ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2007 р.
№ 17/18

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.

суддів :
Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

у відкритому судовому засіданні за участю представників

ТОВ "Аль-Ямі Інтернешнл"
Короєд С.О.

ВАТ "Укрнафта"
Панченко С.О.

ЗАТ "Українська міжбанківська валютна біржа"
не з'явився

розглянувши касаційну скаргу
ТОВ "Аль-Ямі Інтернешнл"

на  постанову
Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2007

у справі
№ 17/18

господарського суду
м. Києва

за позовом
ТОВ "Аль-Ямі Інтернешнл"

до
ВАТ "Укрнафта"

третя особа
ЗАТ "Українська міжбанківська валютна біржа"

про
стягнення 33 278 грн. 85 коп.

Рішенням господарського суду м. Києва (суддя Кролевець О.А.) від 12.02.2007 позов задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Ямі Інтернешнл" 32 626 грн. 26 коп. боргу та судові витрати.

Київський апеляційний господарський суд (судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П., Лосєв А.М.) переглянув в апеляційному порядку вказане рішення і постановою від 23.05.2007 скасував його та прийняв нове рішення, яким в позові відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль-Ямі Інтернешнл", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, подало касаційну скаргу в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

На думку скаржника, судом апеляційної інстанції не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що і призвело до прийняття помилкової постанови.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль-Ямі Інтернешнл" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", третя особа Закрите акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа" про стягнення 33 278 грн. 85 коп., у тому числі: 32 626 грн. 32 коп. вартість недопоставленого бензину та 652 грн. 53 коп. штрафу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що на підставі договору № А 64/3046-СБ від 01.12.2003, укладеного між сторонами, він придбав у відповідача 1 000 тон. стабільного газового бензину, однак останній відпустив лише 979, 71 тону. Вартість недопоставленого бензину складає суму позову, яку позивач і просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Крім того, позивач стверджує, що відповідач порушив строки відвантаження бензину, за що, керуючись п. 6.4 Договору, просить додатково стягнути з останнього 652 грн. 53 коп. штрафу.

Місцевий господарський суд, розглянувши заявлені вимоги визнав їх обґрунтованими лише в частині стягнення 32 626 грн. 32  коп. боргу, тому позов задоволено саме в цій частині. Стосовно стягнення штрафу, то в цій частині в позові відмовлено за недоведеністю вини відповідача у несвоєчасному відвантаженні товару.

Скасовуючи рішення місцевого суду, Київський апеляційний господарський суд виходив з того, що згідно умов договору № А 64/3046-СБ від 01.12.2003, позивач зобов'язувався самостійно та своєчасно забезпечити подання транспортних засобів для завантаження бензину, однак доказів виконання цього зобов'язання не подав. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту прострочення виконання зобов'язання саме з боку відповідача і на цій підставі позовні вимоги визнано необґрунтованими.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, обсяги недопоставленого бензину та його вартість підтверджена належними доказами та не оспорюється відповідачем.

За таких обставин, враховуючи, що строк поставки товару, встановлений договором № А 64/3046-СБ від 01.12.2003 сплинув і позивач відмовився від отримання недопоставленого товару та вимагав повернення сплачених коштів, місцевий суд правомірно застосував ч. 2 ст. 693 ЦК України, стягнувши з відповідача 32 626 грн. 32  коп. попередньої оплати за недопоставлений бензин.

Правомірним є і висновок суду про відмову у позові в частині стягнення штрафу.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте при повному з'ясуванні всіх обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства, а отже підстав для його скасування, з наведених апеляційним господарським судом мотивів, не було.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 6 ст. 1119, ст.ст. 11110-11112  ГПК України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу ТОВ "Аль-Ямі Інтернешнл" задовольнити.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2007 у справі № 17/18 скасувати, а рішення господарського суду м. Києва від 12.02.2007 залишити без змін.

Головуючий  суддя                                                                  В.Карабань

Судді                                                                                           Л.Ковтонюк

В.Чабан