ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 вересня 2007 р.
№ 2-29/17802-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Кравчука Г.А.

суддів:
Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторно-курортний комплекс "Зелений мис"

на  постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду

від
20.03.2007р.

у справі
господарського суду
№ 2-29/17802-2006
Автономної Республіки Крим

за позовом
Алупкінської міської ради

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Джой"

про
знесення самовільно збудованої будівлі

за участю представників

- позивача:

не з'явився

- відповідача:
Остроушка М.М. (довіреність від 28.08.2007р.)

- особи, яка подала касаційну скаргу:

не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.03.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Заплави Л.М., суддів Латиніна О.А., Маслової З.Д.) залишено без змін рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.01.2007р. (суддя Башилашвілі О.І.), яким в позові відмовлено.

В своїй касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторно-курортний комплекс "Зелений мис" (далі Товариство), яке не було учасником судового процесу у даній справі, просить вказані судові рішення скасувати та зобов'язати відповідача за власний рахунок привести земельну ділянку до її первісного стану, а саме знести самочинно збудоване нерухоме майно, прибудову до торговельного павільйону, розташовану за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 19а, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме: ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, ст.22 Закону України "Про основи містобудування", ст.24 Закону України "Про планування та забудову територій", ДБН 360-92** "Планування та забудова територій" додатка №3.1 "Протипожежні вимоги", ст.ст.317, 376, 391 Цивільного кодексу України.

У відзиві на касаційну скаргу особа, що його подала, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін, посилаючись на те що судові рішення не порушують права та охоронюваних законом інтересів особи, що подала касаційну скаргу.

Позивач та особа, яка подала касаційну скаргу, не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційне провадження у справі підлягає припиненню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 04.07.2002р. КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" виданий технічний паспорт на магазин, розташований за адресою: АР Крим, м. Алупка, вул. Леніна, 19-а, загальною площею 66 м2 (Інвентарна справа №10749). Земельна ділянка під даною будівлею знаходиться у відповідача в користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки №2991 від 17.06.2002р. загальною площею 66 м2, укладеного між позивачем та СП "Фірма "Джой", зареєстрованого в Книзі записів договорів оренди земельних ділянок 26.06.2002р. за №23.

26.11.2002р. згідно з розпорядженням Виконавчого комітету Алупкінської міської ради перереєстрований статут відповідача, відповідно до якого відповідач є правонаступником всіх прав та обов'язків СП "Фірма "Джой".

25.12.2003р. було прийнято рішення Виконавчого комітету Алупкінської міської ради за №305, на основі якого відповідачеві Виконавчим комітетом Алупкінської міської ради 29.12.2003р. видано свідоцтво про право колективної власності на нерухоме майно –торговий павільйон загальною площею 25, 5 м2, розташований за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 19а.

Рішенням Виконавчого комітету Алупкінської міської ради №11 від 31.01.2006р. відповідачеві було дозволено проведення проектно-дослідницьких робіт з реконструкції торгового павільйону за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 19а.

Рішенням Виконавчого комітету Алупкінської міської ради №38, 13-ї сесії 24-го скликання від 25.07.2003р., №28 22-ї сесії 24-го скликання від 22.07.2004р. та №28 28-ї сесії 4-го скликання від 03.12.2004р. відповідачеві було дозволено виконання проекту відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0, 029 га за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 19а. Земельна ділянка надавалась відповідачеві для обслуговування магазину-бару із зоною відповідальності 0, 06 га.

На підставі вказаних рішень Приватним підприємством "Геркулес" був розроблений проект землеустрою по відводу земельної ділянки відповідачеві за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 19а.

26.09.2006р. проект відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 029 га за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 19а, для обслуговування магазина-бару, був узгоджений Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів, за умови надання висновку Державної землевпорядної експертизи Рескомзему АР Крим.

08.12.2006р. землевпорядна документація була узгоджена Рескомземом АР Крим, висновком Державної експертизи землевпорядної документації, виданим Республіканським комітетом із земельних ресурсів АР Крим, від 09.11.2006р. за №5185К-25/1236 і затвердженим Головою Рескомзему АР Крим 02.12.2006р.

У 2006р., у зв'язку з отриманням Рішення Виконавчого комітету Алупкінської міської ради №11 від 31.01.2006р., повним знесенням всіх конструкцій магазину-бару і неможливістю подальшої експлуатації об'єкту, відповідачем була проведена реконструкція вказаного магазину, в результаті якої до магазину було прибудоване приміщення, що використовується відповідачем як підсобне.

18.08.2006р. Виконавчим комітетом Алупкінської міської ради було винесено рішення №257 про знесення вказаної прибудови, виконання даного рішення було доручене Комунальному підприємству Управління міського господарства м. Алупка.

Не погодившись з даним рішенням відповідач звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом про визнання рішення №257 незаконним і його скасування. Постановою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.11.2006р. по справі №2-8/17730-2006А вказаний позов задоволено.

До винесення зазначеної постанови позивач, посилаючись на рішення №257 та факти притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та до відповідальності за порушення в сфері містобудування, звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання відповідача знести самовільно побудовану прибудову до торгового павільйону та привести земельну ділянку в придатний для використання стан та в первісний стан.

Господарські суди попередніх інстанцій відмовляючи в позові виходили з того, що на момент розгляду справи судом проект відведення знаходився на розгляді у позивача, і будь-якого рішення по даній документації не прийнято; позивач, надавши відповідачеві дозвіл на проведення проектно-дослідницьких робіт своїми діями підтвердив свою згоду на проведення будівництва; підставою для виникнення у відповідача права проведення реконструкції магазину стало прийняття позивачем рішень з питань надання відповідачеві земельної ділянки, в тому числі під спірною прибудовою, а також рішення Виконавчого органу позивача про дозвіл на проведення реконструкції; наявність у відповідача проекту відведення земельної ділянки, на якій знаходиться спірна будова, узгодженого безпосередньо Алупкінською міською радою, свідчить, що факт будівництва не порушує прав Алупкінської міської ради та прав інших осіб; існує цілий ряд юридичних фактів, які зумовлюють знесення самовільного будівництва і порядок знесення, а саме: заперечення власника (користувача) земельної ділянки проти визнання права власності або порушення прав інших осіб, натомість з боку власника та позивача проводяться дії щодо узгодження матеріалів проекту відведення і надання земельної ділянки, в тому числі й під спірною прибудовою, а дана обставина одночасно вказує і на відсутність можливих порушень прав інших осіб; за змістом ст.376 Цивільного кодексу України допускається можливість визнання права власності на об'єкт самовільного будівництва, а відтак місцевий та апеляційний господарські суди, посилаючись на приписи ст.12 Закону України "Про основи містобудування", ст.24 Закону України "Про планування і забудову територій", ст.376 Цивільного кодексу України дійшли до висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову.

В касаційній скарзі Товариство просить вказані судові рішення скасувати та зобов'язати відповідача за власний рахунок привести земельну ділянку до її первісного стану, а саме знести самочинно збудоване нерухоме майно, прибудову до торговельного павільйону.

Про те, згідно ст.107 ГПК України касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Як вбачається з приписів ч.1 ст.376 ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Однак як вбачається із встановлених судами обставин справи та не спростовано доводами, викладеними в касаційній скарзі, зазначена земельна ділянка на якій здійснено самочинне будівництво нерухомого майна, не знаходиться у користуванні особи що подала касаційну скаргу.

Як вбачається із встановлених судами обставин справи спір в ній виник з приводу знесення майна особою, яка здійснила самочинне будівництво, за позовом Алупкінської міської ради, заявленим на підставі ст.ст.6, 142 Конституції України, ст.ст.26, 31 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст.116, 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України, та ст.376 ЦК України.

Таким чином повноваження місцевої ради в даній справі визначені відповідними нормами Конституції України та Законами України, а вимоги, викладені у касаційній скарзі Товариства про зобов'язання відповідача за власний рахунок привести земельну ділянку до її первісного стану, а саме знести самочинно збудоване нерухоме майно, прибудову до торговельного павільйону, повторюють позовні вимоги міської ради, не можуть обґрунтовуватись тими ж нормами права, а відповідно з тих же підстав не можуть обґрунтовуватись і позовні вимоги. Товариство не наділено повноваженнями діяти в інтересах органу місцевого самоврядування.

При цьому з доводів касаційної скарги вбачається, що на розгляді у господарському суді знаходиться спір за позовом особи, що подала касаційну скаргу в даній справі, до ТОВ “Джой” щодо захисту права власності.

Крім того, як встановлено судами, наявність у відповідача проекту відведення земельної ділянки, на якій знаходиться спірна будова, узгодженого безпосередньо Алупкінською міською радою, та вказує на те, що факт будівництва не порушує прав Алупкінської міської ради та прав інших осіб.

Таким чином враховуючи викладене, у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави вважати, що судові рішення, прийняті в цій справі, стосується прав і обов'язків Товариства.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких віднесено і забезпечення касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначену конституційну норму конкретизовано законодавцем у статті 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, з урахуванням викладеного, та приписів статті 107 ГПК України, у Товариства не було правових підстав для подачі касаційної скарги в даній справі, а відтак помилково порушене касаційне провадження у даній справі підлягає припиненню.

Керуючись ст.ст. 86, 107 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Припинити касаційне провадження у справі №2-29/17802-2006 Господарського суду Автономної Республіки Крим за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторно-курортний комплекс "Зелений мис" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.03.2007р.

Головуючий суддя                                                                 Г.А. Кравчук

С у д д і                                                                                     Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало