ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.07
Справа №АС17/300-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СКД»

до відповідача: Сумської обласної державної адміністрації

про визнання нечинним розпорядження.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача      Кучменко С.В.

Від відповідача  Авраменко В.Б., Підвисоцька С.А.

У засіданні брали участь:

Секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд визнати нечинним розпорядження голови Сумської обласної державної від 01.02.2007 р. №35 «Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари».

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час підготовки проекту розпорядження від 01.02.2007 р. №35 «Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари» він керувався п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», який порівняно зі статтею 8 Закону України «Про ціни і ціноутворення» надав прямі та конкретні повноваження щодо державного регулювання цін на основні продовольчі товари, не обмежуючи їх обставинами наявності факту надмірного зростання та попереднього державного регулювання лише на території області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд  встановив:

Розпорядженням голови Обласної державної адміністрації №35 від 01.02.2007 р. (далі за текстом – Розпорядження) запроваджено державне регулювання цін на окремі продовольчі товари, крім продуктів дитячого харчування, шляхом встановлення граничних торговельних надбавок до оптової ціни виробника (митної вартості) згідно з чинним законодавством, а також встановлено Граничні торговельні надбавки на окремі продовольчі товари згідно з додатком, при цьому транспортні витрати можуть включатися додатково в ціну реалізації за фактичними і економічно обґрунтованими розрахунками.

В перелік продовольчих товарів згідно Розпорядження включені: хліб, булочні вироби, молоко, сир, масло тваринне, макаронні вироби, борошно, цукор, ковбасні вироби, м‘ясо птиці, яловичина, свинина.

Спірне Розпорядження прийняте на підставі Законів України «Про ціни і ціноутворення», «Про місцеві державні адміністрації», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)».

Згідно ч.2 ст. 12 ГК України регулювання цін і тарифів є одним із основних засобів регулюючого впливу держави на діяльність  суб‘єктів господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 191 ГК України державні фіксовані ціни встановлюються на ресурси, що справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, а також на продукцію та послуги, що мають суттєве соціальне значення для населення. Перелік зазначених ресурсів, продукції, послуг затверджує Кабінет Міністрів України.

Зі змісту ст. 8 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вбачається, що в разі надмірного зростання цін, раніше виведених з-під контролю за рішенням Кабінету Міністрів України, виконавчих комітетів обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад, допускається тимчасове повернення до державного регулювання цін і тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України №1548 від 25.12.1996 р. затверджено повноваження центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торгівельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов'язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг.

Згідно абзацу 29 п. 12 вказаної постанови обласні державні адміністрації регулюють (встановлюють) граничні торговельні надбавки до оптової ціни виробника (митної вартості) на борошно, хліб і хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, свинину і м'ясо птиці, ковбаси варені, молоко, сир, масло тваринне та олію.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що за даними Головного управління статистики у Сумській області у 2006 році та два місяця 2007 року ціни на перелік продовольчих товарів, на які встановлюються граничні торговельні надбавки, надмірне зростання цін відсутнє.

Проте, в матеріалах справи міститься лист Головного управління статистики у Сумській області від 29.05.2007 р. №11-03-2580, в якому зазначено, що статистика цін відповідно до загальноприйнятої в світі практики орієнтована в першу чергу на отримання даних щодо зміни споживчих цін і тарифів. Тому середні ціни на товари, які використовуються для розрахунку індексу цін, не можуть розглядатися як середні ціни по регіону, оскільки спостереження за змінами цін (тарифів) проводиться на вибірковій основі, тобто не охоплює всіх адміністративно-територіальних одиниць регіону і підприємств торгівлі та сфери послуг. Відбір підприємств торгівлі та сфери послуг, які обстежують ся, проведено з метою надання репрезентативних оцінок зміни цін протягом часу, а не для того, що забезпечити точні оцінки фактичного рівня середніх цін на конкретний товар.

Крім того, зазначена статистична інформація свідчить саме про зростання цін в області на переважний перелік продовольчих товарів. Так, за 4 квартал 2006 року, тобто в період підготовки в установленому законодавством порядку проекту оскаржуваного Розпорядження, індекс споживчих цін (грудень до вересня 2006 року) склав на: хліб і хлібобулочні вироби – 107,8%; борошно – 113,8%; крупи та бобові – 102,9%; макаронні вироби – 105,5%; молоко і кисломолочні продукти – 117,2%; масло тваринне – 118,2%; ковбасні вироби – 100,3%. Зростання цін на зазначені товари в області продовжувалося і в січні-лютому 2007 року, тобто в період погодження та на день набрання чинності Розпорядження. Індекс споживчих цін на них у лютому 2007 року до грудня 2006 року становив 1,0%-10,8%. Зростання цін на олію спостерігалося у жовтні, грудні 2006 року та в січні-лютому 2007 року.

Зростання цін у вказані вище періоди на території області не спостерігалося лише на м‘ясо та цукор, однак за рівнем підвищення цін на цукор Сумська область на початок 2007 року посідала 6 місце серед 27 регіонів України (у 21 із них ціни нижчі, ніж в області), на м‘ясо птиці – 4 місце (у 23 регіонах ціни нижчі, ніж в області).

Пунктом 2 Порядку проведення моніторингу цін і тарифів на споживчому ринку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 13.06.2002 року №803 (далі за текстом – Порядок), моніторинг цін і тарифів - це оперативне дослідження рівня цін і тарифів на окремі товари та послуги у регіонах, аналіз і визначення їх динаміки, що здійснюється на підставі інформації та первинних документів підприємств і не є перевіркою дотримання ними державної дисципліни цін.

Метою проведення моніторингу цін і тарифів є вивчення рівня, структури та динаміки цін і тарифів на окремі товари та послуги і внесення на підставі отриманих даних Кабінетові Міністрів України, центральним та місцевим органам виконавчої влади пропозицій щодо стабілізації цінової ситуації на споживчому ринку.

Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що організація та безпосереднє проведення моніторингу цін і тарифів здійснюється Державною інспекцією з контролю за цінами.

Таким чином, відповідач при підготовці проекту спірного Розпорядження керувався не тільки інформацією Головного управління статистики у Сумській області щодо індексів споживчих цін, а також даними моніторингу цін і торговельних надбавок на продовольчі товари в розрізі регіонів держави, наданого Державною інспекцією з контролю за цінами.

Крім того, у зв‘язку зі здешевленням паливно-мастильних матеріалів Кабінетом-Міністрів України дорученнями від 07.11.06 р. №44706/0/1-06 та від 22.11.2006 р. №47489/0/1-06 місцеві органи виконавчої влади зобов‘язано вжити заходів щодо відповідного зниження вартості транспортних перевезень і, відповідно, пов‘язаних з цим торговельних надбавок та цін на основні споживчі товари. З цією метою між Кабінетом Міністрів України і центральними органами професійних галузевих об‘єднань агропромислового комплексу 09.11.2006 р. було укладено Меморандум про узгодження дій на ринку продовольчих товарів.

Зазначеним Меморандумом передбачено зниження оптово-відпускних і роздрібних цін (на підприємствах-виробниках, у закладах торгівлі та на продовольчих ринках) у наступних розмірах: на борошно – на 5%, на соціальні види хліба – на 2,5%, на м‘ясо птиці – на 10%, на ковбаси варені – на 2,5%, на олію – на 2%, на молоко – на 2,5 %, на кефір – на 2%, на сир кисломолочний – на 2%, на яйця курячі – на 4%, на цукор – у межах визначеної мінімальної ціни, а також торговельних надбавок на них до рівня 10%.

Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регулюється процедура громадського обговорення та узгодження з представництвом Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва в Сумській області. Крім того, Розпорядження пройшло державну реєстрацію в обласному управлінні юстиції та доведене до відома населення шляхом його опублікування в офіційному виданні – обласній газеті «Сумщина».

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності в Розпорядженні посилання на термін запровадження державного регулювання цін, визначених в ньому, оскільки ст.ст. 10,11 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлюються умови відстеження дії регуляторних актів, за результатами яких проводиться аналіз відповідності регуляторного акту існуючій ситуації та розглядається необхідність його перегляду, зупинення дії, скасування чи необхідність залишення цього регуляторного акта без змін.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що розпорядження голови Обласної державної адміністрації №35 від 01.02.2007 р. «Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари» прийнято в межах повноважень та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 87, 94, 98 КАС України судові витрати по справі в розмірі 3 грн. 40 коп. покладаються на позивача.

Керуючись  ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В позові відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга   на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                        О.В. КОВАЛЕНКО