СУД
РІШЕННЯ

"14" вересня 2007 р.

Справа №  4/270

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №4/270

за позовом: фізичної особи -
суб'єкта  підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Кіровоград

до відповідача:
сільськогосподарського товариства  з
обмеженою відповідальністю "Пік", смт. Єлизаветградка
Олександрівського району Кіровоградської області

про стягнення 4777,48
грн.заборгованості за отриманий товар

Представники сторін:

від позивача - Фомічова О.І. ,
довіреність № б/н  від 01.07.07;

від позивача - ОСОБА_1, особисто;

від відповідача: участі не приймали
Про час і місце судового засідання відповідача
повідомлено належним чином. Поштове відправлення  НОМЕР_1 вручене відповідачу  ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідач не скористався
правом на участь представників в засіданні суду.

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення з
сільськогосподарського товариства  з
обмеженою відповідальністю "Пік"заборгованості за  отриманий товар в розмірі  5560 грн. 97 коп., з яких  4777 грн. 48 коп. втрати від інфляції та  3 проценти річних  від
простроченої суми  платежу на
користь фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,

Відповідач відзив на позов не
подав. Позовної вимоги не заперечив. Доказів погашення заборгованості не
представлено.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини  між учасниками спору виникли на підставі  договору купівлі - продажу НОМЕР_3  від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( в подальшому договір), предметом якого сторони
визначили передачу продавцем (позивач по справі) та  отримання
покупцем (відповідач по справі) товару в асортименті, кількості та за
ціною по попередньому узгодженню сторін, згідно рахунків - фактур та  накладних, які являються частиною даного  договору.

На виконання умов  договору
позивач  згідно до видаткової
накладної НОМЕР_2 від  ІНФОРМАЦІЯ_2
року  передав  повноважному представнику   відповідача
запасні частини на загальну суму
6186 грн. 50 коп. з ПДВ. Відповідачем прийнято поставлений товар
повністю та  без зауважень, що посвідчується  його підписом
та  прикладенням  печатки на
видатковій накладні. Однак, в порушення п.2.3  договору
відповідач   в  передбачений
умовами  договору   строк
протягом 10 банківських днів
провів  лише часткову  оплату
вартості отриманого  товару в
розмірі   1540 грн., а    різниця
між  вартістю  оплаченого і
поставленого товару
залишилась  неоплаченою в
розмірі  4646 грн. 50 коп., у  зв'язку з чим з ІНФОРМАЦІЯ_3 року  виникла
заборгованість  на суму   4646 грн. 50 коп.

Крім того,  згідно до видаткової накладної   НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року   відповідач
через повноважного представника
отримав у  позивача    запасні частини на суму  2630 грн. 98 коп. з ПДВ, але оплату   провів
з порушенням передбаченого п.2.3 договору строк  ІНФОРМАЦІЯ_5 року  та лише частково на суму  2500 грн, у зв'язку з чим   уже наявний у  відповідача
борг зріс на   суму, що  складає
різницю  між  сплаченою за
товар і фактично  отриманого  товару в розмірі 130 грн. 98 коп. і  починаючи з
ІНФОРМАЦІЯ_5 року  загальна
сума  основного  боргу складає
4777 грн. 48 коп.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги змінила та за рахунок
нарахування до стягнення  3
процентів річних і втрат від інфляції збільшила   розмір позовних вимог  до
5709 грн. 12 коп.

Дослідивши матеріали  справи
та  проаналізувавши  правовідносини, що  виникли між
учасниками  спору,
господарський  суд  приходить
до  переконання, що  позовні вимоги  підлягають
до  повного   задоволення.

Таким чином, господарський суд
вважає  обґрунтованими  вимоги
про стягнення  суми основного
боргу в розмірі  4777 грн. 48 коп.

Такий   висновок
господарський  суд зробив  на підставі
наступного.

Господарський суд вважає, що  викладені
умови  договору, права та
обов'язки  сторін, порядок виконання  договору,
дають підстави вважати, що фактично сторонами укладено  договір купівлі-продажу.

За
приписом   ст.265  Господарського  кодексу
України до  правовідносин
поставки,  які не  врегульовані цим  кодексом, застосовуються  відповідні
положення  Цивільного  кодексу
України про  договір  купівлі-продажу.

Таким  чином,
господарський суд вважає, що
між  сторонами  виникли
правовідносини, що
підпадають  під  дію
глави  54  Цивільного
кодексу  України.

Так, згідно  ст.712 Цивільного  кодексу України  за
договором  поставки  продавець (постачальник),  який
здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у
встановлений  строк (строки)  товар
у  власність  покупця для
використання  його  у підприємницькій  діяльності
або в  інших  цілях, не
пов'язаних  з особистим,  сімейним
або  іншим подібним
використанням,  а  покупець
зобов'язується  прийняти  товар
і  сплатити  за
нього  певну  грошову
суму.  До договору  поставки
застосовуються  загальні  положення
про  купівлю-продаж,  якщо
інше  не встановлено  договором,
законом  або не випливає  з
характеру  відносин  сторін.

Як вбачається  із
матеріалів  справи,   відповідач
прийняв  товар  повністю, але не  виконав
свої  зобов'язання  по
оплаті  поставленого товару.

Суд вважає, що між сторонами
досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у
відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це  саме
договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна,
вартість - визначені в   видаткових     накладних
(а.с. 14- 15).

На користь відносин купівлі-продажу
свідчить і застереження в документах на отримання  товару
про ціну з ПДВ.

Згідно ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме
невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення
позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного  законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити товар після його  прийняття або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за  несвоєчасне виконання  грошового
зобов'язання..

Спір  фактично виник  через
небажання    відповідача  провести
оплату  поставленого  позивачем
товару. Укладений   між сторонами  договір та
норми   діючого  законодавства
не містять підстав для
звільнення   відповідача від  обов'язку
виконати  зобов'язання  по
оплаті  поставленого  товару.

Позивач правомірно просить стягнути
наявний  борг  в
розмірі 4777 грн. 48 коп.    з
відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має бути виконано в
натурі.

Поряд з цим, господарський суд  звертає увагу на ту обставину, що  сторонами
при здійсненні  господарських
операцій  допускались  порушення
п.п. 1 і 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на одержання цінностей, зареєстрованої в
Міністерстві  юстиції України  12.06.1996р. за N 293/ 1318 ( надалі
-інструкція),   сировина, матеріали
паливо... та інші  товарно-матеріальні
цінності, а також  нематеріальні активи,
грошові документи  і цінні папери  ( надалі - цінності) відпускаються покупцям
або передаються  безплатно тільки за
довіреністю одержувачів.  Вимоги вказаної
інструкції поширюються на підприємства, установи та організації, їхні
відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних
суб'єктів господарської діяльності.

Довіреність на одержання цінностей
від постачальника  за нарядом, договором,
замовленням... або іншим документом, що його замінює, видається довіреній особі
під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей п. 6 Інструкції).
Цим же пунктом встановлений порядок виписки довіреності.

Відповідно до вимог пунктів  12, 13 і 15 Інструкції забороняється  відпускати цінності у випадках  подання довіреності, виданої з порушенням
встановленого порядку заповнення або  з
незаповненими реквізитами.... Після
закінчення відпуску цінностей служби, що здійснювали їх відпуск, здають
довіреності разом з  документами на
відпуск останньої партії цінностей працівникам, на яких покладено обов'язки з
ведення бухгалтерського обліку. Відповідальність за дотримання постачальником
встановленого порядку  відпуску за
довіреністю  цінностей  покладається на посадових осіб
підприємства-постачальника , які мають право підписувати  первинні документи на  відпуск цінностей та  вважає
за необхідне    винести
окрему  ухвалу , яку направити на
адресу  позивача.

Отримання   товару
відповідач не заперечив, на оглянутих
в судовому засіданні  оригіналах  видаткових накладних  є
відтиск печатки  та підпис  особи, яка приймала  вказаний
в  видатковій накладній  товар.

Проаналізувавши обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення   3
процентів річних та втрат від інфляції, враховуючи внесені  позивачем
зміни в частині  стягнення   3 процентів річних та втрат від інфляції
за  періоди,  що відповідають   фактичному
невиконанню  відповідачем  зобов'язання, господарський суд приходить до
переконання, що   позовні вимоги про
стягнення   втрат від інфляції в розмірі
728 грн. за період з  ІНФОРМАЦІЯ_6
року  по ІНФОРМАЦІЯ_7 року  та 3 проценти річних  з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по  ІНФОРМАЦІЯ_9року  в розмірі 203 грн. 64 коп. підлягають до
повного задоволення.

За приписом   ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, що
складає: 5 грн. 73 коп. за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 року  по
ІНФОРМАЦІЯ_5 року  виходячи з
розміру  заборгованості  4646 грн. 50 коп. та   197 грн. 91 коп. за період з  ІНФОРМАЦІЯ_8 року  по
ІНФОРМАЦІЯ_9року  на загальну
суму  203 грн. 64 коп- 3 проценти річних;
а  розмір втрат від інфляції  в період з
ІНФОРМАЦІЯ_6 року  по  ІНФОРМАЦІЯ_7 року   складає
728 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України судові
витрати належить покласти на  відповідача
повністю.

Керуючись  ст.ст. 34,49, 82,  84, 85 ГПК
України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути з сільськогосподарського
товариства  з обмеженою відповідальністю
"Пік", смт. Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської
області     вул. Горького  24 (р/р 1701 у ЗАТ  КБ "Приватбанк"  МФО 323583 ідент код  31709708) на користь фізичної особи -
суб'єкта  підприємницької діяльності
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, (р/рНОМЕР_5 у ОУ ПІБ МФО 323301 СТОВ "ПІК", код
НОМЕР_6) заборгованість по оплаті за
отриманий товар в розмірі  5709
грн. 12 коп., з яких  сума основного
боргу  4777 грн. 48 коп., проценти
річних  203 грн. 64 коп., втрати від
інфляції 728 грн;  державне мито  в розмірі 102 грн. та витрати на
інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Наказ  видати.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього
строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане
рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя
Ю.І. Хилько