог місцевий суд позивачу відмовив за необгрунтованістю.

Завод не погодився з рішенням місцевого суду в частині стягнення штрафу в розмірі 30 378 грн. 89 коп. та звернувся з апеляційною скаргою в якій просить  його скасувати в цій частині, як таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. У обгрунтування своїх заперечень відповідач  у скарзі та під час судового засідання послався на те, що судом першої інстанції не було встановлено факта невиконання ним ремонтних робіт за договором, оскільки автомобілі КРАЗ 65101, 258, 6510 та 25651 не були надані позивачем для здійснення ремонтних робіт. Також заявник звернув увагу на  неправильне застосування господарським судом ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України. У скарзі та під час судового засідання відповідач навів і інші заперечення, які на його думку є підставою для скасування рішення у оскарженій частині.

Факт отримання в рахунок передплати за договором від 05.07.2004 року від позивача на підставі платіжного доручення № 3821К від 13.07.2004 року грошових коштів в сумі                     151 894 грн. 49 коп.  Завод не заперечує і готовий повернути вищевказану суму у повному обсязі позивачу, в зв"язку з чим у цій частині рішення ним не оскаржується.

Готель  відзив на апеляційну скаргу суду не надав, але під час засідання проти її задоволення заперечує і вважає рішення господарського суду законним та обгурнтованим.

Розглянувши матеріали справи, та  заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Готель  звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Заводу грошових коштів в сумі 248 270 грн. 25 коп., з яких: 151 894 грн. 49 коп - грошові кошти, перераховані у якості передплати за договором на виконання робіт від 05.07.2004 року,                  30 378 грн. 89 коп. - штрафу, 12 517 грн. 44 коп. - трьох відсотків річних та                                         53 479 грн. 43 коп. - інфляційних (а.с. 2-5).

У обгрунтування своїх вимог позивач послався на договір про виконання робіт від 05.07.2004 року (а.с. 10-13), кошторис до договору (а.с. 14-15), платіжне доручення № 3821К від 13.07.2004 року про перерахування у якості 100% передплати грошових коштів в розмірі 151 894 грн. 49 коп. (а.с. 16), розрахунки інфляційних витрат та відсотків річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України (а.с. 17-18),  вимогу про повернення грошових коштів з урахуванням санкцій на загальну суму 248 270 грн. 25 коп з доказами її надсилання відповідачу (а.с. 36-37), та інші документи.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності (а.с. 27-28) та  просив суд першої інстанції припинити провадження по справі з цих же підстав (а.с. 38-39).

Рішенням господарського суду вимоги Готелю задоволені  в частині стягнення з Заводу грошових коштів в сумі 151 894 грн. 43 коп, які перераховані  йому позивачем за договором про виконання робіт від 05.07.2004 року (далі по тексту - договір) та суми штрафу в розмірі 30 378 грн. 89 коп., який нарахований позивачем відповідно до п.п. 8.1. вищезгаданого договору.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представника позивача,  судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню  з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений договір про виконання робіт по капітальному  ремонту автомобілів КРАЗ 65101, 258, 6510 та 25651 (далі по тексту - автомобілі).  На підставі вищевказаного договору, позивач перерахував  відповідачу згідно платіжного доручення № 3821К від 13.07.2004 року 100% передплату в розмірі 151 894 грн. 43 коп.

Відповідач, у свою чергу, зобов"язався виконати обумовлені у договорі роботи в строк до 05.08.2004 року. Проте,  на момент звернення Готелю з позовом, роботи за договором не виконані, сума передплати на рахунок позивача не повернута.

Судова колегія, дослідивши договор, який укладений між сторонами, дійшла висновку, що він за своєю правовою  природою є договором підряду. Цей договор підписаний повноважними особами обох сторін,  містить всі істотні умови, а також при його укладенні дотримані всі вимоги чинного законодавства, що ставляться до даного типу договорів. Тому апеляційний суд вважає, що він повинен бути виконаний належним чином обома сторонами відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України.

За умов  ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а останній повинен прийняти та оплатити виконану роботу.

В той же час, ст. 851 Цивільного кодексу України обумовлено, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, у разі, коли замовник не надає матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створює неможливість виконання договору підрядником.

У договорі підряду сторони не обумовили порядок надання для ремонту автомобілів, тому судова колегія застосовує у даному випадку норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

З тексту договору вбачається, що місцем його укладення є м. Макіївка Донецької області, тобто місцезнаходження підрядника (Заводу). Місце виконання підрядних робіт договором не визначено.

Нормами  п.п. 5 ч. 1 абз. 2 ст. 532 Цивільного кодексу України передбачено, що всі роботи, які не перелічені у п.п. 1- 4  вищезгаданої статті (до яких належать і підрядні роботи) повинні виконуватись за місцем проживання (знаходження) боржника.

Таким чином, у даному випадку, підрядні роботи по ремонту автомобілів повинні виконуватись по місцезнаходженню відповідача.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що саме позивач повинен був надати вищезгадані автомобілі відповідачу для здійснення їх ремонту, що Готелем зроблено не було. Факт ненадання відповідачу автомобілів для виконання ремонтних робіт, підтвердив у судовому засіданні і представник позивача.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, умовами п. 8.1. договору підряду, зокрема, встановлено, що штраф у сумі 20% від вартості робіт стягується з підрядника у разі порушення строків виконання робіт. У даному випадку роботи за договором взагалі розпочаті не були.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що  звертаючись з позовом про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого відповідно до п.п. 8.1. договору підряду, Готель  повинен був довести факт невиконання Заводом робіт з вини останнього. Проте, ніяких доказів у обгрунтування даної вимоги  в матеріалах справи немає, не надано їх і апеляційному суду. За таких обставин, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача штрафу в сумі 30 378 грн. 89 коп. слід відмовити за недоведеністю.

Таким чином, задоволення судом першої інстанції позовних вимог в частині стягнення штрафу є безпідставним та суперечить нормам чинного законодавства, тому в цій частині оскаржене рішення підлягає скасуванню.

Що стосується висновків господарського суду,  викладених у 10-11 абзацах мотивувальної частини оскарженого рішення (а.с. 55), то вони   неправомірні, оскільки господарським судом невірно  встановлені обставини справи та застосована ст. 847 Цивільного кодексу України.

Також судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 151 894 грн. 49 коп., які перераховані у якості передплати за договором підряду.

Крім того, апеляційний суд  вважає, що висновки господарського суду, які викладені у  7 абзаці мотивувальної частини оскарженого рішення  (а.с. 56)  також не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки господарський суд  безпідставно застосував до спірних правовідносин  ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно  ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Нормами п. 3 ч. 3 вищезгаданої статті також встановлено,  що її положення застосовуються до повернення виконаного однією із сторін у зобов"язанні.

Тому судова колегія дійшла висновку, що сума передплати в розмірі                                       151 894 грн. 49 коп., яка перерахована відповідачу позивачем за договором  від 05.07.2004 р. на підставі платіжного доручення № 3821К від 13.07.2004 р. підлягає поверненню Готелю на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України, а тому  рішення місцевого суду в цій частині залишається без змін по вищевикладеним мотивам.

Також апеляційна інстанція дійшла висновку і про те, що помилковим є  висновок суду, викладений у 10-12 абзацах мотивувальної частини рішення (а.с. 57), оскільки у задоволенні вимог про стягнення  трьох відсотків річних та інфляційних суд  відмовив за  недоведеністю.

Так, за умов ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України грошові зобов"язання повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях, або у випадках, передбачених чинним законодавством, вони можуть бути виражені в іноземній валюті.

У даному випадку, відповідач повинен був виконати ремонт автомобілів і не мав грошових зобов"язань перед позивачем, що доводиться наявним у справі договором  від 05.07.2004 р., платіжним дорученням № 3821К від 13.07.2004 р. та іншими матеріалами справи.

Тому судова колегія вважає, що нарахування позивачем відсотків річних та інфляційних на суму 151 894 грн. 49 коп. є неправомірним, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.

За таких обставин,  апеляційний суд відмовляє Готелю у задоволенні вимог про  стягнення з Заводу трьох відсотків в сумі  12 517 грн. 44 коп.  та  інфляційних в сумі                                        53 479 грн. 43 коп.  по мотивам, які викладені у цій частині.

З огляду на наведене, судова колегія скасовує рішення господарського суду Донецької області від 27.08.2007 року щодо стягнення штрафу в сумі 30 378 грн. 89 коп. і залишає  без змін в  частині стягнення з відповідача суми в розмірі 151 894 грн. 49 коп.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.08.2007 року по справі № 9/211 скасувати у частині стягнення штрафу в розмірі 30 378 грн. 89 коп.

У задоволенні вимог про стягнення штрафу  в сумі 30 378 грн. 89 коп. -  відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Ханженковський завод двигунів” (за адресою: вул. Заводська, 10, м. Макіївка, Донецької області, індекс 86137,                 п/р 6511 в Промінвестбанку України в м.Макіївка, МФО 334516, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Готель „Централь”  (за адресою: вул. Артема, 87, м. Донецьк, 83000, п/р № 0677 у філії „ГУ Промінвестбанку в Донецькій області”, МФО 334635, ) суму основного боргу в розмірі 151 894 грн. 49 коп.,  витрати по сплаті державного мита в сумі               1 518 грн. 94 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 72  грн. 20 коп.

В решті частини рішення залишити без змін.

Господарському суд Донецької області видати відповідні накази.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 господарському суду