КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2007                                                                                           № 12/285/22

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача          Таран Ю.М.,

від відповідача          не з’явився,

від ДВС                    Неволін В.Ю., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської філії ВАТ "НАК "Украгролізинг"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 15.02.2007

у справі № 12/285/22

стягувач          Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” (Чернігівської філії)

боржник          Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю

“Дружба народів”

на дії                     Державної виконавчої служби у місті Ніжині та Ніжинському районі

Чернігівської області

Перший заступник прокурора м. Чернігова

про

ВСТАНОВИВ:

Стягувачем подано скаргу на бездіяльність та рішення органу Державноївиконавчої служби, відповідно до якої стягувач просив суд визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби управління юстиції у м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області при виконанні наказів господарського суду Чернігівської області зі строком пред’явлення з 24.01.2006, з 24.02.2006, з 24.03.2006, з 24.04.2006 та з 24.05.2006 у справі № 12/285/22 про стягнення з боржника – СТОВ “Дружба народів” на користь стягувача боргу, а також визнати незаконними постанови Державної виконавчої служби управління юстиції у м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області від 30.11.2006 про повернення стягувачу наказів господарського суду Чернігівської області зі строком пред’явлення з 24.01.2006, з 24.02.2006, з 24.03.2006, з 24.04.2006 та з 24.05.2006 у справі № 12/285/22 про стягнення з боржника - СТОВ “Дружба народів” на користь стягувача боргу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2007 у справі № 12/285/22 скаргу стягувача задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Ніжин та Ніжинському районі щодо несвоєчасного направлення стягувачу постанов від 30.11.2006 про повернення виконавчих документів стягувачеві. В решті вимог по скарзі відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, стягувач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу частково та визнати незаконною бездіяльність державної виконавчої служби щодо невиконання обов’язку повідомити стягувача про оцінку арештованого майна та визнати незаконними постанови державної виконавчої служби від 30.11.2006 про повернення наказів господарського суду Чернігівської області зі строком пред’явлення з 24.01.2006, з 24.02.2006, з 24.03.2006, з 24.04.2006 та з 24.05.2006 по справі № 12/285/22 про стягнення з боржника - СТОВ “Дружба народів” на користь стягувача боргу.

Державною виконавчою службою надано відзив на апеляційну скаргу, в якому ДВС просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу – без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача та ДВС, встановив наступне:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 10.01.2006 по справі №12/285/22 стягнуто з СТОВ “Дружба народів” на користь НАК “Украгролізинг” 24 572,47 грн., 879,36 грн. пені, 542,79 грн. компенсації рівня інфляції.

Виконання даного рішення за клопотанням відповідача було розстрочено на шість місяців з оплатою суми заборгованості щомісячно у розмірі 4332,44 грн.

Після набрання судовим рішенням законної сили господарським судом Чернігівської області було видано накази зі строком пред’явлення до виконання:

з 24.01.2006 по 24.01.2009 на стягнення 4332,44 грн. боргу;

з 24.02.2006 по 24.02.2009 на стягнення 4332,44 грн. боргу;

з 24.03.2006 по 24.03.2009 на стягнення 4332,44 грн. боргу;

з 24.04.2006 по 24.04.2009 на стягнення 4332,44 грн. боргу;

з 24.05.2006 по 24.05.2009 на стягнення 4332,44 грн. боргу;

з 24.06.2006 по 24.06.2009 на стягнення 2910,27 грн. боргу, 879,36 грн. пені, 542,79

грн. компенсації рівня інфляції.

За заявою стягувача державним виконавцем державної виконавчої служби у м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області 03.02.2006, 17.05.2006 та 13.07.2006 були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вказаних наказів господарського суду Чернігівської області по справі № 12/285/22.

30.11.2006 державним виконавцем Державної виконавчої служби у м. Ніжині та Ніжинському районі винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При цьому, в резолютивній частині постанови помилково вказано, що виконавчий документ, виданий 24.01.2006, підлягає поверненню ДП “Державний насіннєвий фонд України”, замість Національної акціонерної компанії “Украгролізінг”.

Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві були направлені державним виконавцем лише 10.01.2007, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті.

Оскільки Законом України “Про виконавче провадження” та Інструкцією про проведення виконавчих дій не визначено строк направлення сторонам виконавчого провадження постанови про повернення виконавчого документа, а частиною 4 ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено право оскарження постанови про повернення виконавчого документа до суду в 10-денний строк, тому державний виконавець повинен направляти копію постанови сторонам виконавчого провадження в розумні строки, тобто не пізніше наступного дня після їх винесення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неправомірність дій державного виконавця щодо несвоєчасного направлення стягувачу постанов про повернення виконавчих документів.

Як вбачається із мотивувальних частин оскаржуваних постанов, підставою для їх винесення було зазначено, що майно СТОВ “Дружба народів” знаходиться в пайових фондах працівників даного господарства та у банківській заставі. Іншого рухомого та нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення не виявлено. На арештованих виконавчою службою рахунках кошти відсутні. Станом на 30.11.2006 боржник господарською діяльністю не займається, працівники звільнені.

Суд першої інстанції відмовив у визнанні постанов незаконними, мотивуючи тим, що державним виконавцем були вчинені всі дії, передбачені Законом України “Про виконавче провадження”, зокрема, державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження були винесено 10.10.2005 постанову про арешт коштів боржника, здійснено запит до Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації щодо наявності у боржника нерухомого майна, 23.05.2006 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 15.03.2006 було складено акт про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а також систематично виставлялись платіжні вимоги на рахунок боржника для примусового списання коштів, але вони повертались без виконання у зв’язку з відсутністю коштів на рахунку боржника.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що згідно копій балансу СТОВ “Дружба народів” станом на 01.11.2006 на балансі підприємства не обліковуються ні основні фонди, ні оборотні активи, а майно КСП “Дружба народів” розпайовано та пайовикам видані свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження” для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

16.01.2006 між боржником та відкритим акціонерним товариством “Державний ощадний банк України”, в забезпечення виконання зобов’язань по кредитному договору № 532 від 09.12.2005 на суму кредиту 150 000 грн., було укладено договір застави майна, згідно якого божником було передано в заставу зерно пшениці на суму 57130 грн., зерно жита на суму 49250 грн., молодняк ВРХ на суму 50156 грн., трактор марки Т.- 150 К-09 2000 р. випуску реєстраційний знак 07549, вартістю 101250 грн., агрегат ґрунтовий АГ- 6, 2004 р. вартістю 47500 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що право стягнення згідно рішення господарського суду Чернігівської області від 10.01.2006 по справі № 12/285/22, яке набрало законної сили 24.01.2006, виникло у стягувача лише після набрання рішенням суду законної сили, в той час як право застави виникло раніше, а саме 16.01.2006.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки ч. 3 ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження” чітко пов’язує можливість звернення стягнення на заставлене майно саме з датою винесення судом рішення, а не з днем набрання законної сили рішення чи з будь-якою іншою датою.

Так як рішення винесено 10.01.2006, а право застави виникло 16.01.2006, доводи стягувача про можливість звернення стягнення на заставлене майно є обґрунтованими.

У відзиві на апеляційну скаргу ВДВС зазначає, що 03.11.2006 ВАТ “Ощадбанк” пред’явив до виконання виконавчий лист Ніжинського міськрайонного суду про стягнення з СТОВ “Дружба народів” 150 000 грн. шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом застави; за результатами перевірки 15.11.2006 заставного майна не виявлено; і лише 13.12.2006 по наданій ДВС інформації було виявлено заставний трактор Т-150, який був описаний та вилучений, і оцінка якого становить 42 405,00 грн.

З наведеного вбачається, що державному виконавцю станом на 03.11.2006, тобто до винесення оскаржуваних постанов, було відомо про існування заставного майна (трактора), яке належить боржникові згідно свідоцтва про реєстрацію машини АА № 179733, виданого Ніжинською держінспекцією технічного нагляду від 02.04.2003, що підтверджується п. 1.2 договору застави майна.

Тому, державний виконавець зобов’язаний був вчинити дії по його розшуку.

Також, відповідно до п. 5.3.9. Інструкції про проведення виконавчих дій, відомості про заставу рухомого майна державний виконавець може отримати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, держателем якого є Міністерство юстиції України, а державне підприємство “Інформаційний центр” Міністерства юстиції - його адміністратором згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 “Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна”.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанови від 30.11.2006 про повернення виконавчих документів із строком пред’явлення з 24.01.2006, з 24.02.2006, з 24.03.2006, з 24.04.2006 та з 24.05.2006 по справі № 12/285/22 винесені державним виконавцем передчасно, тому підлягають скасуванню.

Доводи стягувача щодо неправомірного неповідомлення державним виконавцем про оцінку арештованого майна, не приймаються до уваги колегією суддів у зв’язку з тим, що акт опису і арешту майна, а саме трактора марки Т.-150 К-09 2000 р. випуску реєстраційний знак 07549, вартістю 101 250 грн., було складено 13.12.2006, тобто після повернення виконавчих документів стягувачеві.

Посилання стягувача, що він був на момент складення акту опису і арешту майна стороною виконавчого провадження у зв’язку з тим, що наказ із строком пред’явлення з 24.06.2006 не повертався, також не можуть бути прийняті до уваги, так як предметом оскарження є лише п’ять постанов про повернення виконавчих документів із строком пред’явлення з 24.01.2006, з 24.02.2006, з 24.03.2006, з 24.04.2006 та з 24.05.2006, а надані державним виконавцем постанови свідчать про повернення всіх виконавчих документів по даній справі.

Крім того, необхідно зазначити, що після скасування оскаржуваних постанов стягувач не позбавлений права оскаржити оцінку майна.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” (Чернігівської філії) підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2007 у справі № 12/285/22 - зміні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 4 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” (Чернігівської філії) задовольнити частково.

2.          Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2007 у справі № 12/285/22 змінити, доповнивши її наступним пунктом:

“Скасувати постанови Державної виконавчої служби управління юстиції у м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області від 30.11.2006 про повернення стягувачу наказів господарського суду Чернігівської області зі строком пред’явлення з 24.01.2006, з 24.02.2006, з 24.03.2006, з 24.04.2006 та з 24.05.2006 справі № 12/285/22 про стягнення з боржника - СТОВ “Дружба народів” на користь Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” боргу”.

3.          Матеріали справи № 12/285/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

07.06.07 (відправлено)